Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 3 000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтувала позов тим, що 15 листопада 2017 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, від якого [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідач відбуває покарання в Державній установі «Менська виправна колонія № 91», від обов`язку утримання доньки ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, та у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 року було відкрите провадження по справі. Визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в позовній заяві вказала, що просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про отримання поштового відправлення. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Матеріалами справи встановлено, що 19.03.2016 року сторони уклали шлюб, від якого [INFO] народилась донька [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 18.10.2016 року, актовий запис № 827 (а.с. 7). 15 листопада 2017 року шлюб було розірвано згідно заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/8265/17 (а.с. 8-9) Донька проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою КП «ЖЕО № 1» від 20.07.2018 року вих. №451 (а.с. 11) Згдіно довідки № 281 від 20.11.2018 року, виданої ДУ «Менська виправна колонія № 91», [PERSON] відбуває покарання в Менській ВК-91 Чернігівської області з 30.12.2016 року по даний час. (а.с. 14). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у судовому порядку. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини вiкoм до 6 років з 1 липня складає 1699 гривень. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Позивач визначила спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи майновий стан відповідача, а також те, що останній відбуває покарання в Державній установі «Менська виправна колонія № 91», суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини у розмірі 849,50 грн. щомісячно, що відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на дитину відповідного віку. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини. Визначений позивачем розмір аліментів у 3000 грн. щомісячно на дитину є необгрунтовано завищеним та не відповідає матеріальним можливостям відповідача. За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: partial