Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач, представник ПАТ КБ " Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.11.2007 року [PERSON], 20.11.2007 року отримав кредит у розмірі 3500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на публічне акціонерне товариство «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Щодо зімни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де позначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користуванням кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 « Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до кредитного договору - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2016 року має заборгованість - 11469,08 грн., яка складається з наступного: - 7628,86 грн. - заборгованість за кредитом; - 2955,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 534,24 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ « Приватбанк». В зв'язку з вищевикладеним представник позивача, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 11469,08 грн. за кредитним договором № б/н від 20.11.2007 року; судові витрати у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача, Сафір Ф.О. не з"явився, але надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої просить розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] та її представник Карягін П.І. заперечували проти задоволення позовної заяви та надали письмові заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості, в яких зазначили, що свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б\\н від 20.11.2007 року [PERSON] (далі відповідач) отримала кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленою кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за коригування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На думку позивача в зв'яжу з порушеннями зобов"язань за кредитним договором Відповідач станом 31 березня 2016 року має заборгованість 11469,08 грн., яка складається з: 7628,86 грн. - заборгованість за кредитом; 2955,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборігованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов га правил надання банківських послуг: 250.00 гри. - штраф (фіксована частина); 534,24 гри. - штраф (процентна складова). Вважають, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості необгрунтовані та не підлягають задоволенню з підстав наведених нижче. По перше в позові зазначено, що [PERSON] отримала кредит в розмірі 3 500 грн.. однак доказів того, що [PERSON] отримала в кредит саме З 500 грн. позивачем надано не було. По друге підписуючи анкету-заяву про приєднання к Умовам та Правилам надання банківських послуг в Приватбанку № б\\н від 20.11.2007 року (договір №б/н від 20.11.2007 року) [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складають між ним та банком Договір. Під час підписання вищенаведеного договору [PERSON] була ознайомлена зі всіма умовами договору в тому числі з «Тарифами банку», в яких зазначено розмір плати за користування кредитом, які вона засвідчила своїм підписом. Примірник «Тарифів банку» [PERSON] наданий не був, як пояснив працівник, що це не обов"язково та у разі необхідності він має можливість роздрукувати його з сайту банку, в зв"язку з чим надати суду розмір тарифів які діяли на час підписання договору [PERSON] не може. Однак попре те, що саме «Тарифи банку» містять умови щодо розміру плати за користування кредитом позивач мотивуючи позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] процентів за користування кредитом, пені, комісії та штрафів посилається на «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна, 55 днів пільгового періоду». Однак вказана довідка не є складовою договору № б/н від 20.11.2007 року, з умовами які зазначені в ній [PERSON] ніхто не знайомив про що свідчи І ь відсутність її підпису на ній. Також позивачем не надано доказів стосовно того що саме ні умови діяли на час підписання [PERSON] договору № б/н від 20.11.2007 року. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується падати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України колена сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Верховний Суд України в постановах по справам №6-757цс15. 6-698цс15 та 6-1926цс15 зробив правовий висновок стосовно того що «Умови та правила надання банківських послуг». «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи банку» у відповідності до ст. 207 ЦК України мають бути підписані сторонами та позивачем при поданні позову мають бути надані докази стосовно тою що вказані «Умови га правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи банку» діяли на момент підписання договору в противному випадку вони не можуть вважатися складовою договору та не можуть бути визнані судом як належні та допустимі докази. Враховуючи вищенаведене вважають, що «Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна, 55 днів пільгового періоду» та «Витяг з Умов та правил надання банківських послуг» які знаходяться в додатках до позовної заяви та на які посилається позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги не є складовою частиною договору № б/н який укладений 20.11.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Також враховуючи те, що анкета-заява про приєднання к Умовам та правилам надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ, яка підписана [PERSON] не містить даних щодо розміру плати за користування кредитом, розміру пені та комісії а також розміру штрафів вважаю що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів - фіксованої частини та процентної складової має бути відмовлено в зв"язку з недоведеності позовних вимог. Також слід звернути увагу суду на те, що в позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] пеню, яка нарахована за весь час користування грошима. Однак п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлений строк позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) тривалістю в один рік. Враховуючи наведене просить суд, у разі задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за пенею застосувати строк позовної давності до цих вимог. Суд, заслухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що 20.11.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з умовами укладеного між сторонами договору він складається із заяви позичальника та Умов і правил надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (стандарт) (далі - Умови). Свою згоду з Умовами кредитування і порядком погашення кредиту [PERSON] висловила у своїй заяві, яку власноручно підписала. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до кредитного договору - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2016 року має заборгованість - 11469,08 грн., яка складається з наступного: - 7628,86 грн. - заборгованість за кредитом; - 2955,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 534,24 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею с неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час передбачена сплата штрафів (250 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів на загальну суму 784,24 гривень необхідно відмовити із зазначених підстав.Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003псі 5 від 21 жовтня 2015 року. Враховуючи зміст вказаних пунктів кредитного договору, суд вважає, що в даному випадку неустойка у вигляді штрафів і пені, нарахована в один і той же період, є одним і тим же видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим не підлягає стягненню штраф, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню. Як вбачається із розрахунку заборгованості, нарахування пені проведено Банком за період з 20.11.2007 року по 31.03.2016 року, з відповідними вимогами до суду Банк звернувся у травні 2016 року, тобто в межах річного строку, передбаченого ст.258 ч.2 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі викладеного,

Outcome: partial