Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

В листопаді 2015 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 30 877 грн. 49 коп., судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з умовами договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № 2007651925 від 09 січня 2014 року, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON]. Згідно кредитного договору №2007651925 від 09 січня 2014 року, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем, банк надав кредит в сумі 25 000 грн. на споживчі цілі. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Однак, позичальником було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості та станом на 19 серпня 2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 30 877 грн. 49 коп., з яких: заборгованість за кредитом 23 480 грн. 60 коп., заборгованість за відсотками - 1 грн. 67 коп., комісія - 7 395 грн.. 22 коп.. Позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, в зв'язку з виникненням прострочки. Проте, до цього часу заборгованість не погашена. Позивач у своїй заяві просить справу розглянути без участі його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 09 січня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007651925. За умовами даного договору банк надав [PERSON] споживчий кредит в сумі 25 000 грн. на споживчі цілі та придбання послуг продавців, строком на 36 місяців, з 09 січня 2014 року по 09 січня 2017 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, та зі сплатою щомісячної комісії в розмірі 875 грн.. У відповідності до п. 1.2.1 кредитного договору банк надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та Додатком №1 "Графік платежів", що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Згідно п. 1.4. кредитного договору, позичальник зобов'язався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені договором, не пізніше 09 січня 2017 року. Пунктом 1.4.2. вищевказаного договору визначено, що сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. В разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якщо ще не настав регулюються чинним законодавством України (п. 1.5.4. кредитного договору). В п. 2.2.1. кредитного договору визначено, що банк відкрив держателю картковий рахунок в гривнях та випустивши кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що ПАТ "ОТП Банк" свої зобов'язання за кредитним договором № 2007651925 від 09 січня 2014 року виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі 25 000 грн.. З розрахунку заборгованості за кредитним договором суд встановив, що станом на 19 серпня 2015 року сума простроченої заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом становить 30 877 грн. 49 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 23 480 грн. 60 коп., заборгованості за відсотками - 1 грн. 67 коп., комісії - 7 395 грн. 22 коп.. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 05 січня 2015 року надіслало позичальнику [PERSON] повідомлення про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором , однак на час подання позову до суду дані вимоги виконані не були, заборгованість не погашена. Також, судом встановлено, що 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено Договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого Банк передав Фактору право грошової вимоги, що належить клієнту, і позивач став кредитором за Кредитними договорами, - 2 - укладеними між клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. З Витягу з Додатку до договору факторингу № 22/12/14/1-1 вбачається, що до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшло право вимоги по кредитному договору № 2007651925 від 09 січня 2014 року, боржником якого є відповідач [PERSON]. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюванню відповідно до норм ст.ст.1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №2007651925 від 09 січня 2014 року щодо повернення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати - сплачена позивачем сума судового збору 1 218 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved