Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] , яка представляє інтереси [PERSON] звернулася до суду з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК), треті особи, без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна та Чечельницький ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.05.2019 року [PERSON] стало відомо, що 06.10.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за №9599, в якому пропонується звернути стягнення заборгованості на підставі даного виконавчого напису з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не сплачену в строк за кредитним договором б/н від 05.11.2010 року заборгованості в розмірі 34133 грн 53 коп., з яких 471 грн. 04 коп.-залишок заборгованості за кредитом; 29982 грн. 20 коп. - залишок заборгованості за відсотками; 2054 грн. 88 коп. - пеня та комісія; штраф в розмірі 1625 грн. 41 коп., а також витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі-3000 грн, тобто всього 37 133 грн. 53 коп.. На підставі виконавчого напису нотаріуса за заявою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» начальником Чечельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Буничем В.П. 27.02.2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №55890198, та 30.03.2018 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На момент подачі позову з [PERSON] утримується 20% від заробітної плати, щомісячно. Згідно довідки АТ "Вінницяобленерго" СО Чечельницькі електричні мережі за період з 01.04.2018 року по 01.07.2019 року з [PERSON] утримано 22491 грн. 02 коп.. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. При вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору, щодо заборгованості та строку з дня виникнення права вимоги, також у даному виконавчому написі, нотаріус зазначає, що строк за який провадиться стягнення - шість років дев`ять місяців двадцять шість днів, а саме: з 05.11.2010 року по 31.08.2017 рік, при цьому не вказав конкретну дату настання строку платежу, чим порушив вимоги ст.88 Закону України "Про нотаріат". У виконавчому написі зазначено, що залишок заборгованості по кредиту становить 471 грн. 04 коп., а заборгованість за відсотками становить - 29982 грн. 20 коп, з чого можна встановити, що відсоткова ставка має бути 77% на місяць, щоб нарахувати таку суму відсотків на дану суму кредиту, хоча у виписці по картковому рахунку зазначено, що відсоткова ставка становить 2,5% на місяць по кредитним операціям до 31.08.2014 року, 2,9% по кредитним операціям з 01.09.2014 року, тобто з розрахунку заборгованості наведеному у виконавчому написі взагалі не вбачається коли виникла заборгованість, незрозумілим є період за який стягується заборгованість, а також суми заборгованості по тілу кредиту та відсоткам не відповідають умовам договору, на підставі яких здійчнено виконавчий напис. Крім того, представником позивача у позовній заяві зазначено про те, що виконавчий напис було вчинено також і всупереч вимогам чинного законодавства, а саме за відсутності належних документів, що підтверджували безспірність заборгованості позивача перед банком за кредитним договором. Отже, на час вчинення виконавчого напису в розпорядженні нотаріуса не було усіх необхідних документів та відомостей, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому, на думку позивача, останній не мав передбачених законом підстав для його вчинення. За вказаних обставин позивач звернулася в суд з даним позовом. Представник позивача Мишковська Т.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції 10.09.2019 року позов підтримала повністю з підстав викладених у ньому та просить суд їх задовольнити, а також стягнути судові витрати по справі. Відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2480000468524, письмового відзиву на позовну заяву не надали, а тому у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі доказами. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась, однак висловила свою позицію у поясненняі на позов, в якому зазначила, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача є неспроможними, тому що вона діяла відповідно до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також заначила, що позивач не надала до матеріалів справи жодного письмового доказу, який би підтверджував факт порушення порядку вчинення нотаріальних дій, а посилання на порушення норм законодавства не відповідають дійсності. Також, просила суд, розгляд справи проводити у її відсутність та винести законне і справедливе рішення. Представник третьої особи начальник Чечельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бунич В.П. в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, під час винесення рішення покладається на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 06.10.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9599, та за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не сплачену в строк за кредитним договором б/н від 05.11.2010 року заборгованості в розмірі 34133 грн 53 коп., з яких 471 грн. 04 коп.-залишок заборгованості за кредитом; 29982 грн. 20 коп. - залишок заборгованості за відсотками; 2054 грн. 88 коп. - пеня та комісія; штраф в розмірі 1625 грн. 41 коп., а також витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі-3000 грн, тобто всього 37 133 грн. 53 коп.. Стягнення здійснюється за період з 05.11.2010 року по 31.08.2017 рік. З наданих приватним нотаріусом документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис вбачається, що для вчинення виконавчого напису банком надано заяву [PERSON] від 05.11.2010 року на оформлення кредитної картки, розрахунок заборгованості за договором. З вказаного розрахунку заборгованості неможливо встановити чи є заборгованість за кредитним договором дійсно простроченою, і неможливо встановити коли у Банку виникло право вимоги до Позичальника. 25.09.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» направлено на адресу [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 05.11.2010 року з вимогою добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором у сумі 34633 грн 53 коп. Згідно реєстру поштових відправлень, вказана вимога направлена на адресу [PERSON] 28.09.2017 року. Матеріали справи не містять доказів, щодо отримання позивачем даної вимоги. 27.02.2018 року начальником Чечельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Буничем В.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №55890198, а 30.03.2018 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно довідки АТ "Вінницяобленерго" СО Чечельницькі електричні мережі за період з 01.04.2018 року по 01.07.2019 року з [PERSON] утримано 22491 грн. 02 коп.. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Крім того, в порушення вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. під час вчинення виконавчого напису за № 9599 від 06.10.2017 року не було враховано, що з дня виникнення у стягувача права вимоги минуло більше, ніж три роки. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна вимога позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позовні вимоги позивача задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1152 (тисячу сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок судового збору. Щодо стягнення витрат за надання правової допомоги відповідно до ст. 137 ЦПК України слід відмовити на підставі відсутності відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат .

Outcome: approved