Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області 10.11.2001 року, актовий запис № 81, однак проживають окремо. Вони мають спільних дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Від липня 2018 року вони фактично припинили спільно проживати, на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, утримувати дітей допомагає частково, але цих коштів на утримання дітей не вистачає. Діти проживають разом з нею за вищевказаною адресою та знаходяться на її утриманні, їй важко одній утримувати двоє дітей, тому вона змушена звертатись до суду. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, оскільки в добровільному порядку не допомагає, також не приймає участі у їх вихованні. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Дітям має бути забезпечено належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому вважає батько дитини, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій думі в розмірі 2500 грн., оскільки як їй відомо, він працює на сезонних роботах, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно це не робить. Нею не було подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Просить стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 грн. та [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 грн., починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Судове рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою судді від 11.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Учасникам справи роз'яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справу призначено до розгляду по суті на 22.02.2019 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: дочки - [PERSON] та сина - [PERSON] в розмірі 1300 грн. на кожного із дітей, які просить стягувати з дня подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Пояснила, що вона не працює, власної нерухомості, транспортних засобів немає, проживає в квартирі батька. Вона хворіє, інших утриманців немає. Син - [PERSON] навчається у Вінницькому транспортному коледжі, отримує стипендію - 970 грн., проживає він з нею у м. Гнівань, а на навчання їздить у м. Вінницю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав, пояснив, що він власної нерухомості, транспортних засобів не має, не інвалід, не працює. Інших утриманців не має, проживає в квартирі батьків. З червня 2018 року вони з позивачкою проживають окремо, шлюб не розірвали. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову, позов задоволити виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі. В шлюбі у них народилися діти: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про їх народження (а.с.8). Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "9-й поверх" № 2 від 24.01.2019 року (а.с. 8) та актом обстеження матеріально - побутових умов проживання, виданого виконавчим комітетом Гніванської міської ради від 23.01.2019 року (а.с.9). Відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на даний час становить 2027 гривні в місяць, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працездатний, молодого віку, інших утриманців немає. За наведених обставин, визначення аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованим. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved