Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

27.04.2021 [PERSON] звернувся до суду із заявою, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13.11.1991 року включно у неповнолітньому віці разом з батьками. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О. від 05.05.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив, що він народився [INFO] у м. Миколаєві Миколаївської області на території України. Його батьками є громадяни України, народжені на території Миколаївської області Очаківського району [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З моменту народження і до цього часу заявник за кордон не виїзджав, постійно проживає в м. Миколаїв. На момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13.11.1991 року постійно проживав на території України і не був громадянином інших держав. Заявник звернувся до Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області для отримання паспорту громадянина України, проте за результатами розгляду заяви не встановлено його належності до громадянина України, внаслідок чого відмовлено в документуванні паспортом громадянина України. Також заявнику було роз`яснено, що йому потрібно звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України. Зазначені обставин і стали підставою для звернення заявника із зазначеною заявою до суду. До судового засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Миколаївського РС УДМС України в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення, вирішити справу на розсуд суду, також зазначив, що фактично для заявника має юридичне значення лише встановлення факту постійного проживання особи у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Миколаєві Миколаївської області УРСР. Його батьком є [PERSON] , [INFO] , матір`ю [PERSON] , [INFO] . Із будинкової книги [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою проживала мати заявника [PERSON] . Із копії медичної картки [PERSON] вбачається, що заявник проходив обстеження та лікування в закладах охорони здоров`я м. Миколаєва. 16.01.2002 року [PERSON] ДПІ по Заводському району м. Миколаєва видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру. Згідно копії трудових книжок, виданих на ім`я [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони були працевлаштовані у м. Миколаєві з 1973 року по 2019 рік. Із повідомлення начальника управління державної реєстрації Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 26.01.2021 року на ім`я [PERSON] , вбачається, що саном на 25.01.2021 року за інформацією департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 29.11.1991 року. Довідка №431 від 18.09.2020 року дана [PERSON] , 1986 року народження, в тому, що він дійсно навчався в Миколаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №57 Миколаївської міської ради Миколаївської області з 1993 року по 2001 рік та здобув базову загальну освіту. Довідка №272 від 18.09.2020 року дана [PERSON] у тому, що він дійсно навчався в Миколаївському професійному ліцеї з 01.09.2001 року по 27.06.2003 року. Згідно довідки Заводського РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області від 27.04.2021 року виданої [PERSON] , про те, що 10.02.2021 року він здав документи на оформлення паспорту громадянина України у вигляді ID-картки вперше. В ході перевірок відмовлено в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки громадянину [PERSON] згідно п.100 п.п.1 ПКМ №302 від 25.03.2016 року особа не є громадянином України. Рекомендовно звернутись до судуд для всановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факту його проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Відповідно до п. 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Встановлення вказаного факту має для [PERSON] юридичне значення, адже від цього залежить визнання належності його до громадянства України та можливість отримання паспорта. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved