Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~25.09.2014 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» \~звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, по якому просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] (місце проживання: [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER]) та [PERSON] (місце проживання: [INFO], вул.| [PERSON], буд. 137, ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) суми боргу за Договором про надання споживчого кредиту №11238724000 від 22 жовтня 2007 року в розмірі 23 066,87 (двадцять три тисячі шістдесят шість) доларів США 87 центів, що за курсом НБУ станом на 18.09.2014 року становить 301 768,06 (триста одна тисяча сімсот шістдесят вісім) гривень 06 копійок, з яких: 21 696,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2014 року становить 283 840,45 гривень - заборгованість за простроченим кредитом; 749,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2014 року становить 9 802,97 гривень - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 378,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2014 року становить 4 945,50 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 243,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2014 року становить 3179,14 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру №19, загальною площею 34,1 кв. м., житловою площею 17,3 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, будинок № 72/1 для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", що виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту №11238724000 від 22 жовтня 2007 року в розмірі 23 066,87 (двадцять три тисячі шістдесят шість) доларів США 87 центів, що за курсом НБУ станом на 18.09.2014 року становить 301 768,06 (триста одна тисяча сімсот шістдесят вісім) гривень 06 копійок, з яких: 21 696,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2014 року становить 283 840,45 гривень - заборгованість за простроченим кредитом; 749,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2014 року становить 9 802,97 гривень - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 378,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2014 року становить 4945,50 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 243,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2014 року становить 3179,14 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що знаходиться у власності [PERSON], на праві власності, на підставі Договору купівлі-продажу, зареєстрованого Одеською товарною біржею 17 березня 2000 року, № 26258, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», в книзі № ЗЗ бпр, на стор. №47, номер запису 456, в Єдиному реєстру за реєстраційним № 20692008, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №16332296, виданим Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості» 18 жовтня 2007 року, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства; та стягнути \~з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь АТ "УкрСиббанк" суми сплаченого судового збору. В свою чергу, заперечуючи проти позову, [PERSON], звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», в якому просить визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту №11238724000 від 22.10.2007 року, посилаючись на нікчемність договору №26258 купівлі- продажу від 17.03.2000 року, відповідно до якого [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру № 19 у будинку №72/1 по вул.. ак. Вільямса у м.Одесі, яка на даний час перебуває в іпотеці у ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору іпотеки від 22.10.2007 року, кладеному між [PERSON] та банком в якості забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту від 22.10.2007 року за №11238724000, оскільки зазначений договір купівлі продажу не був нотаріально посвідчений, як то передбачає чинне законодавство. На підставі цього [PERSON] вважає, що за наявними обставинами банк не мав законних на то підстав для укладання договору про надання споживчого кредиту від 22.10.2007 року за №11238724000 між банком та [PERSON] та в подальшому з [PERSON] договору про Іпотеку від 22.10.2007 року. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги банку та просив суд їх задовольнити, вимоги у зустрічному позові не визнав в повному обсязі, підтримуючі надані до суду заперечення на зустрічну заяву, вважає зустрічні позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, у своїх запереченнях наданих суду щодо зустрічного позову, посилається на строки позовної давності , у звязку з чим просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідач за первинним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак її представник, [PERSON], діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнав в повному обсязі, просив у позові відмовити та підтримав зустрічний позов в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], у судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору та звернення стягнення на предмет іпотеки підлягаючим задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи\~ [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки, вважає таким, що не підлягають задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 2003 року. \~Згідно з кредитним договором № 11238724000 від 22.10.2007 року АКІБ „УкрСиббанк, правонаступником якого є \~ПАТ «УкрСиббанк» надав відповідачу [PERSON] кредит - грошові кошти у розмірі 44600 доларів США, строком до 22.10.17 року зі сплатою 13,40 % річних \~за користування кредитом (а.с.7-15). Відповідно до положень вказаного кредитного договору відповідач зобов'язався повертати суму кредиту та сплачувати проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором та графіком погашення невід'ємною частиною кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, від 22.10.2007 року №11238724000 між \~позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки від 22.10.2007р., відповідно до якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18-21), Зобовязання відповідача по кредитному договору були забезпечені шляхом укладення 22.10.2007 року договору поруки № 151836 між банком та [PERSON]. Згідно з пунктом 1.3 договору поруки Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі. Пунктом 1.4 договору поруки передбачено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до п.1.1 Іпотечного договору предметом іпотеки є - квартира, що складається, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 17.03.2000 року. 22.10.2007 року предмет іпотеки за Іпотечним договором від 22.10.2007р. внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна . Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем основного зобов'язання Позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 12 Закону України „ Про іпотеку " передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч.1 ст. 590 ЦК України \~звернення стягнення на предмет \~застави здійснюється за рішенням суду, якщо \~інше не встановлено договором або законом . Згідно ч.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі , коли зобов`язання не було виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернення стягнення, проводиться шляхом його \~продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. З урахуванням зазначених положень законодавства позовні вимоги позивача в частині звернення стягнення на заставне майно, \~є правомірними та підлягають задоволенню. Згідно з п. 4.1. кредитного договору позичальник зобов'язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни. Терміни сплати кредиту та процентів встановлені п. 1.3 кредитного договору. Однак, відповідачем встановлені договором терміни повернення наданого йому кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит не дотримуються. Факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитам договором підтверджується наданим розрахунком заборгованості, зокрема неналежним виконанням в даному випадку є порушення строків погашення кредитної заборгованості відсотків за користування кредитними коштами, загальний розмір заборгованості відповідачів \~перед позивачем станом на 18.09.14 року складає 23066,87 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату \~становить \~301768,06 гривень з яких, 21696,50 дол. США, що \~за курсом НБУ \~станом на 18.09.14 року \~становить 283840,45 гривень- заборгованість за простроченим кредитом, \~749, 33 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 9802,97 гривень- заборгованість по простроченим \~відсоткам за користування \~кредитом, \~378,03 дол. США, що в еквіваленті \~по курсу НБУ \~\~\~складає 4945,50 гривень, 243,01 дол. США, що за курсом \~НБУ в еквіваленті становить 3179,14 гривень. Даний кредитний договір від 22.10.2007 р. забезпечений порукою [PERSON], у звязку з чим та \~згідно з п. 1.3 договору поруки поручитель - відповідач відповідає перед кредитором - позивачем у тому ж обсязі, що й позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в Кредитному договорі. Згідно з п. 1.4. договору поруки відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Ці пункти договору поруки цілком відповідають ст. 554 ЦК України, в яких зазначено, що при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. Відповідно до п. 2.2. договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання, але взяті на себе зобов'язання за договором поруки відповідачем також не виконані. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Згідно з положеннями п. п. 5.5, 5.7, 11.1 кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за даним договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 12 кредитного договору. Пунктом 9.2 Кредитного договору встановлено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він повністю розуміє всі умови даного договору, свої права та обовязки за даним договором і погоджується з ним. Враховуючи викладене, 04.08.2014 року відповідачам направлялись листами та повідомленнями про вручення письмової вимоги про дострокове повернення кредиту у повному обсязі (а.с.43-49). Згідно з положеннями ст. ст. 530, 612, 625 ЦК України, якщо встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Пунктом 10.13 кредитного договору №11238724000 від 22.10.2007 р. встановлено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він повністю розуміє всі умови даного договору, свої права та обов'язки за даним договором і погоджується з ними. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У порушення вищевказаних умов кредитного договору, а також ст. ст. 509 і 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконує. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності \~\~таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту \~\~або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). \~\~\~ За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). \~\~\~ Згідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. \~\~\~ Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів (ч. 2 ст. 1050). Згідно до ст. 546 ЦК України, зобовязання може забезпечуватись зокрема неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ст. 549 ЦК України). Таким чином, дослідивши наявні в справі докази, надав їм належну оцінку, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача щодо дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Остаточне погашення за кредитним договором боржник повинен був зробити не пізніше 22.10.2017 році, однак, у зв'язку з порушенням ним умов кредитного договору в частині сплати кредиту та відсотків за користування кредитом банк користуючись своїм правом, передбаченим ст. 1050 ч. 2 ЦК України вимагає повернення відповідачами всієї суми заборгованості по кредиту достроково. Оскільки відповідно до договору поруки та ст. ст. 542, 554 ЦК України позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність за виконання зобов'язань за кредитним договором, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо солідарного стягнення суми заборгованості з відповідачів. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобовязання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобовязаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Як вбачається з вимог ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. \~\~\~ Відповідно до норми передбаченої ст. 590 ЦК України вбачається, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у вставлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~\~ Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. \~\~\~ Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем основного зобов'язання Позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет Іпотеки. Відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду шляхом надання права продажу іпотеко держателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі за договором купівлі-продажу. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета Іпотеки, зокрема, шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яка передбачає продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Щодо зустрічного позову, посилання відповідача та позивача за зустрічним позовом на нікчемність кредитного договору не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Посилання позивача на нікчемність правочину- договору іпотеки, яким забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором є : передача в іпотеку нерухомого майна -квартири, що складається, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 17.03.2000 року, який як зазначає [PERSON], оформлений не належним чином, а саме нотаріально не посвідчений, у звязку з чим слід визнати недійсними кредитний договір, договір іпотеки та договір поруки, не знайшли підтвердження у судовому засіданні., Відповідно до вимог ст. 47 Цивільного Кодексу України (від 18.07.1963 р), який діяв на період 2000 року, недодержання нотаріальної форми угоди тягне за собою недійсність угоди. Однак, в період часу з моменту укладення договору-купівлі продажу вказана угода не визнавалась недійсною, наслідки недійсності угоди не застосовувались (обовязкове повернення сторонами все одержане за угодою відповідно до вимог ч.2 ст. 48 ЦК Україні від 1963 р.), більш того зазначений договір купівлі- продажу [PERSON] зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 28.03.2000 року під №336 пр стр47 р 456., що свідчить про визнання нею умов укладеної угоди, а нікчемність угод, не було передбачено діючим на момент укладення договору законодавством. Так само судом встановлено, що договір іпотеки сторони уклали в добровільному порядку що не протирічить діючому законодавству, про що свідчать ї власні підписи. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач, позивач за зустрічним позовом, добровільно укладав зазначені договори та був ознайомлений належним чином з умовами кредитного договору та договору іпотеки, тому суд не вбачає порушень його прав. У зв`язку з розглядом справи ПАТ «УкСиббанк» сплатив судовий збір у розмірі \~3017,68 гривень. \~Статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved