Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Банк "Фінанси та Кредит" (далі-Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення, посилаючись на те, що 24.04.2007р. між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №1471-047К, за яким останній отримав кредитні ресурси в сумі 800 000 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором 24.04.2007р. між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений іпотечний договір №1471-047І, за яким останні передали в іпотеку нерухоме майно: будинок жилий, що складається з жилого будинку літ.А житловою площею 27,5 кв.м., житлова прибудова літ.А?-2 житловою площею 129,9 кв.м., загальною площею 239,4 кв.м., літня кухня літ.И, баня літ.К., сараї літ. Л.М., водопровід №2, паркан №4, що знаходяться в [ADDRESS]. В передбачені кредитним договором строки кредитні кошти не були повернуті, у зв'язку з чим позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 10 червня 2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.05.2013 року задоволено позов Банка про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вищезазначеного іпотечного будинку. Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2014 року було повторно виселено іпотекодавців. В процесі виконання рішення суду про виселення було встановлено, що іпотекодавці без згоди Банку зареєстрували у спірному будинку [PERSON], відповідача у справі. Просить примусово виселити [PERSON] із житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Суд, за згодою позивачки, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, за відсутністю відповідача. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2007р. між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №1471-047К, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 800 000 грн. строком до 22.04.2022р., зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами, виходячи з процентної ставки 19 % річних. В забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором, 17.04.2007р. між Банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON], був укладений іпотечний договір №1471-047І, за яким відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно: будинок жилий, що складається з жилого будинку літ.А житловою площею 27,5 кв.м., житлова прибудова літ.А?-2 житловою площею 129,9 кв.м., загальною площею 239,4 кв.м., літня кухня літ.И, баня літ.К., сараї літ. Л.М., водопровід №2, паркан №4, що знаходяться в [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці площею 888 кв.м., належить іпотекодавцям на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського округу [PERSON] 27.10.2003р. за р.№3694, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №14222656, виданого ОП ЗМБТІ 12.04.2007р. В передбачені кредитним договором строки позичальник [PERSON] кредитні кошти не повернув, 10 червня 2010 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.11.2012 року у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2010 року відмовлено. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.05.2013 року задоволено позов Банка про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вищезазначеного іпотечного будинку. Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2014 року було повторно виселено іпотекодавців. У відповідності до ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. При цьому, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу Іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. В силу ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. У ч.ч. 2 і 3 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" законодавець установлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до акту голови квартального комітету №77 від 16.01.2014 року в спірному будинку зареєстровані та мешкають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - відповідач у справі. У відповідності до п.8.1.10 Іпотечного договору Іпотекодавці без письмового дозволу Іпотекодержателя не мали право реєструвати в будинку будь-яких осіб, а при реєстрації [PERSON] до банку с проханням надати дозвіл на реєстрацію вищевказаних осіб не зверталась. 02.06.2014 року позивачем було направлено відповідачу [PERSON] вимогу про виселення протягом 30 днів, яку він отримав 21.02.2014 року, але добровільно не виселився. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про виселення відповідача із будинку за адресою [ADDRESS] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved