Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказувалось, що 11.08.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання 11.08.2008 року отримала кредит у розмірі 6300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. В заяві вказувалося, що відповідачка у порушення норм закону та умов договору зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.10.2015 року становить 21975,31 гривень та складається з: - 6300,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 14390,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1034,54 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на ст. ст. 526-530, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 21975 грн. 31 коп. та судові витрати 1218 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги задовольнити повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями та адресною довідкою, а тому відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наданих у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши заяву представника позивача та інші матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають повному задоволенню зі слідчуючих підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11.08.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання 11.08.2008 року отримала кредит у розмірі 6300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначені правовідносини сторін регулюються ст. ст.257, 258, 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 31.10.2015 року становить 21975,31 гривень. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п. 3.12 Умов надання банківських послуг, - нарахування процентів по вкладу починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів на вклад, і здійснюється за кожен календарний день. Виходячи з фактичної кількості днів в році, за ставкою, яка діє на дату укладення договору з врахуванням п. 3.14 діючих Умов. День повернення вкладу в період нарахування процентів не входить. Проценти нараховуються в кінці строку вкладу і виплачуються в перший банківський день по закінченню строку вкладу, узгодженому в заяві, шляхом зарахування на депозитний рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві, однак належним чином не виконувала умови договору, у зв'язку з чим станом на 31.10.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 21975 грн. 31 коп. Відповідно до п. 9.12 Умов надання банківських послуг, - Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо напротязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Судом встановлено, що з даними Умовами надання банківських послуг відповідачка [PERSON] була ознайомлена, про що є його підпис в заяві позичальника. Про припинення дії кредитного договору не зверталася, а отже суд приходить до висновку про те, що позивачка не пропустила строк звернення до суду з даним позовом. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. Таким чином, на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню: заборгованість за кредитним договором в сумі 21975 грн. 31 коп. та судові витрати в сумі 1218,00 грн. На підставі ст. ст. 256, 257, 258, 264, 525, 526, 527, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved