Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в котрому після вточнення позовних вимог зазначено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого обов"язку щодо утримання дитини, відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання сина, інтересами сім"ї не цікавиться. Крім цього, відповідач не надає матеріальної допомоги на її особисте утримання, до досягнення дитиною трьох років. На даний час вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ніяких доходів, крім соціальної допомоги на дитину не отримує, одна сплачує кошти за комунальні послуги. Соціальної допомоги, яку вона отримує на дитину у розмірі 840 гривень, не вистачає навіть на харчування. Утворилась заборгованість по сплаті за газопостачання та електроенергії, яку вона не має можливості погасити. За весь час її вагітності вона майже постійно знаходилася на лікуванні у Яготинській ЦРЛ з приводу загрози переривання вагітності. [INFO] року у зв"язку із ускладненням вагітності їй було проведено позапланову операцію кесарів розтин. За весь час вагітності вона вимушена була проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, потребувала сторонньої допомоги. Так як вона не працювала, частину коштів на лікування та на операцію вона позичала у сусідів та знайомих. Борг на даний час складає 20 000 грн. Відповідач працює, отримує заробітну плату, але постійно має додатковий дохід, що в сумі складає близько 10 000 гривень, то просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина за минулий час, з [INFO] року та стягувати в подальшому аліменти у розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення сином повноліття та аліменти на її особисте утримання за минулий час, а саме, з дати звернення до Яготинської ЦРЛ- 11.03.2016 року та стягувати в подальшому аліменти у розмірі 5000 гривень, щомісячно, до досягнення сином трьохрічного віку, а також стягнути з відповідача частину витрат на її лікування під час вагітності та на проведення операції у розмірі 20 000 грн. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про укладення мирової угоди. Представник третьої особи проти позову заперечував. Ухвалою Яготинського районного суду від 21 березня 2017 року у визнанні мирової угоди по вказаній справі було відмовлено, в тому числі з тих підстав, що вона суперечила ст. 184 СК України, ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження", та судом продовжено розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника третьої особи, покази свідка, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В силу ч. 2, ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 цього ж кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З показів свідка [PERSON], даних в судовому засіданні вбачається, що він голова Капустинської сільської ради, сторони проживають разом в [ADDRESS] Довідка сільської ради на а.с. 7 про утримання дитини, була видана ним разом із довідкою про те, що сім"я [PERSON] проживає разом. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про шлюб, а.с.5, свідоцтво про народження, а.с.6). Позивачка проживає разом з відповідачем та неповнолітнім сином в [ADDRESS] (довідка сільської ради, а.с.8). На даний час [PERSON] не працює, отримує соціальну виплату по догляду за дитиною. Відповідач працює на посаді агронома-технолога в ПП "Євросем" та розмір його заробітної плати за період з червня 2016 року по листопада 2016 року склав 50990 гривень, (а.с.22). З відповідача також стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] на підставі виконавчого листа та їх розмір за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року склав 10261,75 грн.( у червні -1708,61 грн., у липні-1708,61 грн., у серпні -1710,63 грн., у вересні -1710,63 грн., у жовтні -1710, 63 грн., у листопаді-1712,64 грн.) (довідка Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, а.а.25). [PERSON] має нормальний стан здоров"я, є працездатним. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи ті обставини, що відповідач працює, сплачує аліменти на утримання іншої дитини, його син проживає разом із ним та матір"ю, відповідач здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а також те, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року складає 1426 гривень, то суд вважає, що з відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, що буде відповідати інтересам дитини та надасть можливість забезпечити її нормальний розвиток. В силу ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги ті обставини, що відповідач працює та отримує заробітну плату близько 8500 гривень, погоджувався з умовами мирової угоди, що підтверджує його матеріальну забезпеченість, то суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, та з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини усіх видів його доходу. Дійшовши такого висновку, суд приймає до уваги також наступне. Третя особа заперечувала проти позову з тих мотивів, що позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів для подальшого зменшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її дочку. Так, останній підписав мирову угоду, за умовами котрої зобов"язовувався сплачувати аліменти на користь позивачки у загальному розмірі, що перевищує половину його заробітку. Разом із тим, в позовній заяві про зменшення розміру аліментів, останній зазаначає (а.с. 69), що на його утриманні перебуває дитина сирота [PERSON], батьки пенсіонери, він несе витрати на утримання неповнолітнього сина позивачки та позивачку, в тому числі несе витрати на своє лікування, на утримання будинку, де проживає, в підтвердження чого надав суду квитанції, а тому розмір аліментів, які стягуються на користь дочки [PERSON] необхідно зменшити. Рразом з тим, [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу. Неповнолітня донька відповідача [PERSON] зростає у неповній сім"ї, страждає на складний гіперметропічний астигматизм, альтернуючу косоокість обох очей, у зв"язку з чим потребує тривалого лікування, реабілітації та значних коштів. Суд вважає, що вказані доводи заслуговують на увагу. Разом з тим, ті обставини, що позивачка з дитиною проживає в одному будинку з відповідачем, не позбавляє її права на утримання та стягнення аліментів на дитину, та не свідчить про те, що відповідач виконує свій батьківський обовязок та в повному обсязі надає дитині та дружині матеріальну допомогу на їх утримання. Визначаючи розмір аліментів, що присуджуються на утримання дитини, та особисте утримання дружини, суд приймає до уваги ті обставини, що сторони проживають в одному будинку, користуються спільним майном, відповідач несе витрати на утримання будинку, а також враховує стан здоров'я дитини, яка є здоровою, та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів іншої дитини. Позов в частині стягнення аліментів за минулий час не грунтується на вимогах ст. 194, 191 СК України. Доводи позивачки у тій частині, що вона має велику заборгованість, те, що вона понесла значні витрати на лікування під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження, тому решту позовних вимог необхідно залишити без задоволення.

Outcome: partial