Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Думанівської сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно - будинок № 8 з надвірними господарськими будівлями та спорудами, по вулиці Кармалюка в селі Думанів Камянець-Подільського району, Хмельницької області, інвентаризаційною вартістю 8857 грн. як на майно колгоспного двору, що належало [PERSON], який помер 19 липня 2013 року. В обґрунтування вимог вказує, що вона [PERSON], дівоче прізвище «Волошина» , народилася 04 червня 1960 року в селі Думанів Кам'янець-Подільського району. Їх сім'я постійно проживала в [INFO], головою двору був батько [PERSON]. В 1979 році вийшла заміж за [PERSON] і змінила прізвище на "Кирик". Оскільки постійно проживала з батьком та доглядала за ним, то в січні 2003 року батько склав заповіт яким заповів все своє майно їй. 19 липня 2013 року батько помер. При зверненні в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, їй було відмовлено оскільки в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння власником будинку вказано колгоспний двір, а [PERSON] являвся лише членом колгоспного двору (головою двору), тобто не підтверджує право власності спадкодавця. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача [PERSON], заявлені вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності позивача, представника позивача та представника Думанівської сільської ради. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 19 липня 2013 року помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть І-БВ № 213182. Спадковим майном є - будинок № 8 з надвірними господарськими будівлями та спорудами, по вулиці Кармалюка в селі Думанів Камянець-Подільського району, Хмельницької області, що стверджується довідкою Думанівської сільської ради № 39 від 27.01.2014 року, копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 12.07.1988 року та копією технічного паспорта, реєстровий № 1-260 (інвентарний № 260). [PERSON] є спадкоємицею за заповітом [PERSON] , посвідченим секретарем виконавчого комітету Думанівської сільської ради Кам'янець-Подільського району 27 січня 2003 року і зареєстрованого в реєстрі за № 04. Проте в оформленні спадщини їй було відмовлено у звязку з тим, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння не підтверджує право власності спадкодавця. Оскільки у даному документі власником будинковолодіння № 8 по вулиці Кармалюка в с. Думанів вказаний колгоспний двір, а [PERSON] являвся лише членом колгоспного двору (головою двору). Пунктом 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності" зазначає, що: спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору; право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами уведенні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належала особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацнздатних. Після 15 квітня 1991 року майно вказаного колгоспного двору не змінилося і не зменшилось, тому співвласниками двору в рівних частках є особи, які були членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно відповідно до ст. 1234 ЦК України.

Outcome: approved