Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цією заявою посилаючись на те, що народився він 08 червня 1947 року в с. Грабівниця Старосамбірського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану було зроблено відповідний запис №5 від 14.06.1947 року. На даний час проживає в [INFO]. В 2003 році він змінив прізвище, ім'я, по батькові на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені та по батькові І-СГ № 010418. Проте, у вересні 2017 році змінив прізвище, ім'я, по батькові на [PERSON], а в жовтні - на [PERSON], що також підтверджується свідоцтвами про зміну імені І-СГ № 021984 та І-СГ №021987. Однак, відповідно до законодавства, зміни в свідоцтво про народження не вносяться, в якому заявник зазначений як [PERSON]. З свідоцтва про народження вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Проте, громадянство ані батька, ані матері в свідоцтві не зазначено. Мати заявника, [PERSON], народилась 25 жовтня 1928 року, про що костел по селу Грабівниця Старосамбірського району Львівської області здійснив актовий запис №07 від 12.11.1928 року. Мати, як і вся його сім'я, сповідувала римо-католицьку віру і проживала на території України, дотримуючись традицій цієї національності, відвідуючи костел по селу Грабівниця. [PERSON] є рідною сестрою матері заявника, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, свідоцтвом про народження ЯВ №607935, в якому національність батьків не зазначена. Проте, дана особаволодіє [PERSON], що підтверджує її приналежність до польського народу. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя зазначено відомості про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON], де вказано національність - полька. В радянські часи належність до польської національності батьками приховувалась, оскільки боялись приниження віднесенням до національних меншин, однак враховуючи свою фактичну приналежність до польської національності, вважали себе поляками. Зазначені обставини стали підставою внесення неправильних записів в актовий запис про шлюб №17 від 29.06.1971р., внаслідок укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], а саме в графу національність, де помилково вказано "українка". Оскільки в позасудовому порядку змінити національність неможливо, заявник звернувся до суду для вирішення цього питання. Встановлення факту приналежності до польської національності йому необхідно для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження роду, щоб відновити та зберегти етнічне походження. Окрім зазначеного вище, є необхідність просити суд встановити факт родинних відносин між заявником, [PERSON] та [PERSON], яка в свідоцтві про народження заявника записана як [PERSON]. Допущення викривлення імені "Зофія" "Софія" при записах у різних документах виникло внаслідок перекладу, що в даний час створює ряд незручностей і непорозумінь з приводу родинних відносин між заявником та його матір'ю, [PERSON], особливо після її смерті. Із врахуванням наведеного та поданих документів, просить суд задовольнити подану ним заяву. Під час судового засідання заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Самбірського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] не заперечував з приводу задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження серія 1-СГ № 287297 від 27.02.2003 року відомо, що [PERSON] народився 08.06.1947 року в с. Грабівниця, Старосамбірського району Львівської області. Його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. ( а.с. 8). Факт зміни заявником прізвища підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені та по батькові І-СГ № 010418, де вказано, що [PERSON] перемінив прізвище, імя, по батькові на [PERSON]. ( а.с. 17). Факти подальшої зміни прізвища, імені та по батькові заявника підтверджуються копіями свідоцтв про зміну імені серія І-СГ № 021984 та І-СГ №021987, із яких відомо про зміну прізвища, імені, по батькові на [PERSON], та на [PERSON]. ( а.с. 18-19). Мати заявника, [PERSON], народилась 25 жовтня 1928 року, про що костел по селу Грабівниця Старосамбірського району Львівської області здійснив актовий запис №07 від 12.11.1928 року. Згідно виписки з костельної книги по селу Грабівниця Старосамбірського району Львівської області підтверджується факт народження матері заявника як польки, а також памяткою про перше причастя від 01.07.1937 року. (а.с. 29-32). Із копії свідоцтва про народження серія ЯВ №607935, відомо, що [PERSON] народилась 21.11.1939 року у с. Грабівниця. (а.с. 20). Згідно пояснень заявника відомо, що [PERSON] являлась рідною сестрою матері заявника. [PERSON] підтверджує приналежність [PERSON] до польського народу. ( а.с. 21). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя зазначено відомості про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON], де вказано національність - полька. (а.с. 22). Із копії свідоцтва про народження заявника відомо, що його мати записана як [PERSON]. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 06.09.2017 року відомо, Федик (до реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] уклала шлюб із [PERSON]; дата складання 29.06.1971 року; номер актового запису - 17. ( а.с. 10). Із копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 096879 відомо, що [PERSON] померла 10.04.2007 року. ( а.с. 9). Допущення викривлення імені "Зофія" "Софія" при його записах у різних документах виникло внаслідок перекладу, що створює заявнику ряд незручностей і непорозумінь з приводу родинних відносин між ним та його матір'ю, [PERSON], особливо після її смерті. При зверненні заявника до Самбірського міського відділу РАЦС Управління юстиції у Львівській області, йому було відмовлено у внесенні змін до актового запису, що вбачається із представленого заявником висновку від 25.11.2017 року. (а.с. 16). Статтями 1 та 3 Закону України "Про національні меншини в Україні" гарантується громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно дост.11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Статтею 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» від 09.12.1997 року встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Відповідно до ст. З Конвенції кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Згідно із ч.2 ст.300 Цивільного Кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При співставленні усіх наявних у справі доказів, а також враховуючи пояснення заявника та представника заінтересованої особи, суд доходить висновку, що подана заявником заява підставна та підлягає до задоволення. Встановлення наведених фактів має для заявника юридичне значення, так як дає йому підстави для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження роду, щоб відновити та зберегти етнічне походження.

Outcome: approved