Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним, визнання договору застави припиненим, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 16 травня 2012 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір [NUMBER] та 17 травня 2012 року з метою забезпечення зазначеного кредитного договору було укладено договір застави транспортного засобу марки «Ауді Q3», 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. 04 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хижняк А.М. було здійснено нотаріальний напис № 1642, яким звернено стягнення на заставний транспортний засіб. На підставі зазначеного виконавчого напису Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 15 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 45137465. Позивачем 15 лютого 2015 року в добровільному порядку було виконано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про що повідомив відповідача. 25 лютого 2015 року позивач листом звернувся до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна із заявою про припинення обтяження та вилучення запису з Державного реєстру. У зв'язку з невиконанням зазначених вимог позивач просить визнати зобов'язання між ним та відповідачем виконаними, внаслідок належного виконання умов; визнати договір застави транспортного засобу припиненим; зобов'язати відповідача вилучити відповідний запис про обтяження транспортного засобу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна; зобов'язати відповідача відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Під час розгляду справи по суті позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, просив визнати зобов'язання позивача по кредитному договору від 16 травня 2012 року [NUMBER], укладеним між позивачем та відповідачем виконаним в наслідок належного виконання його умов. Визнати договір застави транспортного засобу від 15 травня 2012 року [NUMBER], що укладений між позивачем та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В. за реєстровим № 637, припиненим. Зобов'язати відповідача звернутися до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна з метою вилучення відповідного запису про обтяження з Державного реєстру автомобілю марки «Ауді Q3», 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Зобов'язати відповідача відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду за порушення його законних прав у розмірі 10 000 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки у розмірі 272 250 грн. та судові витрати (а.с.135-137, том 2). Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернулося із зустрічною позовною заявою до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 16 лютого 2012 року з відповідачем було укладено кредитний договір [NUMBER], відповідно до якого позивач зобов'язувався передати відповідачу кредит у розмірі 331 416,04 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 41 220, 90 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставковою, за цільовим призначенням для придбання автомобіля марки «Ауді Q3», кузов № [NUMBER]. Також між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору [NUMBER], згідно якої позивач зобов'язувався надати відповідачу додатковий кредит у розмірі 112 547,05 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 13 850, 24 доларів США на строк, що лишився до припинення кредитного договору, з цільовим призначенням для сплати страхових платежів. Однак починаючи з червня 2013 року відповідач почав порушувати умови договору, сплачуючи щомісячні платежі з порушенням строків встановлених у графіку погашення, а з лютого 2014 року взагалі припинив сплачувати щомісячні платежі. На адресу відповідача було направлено листи - вимоги, щодо сплати поточної заборгованості. Крім того між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу «Ауді Q3», кузов № [NUMBER], 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. 04 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. було вчинено виконавчий напис № 1642, щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за договором у розмірі 486 332,00 грн. 21 жовтня 2014 року Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 45127465, щодо примусового звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису № 1642, від 04 жовтня 2014 року. Таким чином відповідачем порушено умови кредитного договору [NUMBER] від 16 лютого 2012 року, у зв'язку з чим загальна сума невиконаних грошових зобов'язань відповідача, щодо повернення додаткового кредиту, суми кредиту та процентів за користування кредитом за договором станом на 05 червня 2015 року становить 267 487,67 грн. Штраф за порушення умов договору становить 66 283,21 грн., загальна сума пені, що підлягає сплаті за невиконання грошових зобов'язань за договором становить 49,33 грн., загальна сума 3 відсотків річних складає 8 086,93 грн., загальна сума витрат від інфляційних процесів складає 146 359,39 грн. Просить суд стягнути з відповідача основну суму заборгованості за кредитним договором [NUMBER] від 16 лютого 2012 у розмірі 267 487,67 грн., штраф за порушення умов договору у розмірі 66 283,21 грн., загальну суму пені, що підлягає сплаті за невиконання грошових зобов'язань за договором у розмірі 49,33 грн., загальна сума 3 відсотків річних у розмірі 8 086,93 грн., загальну суму витрат від інфляційних процесів у розмірі 146 359,39 грн., що разом складає 488 266,53 грн. та судові витрати(а.с.1-10, том 2). 25 червня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до спільного розгляду з первісним позовом. Під час розгляду справи представником відповідача подано заяву про збільшення позовних вимог - просили стягнути основну заборгованість в сумі 334 362,00 грн., пеня у розмірі 43,33 грн. 3 % річних у розмірі 8650,20 грн. та інфляційні втрати у розмірі 169 373,52 грн. , що разом складає 512 435,05 грн. (а.с.180-191, том 2). 25 червня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва подовжено строк розгляду справи. Позивач підтримав первинний позов, зустрічний позов не визнав. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Пояснив, що 17 лютого 2015 року позивачем було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» грошові кошти у розмірі 486 332,01 грн., на виконання постанови від 15 лютого 2015 року у виконавчому провадженні № 45137465. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яке не оскаржено. Отже кредитні зобов»язання перед відповідачем виконані в повному обсязі. Щодо зустрічного позову підтримав додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач повернув відповідачу суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, у встановлений для добровільного виконання строк шляхом зарахування на поточний рахунок відповідача у розмірі 486 332,01 грн., що підтверджується платіжним доручення № 1 від 17 лютого 2015 року із зазначенням призначення платежу, а саме добровільне виконання постанови від 15 лютого 2015 року у ВП № 45137465 в рахунок погашення боргу перед ТОВ» Порше Мобіліті» за виконавчим написом від 04 жовтня 2014 року № 1642 для задоволення вимог за кредитним договором [NUMBER] (а.с.116-120, том 2). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» Андрієвська О.О первинний позов не визнала. Пояснила, що перераховані позивачем на рахунок відповідача кошти у сумі 486 332,01 грн. були зараховані в рахунок погашення заборгованості відповідно до встановленої черги. Більш того, з липня 2014 року по 17 лютого 2015 року офіційний курс долара змінився у бік збільшення, тому зобов»язання по кредитному договору не виконані. До повного виконання зобов»язання підлягають сплаті проценти за користування, а також підлягає застосуванню відповідальність, передбачена ст.625 ЦК України. Станом на 04 жовтня 2014 року по додатковій угоді не було порушень, оскільки після підписання додаткового кредиту за графіком платежі входили до основного кредиту. Зустрічний позов підтримала. Пояснила, що у виконавчому напису заборгованість за основним кредитом складала в еквіваленті іноземної валюти(долар США) у розмірі 26 469 доларів США 25 центів, що з урахуванням офіційного курсу НБУ за 1 долар США - 12.06 грн. станом на 05 червня 2014 року становило 205 312,13 гривень. Після оплати позивачем у лютому 2015 року заборгованості за кредитним договором, основний борг в еквіваленті іноземної валюти(долар США) становить у розмірі 15 337 доларів США 84 центів, що з урахуванням офіційного курсу НБУ за 1 долар США -21.032 грн. складає заборгованість по кредитному договору у сумі 322 585 грн. 45 коп. Проценти за користування нараховуються також в еквіваленті іноземної валюти(долар США) та складають у розмірі 455 долари США 53 центи (15 337 доларів 84 центів х 9,9 %). Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить у розмірі 334 362,00 грн. Пеня нарахована в розмірі 49 грн.33 коп. за частково несплачений у березні 2015 року додатковий кредит у сумі 2195 грн. 84 коп. Відповідачем зараховано у відшкодування заборгованості за кредитом сплату позивачем коштів 06 червня 2014 року у сумі 12 500,00 грн., 41 липня 2014 року - 7500,00 грн., 25 вересня 2014 року - 6 500,00 грн., 11 листопада 2014 року - 7500,00 грн, що разом складає 34 000,00 грн. Загальний розмір оплачених позивачем коштів склав 520 332 грн. 01 коп., 11 липня 2014 року - останній день сплати боргу, тому з 12 липня 2014 року нараховуються проценти за користування кредитом. За невиконання грошових зобов»язань підлягає стягненню три відсотки річних, інфляційні втрати. Згідно п.8.5 Загальних умов кредитування підлягають сплаті збитки, заподіяні у зв»язку з неналежним виконанням Кредитного договору. Відповідачем укладено договір з спеціалізованою організацією щодо надання юридично-консультаційних послуг. Виконана робота підтверджена актами приймання послуг. Умовами щодо надання послуг передбачено контактування з боржником з питань, пов»язаних зі сплатою заборгованості,нагадування, супроводження виконавчого напису тощо. Представник відповідача Самойленко А.О. підтримала пояснення представника відповідача Андрієвської О.О. Додатково пояснила, що не погоджується з висновком експертизи про неможливість проведення дослідження через відсутність необхідних документів, оскільки у строк протягом 45 днів були надані додаткові документи. Крім того, експертом не прийняті до уваги виплачені грошові кошти на підставі виконавчих документів, умови договору щодо застосування еквіваленту суми кредиту іноземній валюті та не наведено контррозрахунок. Представник відповідача Таран М.В.не визнав первісний позов, підтримав зустрічні позовні вимоги. Підтримав пояснення представників відповідача Самойленко А.О., Андрієвської О.О. Представник третьої особи відділа державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві в судове засіданні не з»явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що у відділі на виконанні перебував виконавчий напис № 1642 від 04 жовтня 2014 року приватного нотаріуса КМНО Хижняк А.М. про звернення стягнення на автомобіль, що належить [PERSON] 21 жовтня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 21 листопада 2014 року складено акт опису та арешту майна боржника. 17 лютого 2015 року боржником борг сплачено в повному обсязі у розмірі 486 332,01 грн.,що підтверджується платіжним дорученням № 1. 19 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову про звільнення майна з-під арешту та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.195-197, том 2). Представник третьої особи Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не з»явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Причини неявки не повідомив. До суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що для проведення реєстрації в реєстрі відомостей про припинення обтяження необхідно надати на адресу реєстратора відповідну належним чином оформлену заяву обтяжувала Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» чи уповноваженої ним особи, яка буде містити всі необхідні для здійснення реєстрації припинення обтяження відомості. (а.с.43-45, том 1). Опитаний в суді експерт [PERSON] підтримав висновки експертизи. Пояснив, що для висновку недостатньо було надано документів. Розрахунок заборгованості не є належним документом, який підтверджує розмір обов»язкових платежів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 16 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір [NUMBER], відповідно до якого позивач зобов'язувався передати відповідачу кредит у розмірі 331 416,04 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 41 220, 90 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставковою, за цільовим призначенням для придбання автомобіля марки «Ауді Q3», кузов № [NUMBER] (а.с.6-10,11-13,том 1). 17 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу марки «Ауді Q3», кузов № [NUMBER], 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.14-17, том1). 07 травня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору [NUMBER] від 16 травня 2012 року, відповідно до якої відповідач зобов'язувався надати позивачу додаткову суму кредиту у розмірі 13 850,24 доларів США, в українських гривнях. Сторони встановили, що на день додаткової угоди еквівалент суми додаткового кредиту у іноземній валюті прийнятній для сторін дорівнює 112 547,05 грн. Сума Додаткового кредиту дорівнює сумі страхових платежів, який має оплатити Позичальник відповідно до договору страхування за весь час, що залишається до припинення Кредитного договору (а.с. 141-144, 145-147, том 1). 07 травня 2013 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами (а.с.148, том 1). Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України). Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Юридичним наслідком належного виконання зобов'язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов'язання. Таким чином з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення. Відповідно до частини першої статті 593 ЦК України з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою, припиняється і право застави. Позивач просив визнати зобов'язання позивача по кредитному договору від 16 травня 2012 року [NUMBER], укладеним між позивачем та відповідачем виконаним внаслідок належного виконання його умов. Визнати договір застави транспортного засобу від 15 травня 2012 року [NUMBER], що укладений між позивачем та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В. за реєстровим № 637, припиненим. Зобов'язати відповідача звернутися до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна з метою вилучення відповідного запису про обтяження з Державного реєстру автомобілю марки «Ауді Q3», 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Зобов'язати відповідача відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду за порушення його законних прав у розмірі 10 000 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки у розмірі 272 250 грн. та судові витрати. Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 19 Закону України „Про заставу", що кореспондується із положенням статті 589 Цивільного кодексу України, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойку), необхідні витрати та утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. У відповідності до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», ч. 1 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Частина 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» також передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом. У частині першій статті 26 Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Пункт 3.2. кредитного договору передбачає дострокове повернення на вимогу банку кредиту. Згідно пункту 3.3. цього договору позивальник розраховується з банком протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано пребіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Відповідачем на адресу позивача направлено листи щодо сплати заборгованості за кредитним договором [NUMBER] від 16 травня 2012 року: 05 лютого 2014 року у розмірі 7 450,78 грн., 17 лютого 2014 року у розмірі 7 477,75 грн., 04 березня 2014 року у розмірі 17 767,54 грн., 07 квітня 2014 року у розмірі 30 302,02 грн., 17 квітня 2014 року у розмірі 30 204,44 грн., 05 травня 2014 року у розмірі 36 480,64 грн., 19 травня 2014 року у розмірі 36 444,14 грн., 06 червня 2014 року у розмірі 50 237,11 грн. (а.с.149-156, том 1). 05 червня 2014 року відповідачем на адресу позивача направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором [NUMBER] від 16 травня 2012 року у розмірі 486 332,01 грн.(а.с.157,158, том 1 ). Пунктом 5.2 договору застави передбачено право Заставодержателя здійснити задоволення вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави. 04 жовтня 2014 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. було вчинено виконавчий напис № 1642, щодо звернення стягнення на предмет застави на транспортний засіб марки «Ауді Q3», кузов № [NUMBER], 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]., з метою задоволення вимог позивача (а.с.67, том 2). 21 жовтня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Седляром Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45137465. Одночасно винесено постановувинесено постанову про арешт майна [PERSON] (а.с.62-63, 64,том 1). 21 жовтня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Седляром Д.А. винесено постанову розшук майна боржника (а.с.65 зв., том 1). Згідно платіжного доручення № 1 від 17 лютого 2015 року [PERSON] було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» грошові кошти у розмірі 486 332,01 грн., на виконання постанови від 15 лютого 2015 року у виконавчому провадженні № 45137465. (а.с.71, том 2). 19 лютого 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Сергієнко М.Ф. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 45137465 винесену на підставі виконавчого напису № 1642 від 04 жовтня 2014 року Приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Хижняком А.М., щодо звернення стягнення на транспортний засіб марки «Ауді Q3», кузов № [NUMBER], 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] відносно [PERSON].(а.с. 104, том 1) У відповідності зі ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. 25 лютого 2015 року [PERSON] звернувся з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про зняття заборони відчуження майна, яку було встановлено згідно договору застави від 17 травня 2012 року [NUMBER] на транспортний засіб марки «Ауді Q3», кузов № [NUMBER], 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що належить йому на праві власності. (20-21, 22, том 1). Згідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади № 47032710, Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» накладено заборону на відчуження транспортного засобу марки «Ауді Q3», кузов № [NUMBER], 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 47, том 1) Згідно п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з'ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» щодо погашення заборгованості за кредитним договором 17 лютого 2015 року зараховано грошові кошти у розмірі 486 332,01 грн., що складається з: згідно п. 1.7.3 - простроченої суми додаткового кредиту у розмірі 9 379,04 грн., згідно п. 1.7.9 - прострочених процентів за користування кредитом у розмірі 21 974,73 грн., згідно п. 1.7.9 - прострочених процентів за користування кредитом у розмірі 40 879,02 грн., згідно п. 1.7.12 - простроченої суми основного боргу по кредиту у розмірі 25 708,54 грн., згідно п. 1.7.14 - інших вимот та витрат компанії у розмірі 84 063,98 грн., згідно п. 1.7.6 - строкової суми Додаткового кредиту відповідно до Графіку у розмірі 5 077,41 грн., згідно п. 1.7.13 - строкової суми основного боргу по кредиту у розмірі 289 416,79 грн. (а.с.233-235, том 3). Згідно п. 7.1 Кредитного договору повернення заборгованості: за домовленістю сторін будь-які кошти отримані компанією від позичальника будуть зараховуватися у виконання зобов'язання позичальника у наступному порядку (незалежно від призначення платежу визначеного позичальником): п. 1.7.1. у першу чергу - пеня та штрафні санкції відповідно до статті 8; п. 1.7.2 у другу чергу - прострочені комісії у такій черговості: 1) разова комісія за надання (розміщення кредиту); п. 1.7.3. у третю чергу - сплачені компанією страхові платежі в порядку, передбаченому п. 5.6 Кредитнидого договору; п. 1.7.4. у четверту чергу - прострочені проценти; п. 1.7.5. у п'яту чергу - строкові комісії; п. 1.7.6. у шосту чергу - строкові проценти; п. 1.7.7 у сьому чергу - прострочена сума основного боргу; п. 1.7.8. у восьму чергу - строкова сума основного боргу; п. 1.7.9 у девяте чергу - інші вимоти та витрати компанії. Судом встановлено порушення п.1.7 кредитного договору щодо черговості погашення, а саме, зарахування щодо погашення заборгованості інших виплат у сумі 84063,98 грн. та додаткового кредиту за березень 2015 року у сумі 5077,41 грн. У виконавчому напису зазначено сума кредиту у розмірі 319219,16 грн., що за офіційним курсом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» еквівалентно 26469,25 доларам США (1 долар -12,06 грн.). Згідно довідки відповідача про погашення заборгованості 17 лютого 2015 року позивачем сплачено тіло кредиту у сумі 289416,79 грн. Тобто позивачем фактично сплачено за кредитним договором 14559,93 доларів США (289416,79 + 84063,98 + 5077,41 = 378558,18 : 26,0 грн. (офіційним курсом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»). Тому після погашення заборгованості за виконавчим написом тіло кредиту станом на 05 червня 2015 року складає у розмірі 11909,32 доларів США х 21.032, що в гривневому еквіваленті становить у сумі 250476 грн.82 коп. Отже, сума коштів, отриманих у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, стягнутої на підставі виконавчого напису, була недостатньою для погашення вимог банку в повному обсязі. Представником позивача [PERSON] подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи, на вирішення якої поставити наступне питання: чи задовольнило у повному обсязі вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» за кредитним договором від 16 травня 2012 року [NUMBER] сплата [PERSON] шляхом зарахування на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» коштів у сумі 486 332,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17 лютого 2015 року № 1, виданим відділенням АТ «УкрСиббанк» № 995, у порядку добровільного виконання постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Сергієнко М.Ф. від 15 лютого 2015 року ВП № 45137465, винесеної за виконавчим написом від 04 жовтня 2014 року № 1642, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М.? Судом поставлено питання на вирішення судово-економічної експертизи: чи підтверджується документально розрахунок заборгованості при збільшенні розміру позовних вимог по зустрічному позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором [NUMBER] від 16 травня 2012 року (з Додатковою угодою № 1 від 07 травня 2013 року) Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 16913/15-45 від 12 січня 2016 року, задоволення вимог в повному обсязі Товариства з обмеженою відповідальність «Порше Мобіліті» за кредитним договором від 16 травня 2012 року [NUMBER] [PERSON] шляхом зарахування на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальність «Порше Мобіліті» коштів у сумі 486 332,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17 лютого 2015 року № 1, виданим відділенням АТ «Укрсиббанк» № 995, у порядку добровільного виконання постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 15 лютого 2015 року ВП № 45137465, винесеної за виконавчим написом від 04 жовтня 2014 року № 1642, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М., підтверджується документально (а.с.102-118 том 3). Висновок судово-економічної експертизи спростовується зібраними доказами по справі, виходячи з такого. З дослідницької частини експертизи зазначено про відсутність в матеріалах справи обсягу документів, необхідних для проведення експертизи. Опитаний експерт в суді підтвердив, що на момент експертного дослідження не було надано додаткових документів. Розрахунок заборгованості не є належним документом, який підтверджує розмір обов»язкових платежів. Однак в матеріалах справи міститься платіжне доручення № 1 від 17 лютого 2015 року про погашення заборгованості за кредитом на підставі виконавчого напису від 04 жовтня 2014 року № 1642, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. Під час розгляду справи представником відповідача надано довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» щодо погашення заборгованості за кредитним договором 17 лютого 2015 року та зарахування грошових коштів у розмірі 486 332,01 грн. Крім того, у відповідності до п. 1.3.1. Загальних умов кредитування Позичальник сплачує платежі у повернення Кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у Договорі. Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В постанові Верховного суду України у справі за № 6-145цс14 від 24 вересня 2015 року висловлена така правова позиція: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки заборгованість за кредитом складає у сумі 250 476 грн. 82 коп., що за офіційним курсом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» еквівалентно 11909 доларів США 32 центи, заборгованість за додатковим кредитом - 2 195 грн. 84 коп., основне зобов'язання за кредитним договором і додатковою угодою не виконано. Тому не припинено й заставу, а відтак немає підстав для задоволення позову про визнання зобов'язання позивача по кредитному договору від 16 травня 2012 року [NUMBER], укладеним між позивачем та відповідачем виконаним внаслідок належного виконання його умов, визнання договору застави транспортного засобу від 15 травня 2012 року [NUMBER], що укладений між позивачем та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В. за реєстровим № 637, припиненим, зобов'язання відповідача звернутися до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна з метою вилучення відповідного запису про обтяження з Державного реєстру автомобілю марки «Ауді Q3», 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], зобов'язання відповідача відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду за порушення його законних прав у розмірі 10 000 грн. та стягнення з відповідача на користь позивача завдані збитки у розмірі 272 250 грн. та судові витрати. Відповідачем подано зустрічний позов про стягнення з відповідача основної суми заборгованості за кредитним договором [NUMBER] від 16 лютого 2012 у розмірі 267 487,67 грн., штрафу за порушення умов договору у розмірі 66 283,21 грн., загальної суми пені, що підлягає сплаті за невиконання грошових зобов'язань за договором у розмірі 49,33 грн., загальної суми трьох відсотків річних у розмірі 8 086,93 грн., загальної суми інфляційних втрат у розмірі 146 359,39 грн., що разом складає 488 266,53 грн. Під час розгляду справи представником відповідача подано заяву про збільшення позовних вимог - просили стягнути основну заборгованість в сумі 334 362,00 грн., пеня у розмірі 43,33 грн. 3 % річних у розмірі 8650,20 грн. та інфляційні втрати у розмірі 169 373,52 грн. , що разом складає 512 435,05 грн. Згідно п. 1.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 14 106,00 доларів США, зі сплатою 13,50 процентів річних. Згідно п. 2.4 кредитного договору нарахування процентів: щомісячно з 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно жо Графіку погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається не повернутою, відповідно до Графіку погашення кредиту. При цьому проценти не нараховуються за період з дати отримання кредиту і до першого календарного дня наступного місяця. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно рахунків-фактури заборгованість [PERSON] за сумою кредиту, процентами за користування, погашенням суми додаткового кредиту № 1 та процентів за користування додатковим кредитом № 1 становить: за рахунком-фактурою № 00153450 від 03 лютого 2014 року у сумі 10 133,15 грн., за рахунком-фактурою № 00160423 від 03 березня 2014 року у сумі 12 462,61 грн., за рахунком-фактурою № 00168797 від 01 квітня 2014 року у сумі 13 347,81 грн., за рахунком-фактурою № 00175951 від 05 травня 2014 року у сумі 13 685,58 грн., за рахунком-фактурою № 00182329 від 03 червня 2014 року у сумі 13 930,17 грн. (а.с. 160-164, том 1). Згідно рахунків-фактури заборгованість [PERSON] за штрафом та пенею 10% річних від вчасно невиплаченої суми становить: за рахунком-фактурою № 00156983 від 05 лютого 2014 року у сумі 218,81 грн., за рахунком-фактурою № 00157686 від 17 лютого 2014 року становить у сумі 245,78 грн., за рахунком-фактурою № 00163703 від 04 березня 2014 року у сумі 402,42 грн., за рахунком-фактурою № 00172170 від 07 квітня 2014 року у сумі 474,29 грн., за рахунком-фактурою № 00172888 від 17 квітня 2014 року у сумі 376,71 грн., за рахунком-фактурою № 00173779 від 05 травня 2014 року у сумі 537,07 грн,, за рахунком-фактурою № 00179600 від 19 травня 2014 року у сумі 500,57 грн., за рахунком-фактурою № 00185393 від 05 червня 2014 року у сумі 607,96 грн. (а.с. 165- 172, том 1). Згідно рахунків-фактури заборгованість [PERSON] за сумою погашення додаткового кредиту-1, процентами за користування додатковим кредитом - 1 становить: за рахунком-фактурою № 00191439 від 02 липня 2014 року у сумі 3 462,07 грн., за рахунком-фактурою № 00198360 від 04 серпня 2014 року у сумі 3 613,35 грн., за рахунком-фактурою № 00208816 від 04 вересня 2014 року у сумі 3 753,00 грн., за рахунком-фактурою № 00213403 від 01 жовтня 2014 року у сумі 3 767,54 грн., за рахунком-фактурою № 00221594 від 03 листопада 2014 року у сумі 3 767,56 грн., за рахунком-фактурою № 00227241 від 03 грудня 2014 року у сумі 4 439,59 грн., за рахунком-фактурою № 00235197 від 12 січня 2015 року у сумі 5 292,02 грн., за рахунком-фактурою № 00242060 від 02 лютого 2015 року у сумі 5 876,79 грн., за рахунком-фактурою № 00248405 від 06 березня 2015 року у сумі 7 273,25 грн.(а.с. 222-230, том 1). Тому заборгованість за відсотками за період з 18 лютого по 05 червня 2015 року складає у сумі 7439 грн. 23 коп., що за офіційним курсом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» еквівалентно 353,71 доларам США (11909,32 доларів США х 9.9%х108 днів:360). Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 8.1 кредитного договору у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту, Позичальник сплачує пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за фактичний термін користування Кредитом. Тому пеня за несвоєчасне погашення додаткового кредиту за період з 15 березня 2015 по 05 червня 2015 року становить у розмірі 49 грн. 33 коп. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. Такий правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України по справі № 6-771цс15 від 27 січня 2016 року. Тому стягненню підлягають інфляційні втрати на суму заборгованості за додатковим кредитом за період з 15 березня 2015 року по 05 червня 2015 року у сумі 638 грн. 79 коп. Позовні вимоги щодо стягнення трьох відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості та додаткового кредиту за період з 17 липня 2014 року по 05 червня 2015 року підлягають задоволенню у загальній сумі 8016 грн. 04 коп., виходячи з такого розрахунку: додатковий кредит у сумі 2195,94 грн.х 0,03%х82 дні:365 дні = 14,80 грн. за період з 15 березня по 05 червня 2015 року; основний кредит у сумі 319 219,16 грн.х0,03%х221 день:354 = 5798,42 за період з 17 липня 2014 року по 17 лютого 2015 року; тіло кредиту у сумі 250 476,82 грн.х 0,03%х107:365 =2202,82 за період з 18 лютого 2015 року по 05 червня 2015 року. 21 червня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріпл Сі» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше-Мобіліті» укладено договір про надання юридично-консультаційних послуг (а.с. 192-199, том 1). Згідно рахунку-фактури № 418 від 30 вересня 2014 року та акту наданих послуг № 418 від 30 вересня 2014 року заборгованість [PERSON] за юридично-консультаційні послуги за вересень 2014 року становить 780,00 грн.(а.с. 200-202,203-204, том 1) Відповідно рахунку-фактури № 422 від 06 жовтня 2014 року та акту наданих послуг № 422 від 06 жовтня 2014 року заборгованість [PERSON] за юридично-консультаційні послуги за жовтень 2014 року становить 3 500,00 грн.(а.с. 206-207,208, том 1). Згідно рахунку-фактури № 482 від 21 листопада 2014 року та акту наданих послуг № 482 від 21 листопада 2014 року заборгованість [PERSON] за юридично-консультаційні послуги за листопад 2014 року становить 30 192,448 грн.(а.с. 210,211, том 1) Відповідно рахунку-фактури № 489 від 30 листопада 2014 року та акту наданих послуг № 489 від 30 листопада 2014 року заборгованість [PERSON] за юридично-консультаційні послуги за листопад 2014 року становить 900,00 грн.(а.с. 213-215,216-217, том 1). Згідно рахунку-фактури № 57 від 18 січня 2015 року та акту наданих послуг № 57 від 18 січня 2015 року заборгованість [PERSON] за юридично-консультаційні послуги за лютий 2015 року становить 34 043,24 грн.(а.с. 219,220, том 1). Згідно з ч.1 ст.901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо іншого не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та порядку, встановлені договором. За змістом п. 6.3 кредитного договору, у разі неналежного виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, вживати необхідних, на розсуд Компанії, заходів для забезпечення прав компанії, в тому числі, алое не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з Позичальником. Витрати компанії на такі дії підлягають відшкодуванню Позичальником в повному обсязі. Згідно п. 8.5 кредитного договору збитки заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Кредитного договор, повиння бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Представником відповідача актами приймання-передачі виконаних робіт не доведено, які саме послуги надано та який результат отриманий. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на правову допомогу. Як убачається з матеріалів справи між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Юридична фірма Вернер і партнери» було укладено договір про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15 жовтня 2010 року, до якого було укладено додаткову угоду № 8 від 09 січня 2013 року, за якою змінився виконавець зобов'язання - на ТОВ «Юридична фірма Вернер», а також додаткову угоду № 147 від 10 серпня 2015 року із конкретизацією справи (а.с. 214-219, 220-223, 224-225, том 2). За вказаним договором ТОВ «Порше Мобіліті» замовило у ТОВ «Юридична фірма Вернер» надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях. Вартість витрат на правову допомогу, відповідно до акту № 242 до Договору про надання юридичних послуг від 21 травня 2015 року складає 10 000,00 грн. Зазначені витрати відповідач підтверджує рахунком-фактурою № 241 від 21 травня 2015 року, актом № 242 до Договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 21 травня 2015 року, платіжним дорученням № 50008019 від 28 равня 2015 року (а.с.225,226, 227, том 1) . Відповідно до п. 47 Постанови Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 90 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Згідно п. 48 вищезазначеної постанови, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Однак позивачем не надано суду виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про здійснення діяльності у сфері права та диплом спеціаліста. За таких обставин, підстав для відшкодування витрат на правову допомогу за рахунок позивача в сумі 10 000, 00 грн. судом не встановлено. Виходячи з наведеного, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» за участю третіх осіб Відділа державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним, визнання договору застави припиненим, зобов'язання вчинити певні дії, про стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково: стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (ЄДРПОУ 36422974, МФО 300379, місцезнаходження за адресою: 02152, м. Київ, вул. Павла Тичини, 1 В, офіс «В») заборгованість за кредитним договором [NUMBER] від 16 травня 2012 року станом на 05 червня 2015 року у сумі 268 816 (двісті шістдесят вісім тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 05 коп., яка складає із заборгованості за кредитом у сумі 250 476 грн. 82 коп., що за офіційним курсом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» еквівалентно 11909 доларів США 32 центи, заборгованості за додатковим кредитом у сумі 2 195 грн. 84 коп., заборгованості за відсотками за період з 18 лютого по 05 червня 2015 року у сумі 7439 грн. 23 коп., що за офіційним курсом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» еквівалентно 353,71 доларам США, та пеню за несвоєчасне погашення додаткового кредиту за період з 15 березня 2015 по 05 червня 2015 року у розмірі 49 грн. 33 коп., трьох відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості та додаткового кредиту за період з 17 липня 2014 року по 05 червня 2015 року у розмірі 8016 грн. 04 коп., інфляційні втрати на суму заборгованості за додатковим кредитом за період з 15 березня 2015 року по 05 червня 2015 року у сумі 638 грн. 79 коп.В іншій частині позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при подачі позовної заяви майнового характеру оплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2015 року становить 1218 грн. 00 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру в розмірі 3654 грн. 00 коп. Згідно п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 268 816,05 грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 908 грн. 00 коп.( 268816,05 грн. х100: 512435,05 =52% х 3654,00 грн.). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1908 грн. 00 коп.

Outcome: partial