Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою [ADDRESS] ; на земельні ділянки на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЗ № 038252, який виданий 19 лютого 2009 року за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, загальною площею 3,1409 га, з який рілля площею 2,9252 га, кадастровий номер: 7422080600:02:001:0449, пасовище площею 0,2157 га, кадастровий номер: 7422080600:07:003:0449; на земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЗ № 038253, який виданий 19 лютого 2009 року за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, сіножать площею 0,3251 га, кадастровий номер: 7422080700:04:001:0449, у суд звернулась [PERSON] до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області та Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. В матеріалах справи міститься: заява позивача та представника позивача про розгляд справи за їх відсутності; заява за підписом голови Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради; заява за підписом голови Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради; заява Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про розгляд справи за відсутності свого представника. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 08 лютого 1999 року, актовий запис про смерть № 05. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 03 травня 2017 року, актовий запис про смерть № 06. Між собою померлі є матір`ю та сином, ступінь родинного зв`язку підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яке відноситься до категорії колгоспного двору, право власності на яке за життя не було зареєстроване в органах МБТІ. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яке відноситься до категорії колгоспного двору, право власності на яке за життя не було зареєстроване в органах МБТІ, а також земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЗ № 038252, який виданий 19 лютого 2009 року за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, загальною площею 3,1409 га, з який рілля площею 2,9252 га, кадастровий номер: 7422080600:02:001:0449, пасовище площею 0,2157 га, кадастровий номер: 7422080600:07:003:0449 та земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЗ № 038253, який виданий 19 лютого 2009 року за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, сіножать площею 0,3251 га, кадастровий номер: 7422080700:04:001:0449. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] Козелецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 404/2008, згідно з якою: - 16 квітня 1997 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла своєму сину [PERSON] , який мешкає в с. Новики Козелецького району Чернігівської області; - [INFO] року [PERSON] подав заяву про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] ; - 05 травня 2008 року державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори Ткаченко Наталією Володимирівною на підставі заповіту, посвідченого Коломієць О.Д., секретарем Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 16.04.1997 року за реєстровим номером 15 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є гр. [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається: з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва, села Білейки Козелецького району Чернігівської області, розміром 3,08 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить спадкодавцю, як члену КСП ім. Чапаєва, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0204221, виданого на підставі рішення Козелецької райдержадміністрації від 17 травня 1996 року за № 219 та зареєстрованого 06 серпня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 289; - 05 травня 2008 року державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори Ткаченко Наталією Володимирівною, на підставі заповіту, посвідченого Коломієць О.Д., секретарем Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 16.04.1997 року за реєстровим номером 15, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є гр. [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається: з права на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва, реорганізованого в СВК «Рута», що знаходиться в селі Білейки Козелецького району Чернігівської області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 16 квітня 2001 року, яке належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧНКЗ № 2-570 виданого Білейківською сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 07 червня 2001 року. На час відкриття спадщини [INFO] діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК УРСР /про що вказано вище/. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] Козелецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 265/2017, згідно з якою: - [INFO] [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та мешкає в [ADDRESS] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] ; - [INFO] [PERSON] подала заяву про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 237 від 22.05.2017 року, гр. [PERSON] померла [INFO] та на день смерті була прописана і проживала з 1976 року за адресою: [ADDRESS] і мала такий склад сім`ї: [PERSON] , 1939 року народження - син. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 236 від 22.05.2017 року, гр. [PERSON] помер [INFO] та на день смерті був прописаний за адресою: [ADDRESS] , проживав за адресою: [ADDRESS] у громадянському шлюбі з гр. [PERSON] , 1952 року народження з 1989 року. Таким чином, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки проживала з ним на час смерті, проте через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, так як він втрачений, а право власності не зареєстровано в органах МБТІ, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 19 лютого 2009 року на ім`я [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 192 від 23.05.2008 року, було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3251 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010985400033, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 038253. 19 лютого 2009 року на ім`я [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 192 від 23.05.2008 року, було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,1409 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010985400039, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 038252. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 038253, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 0,3251 га, яка складається з: сіножать - площа земельної ділянки становить 0,3251 га (кадастровий номер 7422080700:04:001:0449); - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 038252, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 3,1409 га, яка складається з: пасовище - площа земельної ділянки становить 0,2157 га (кадастровий номер 7422080600:07:003:0449), рілля - площа земельної ділянки становить 2,9252 га (кадастровий номер 7422080600:02:001:0449). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11 лютого 2020 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422080700:04:001:0449, 7422080600:07:003:0449, 7422080600:02:001:0449) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 травня 2020 року, за земельними ділянками з кадастровими номерами: 7422080600:07:003:0449, 7422080600:02:001:0449, 7422080700:04:001:0449, відомості відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. Також суд вважає необхідним позов в частині визнання за заповітом права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 235 від 22.05.2017 року, господарство за адресою: [ADDRESS] , за станом на 15 квітня 1991 року відносилось до категорії колгоспного двору і був такий склад сім`ї: [PERSON] , 1914 року народження - мати, [PERSON] , 1939 року народження - син. Вказана інформація підтверджується копією по господарської книги за 1991 рік. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради № 168 від 02 серпня 2017 року житловий будинок в [ADDRESS] за даними КП «Ніжинське МБТІ» право власності станом на 31.12.2012 року на житловий будинок в КП «Ніжинське МБТІ» не зареєстровано. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 травня 2020 року, за будинком [ADDRESS] , відомості відсутні. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Козелецької селищної ради Чернігівської області, гр. [PERSON] , 1952 року народження, в тому, що вона є мешканкою [ADDRESS] , дійсно рішенням IV сесії 22 скликання від 30.10.1995 року Білейківської сільської ради передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельні ділянки розміром: 0,17 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] ; 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно з Рішенням Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області від 12 грудня 2019 року в с . Новики [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцями не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved