Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

В грудні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, мотивуючи її тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року у справі №806/2299/18 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, зобов"язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути її заяву від 18.12.2017 року та прийняти рішення встановленої форми щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка розташована за межами с.Видумка Пулинського району Житомирської області. Вищевказане рішення Житомирського окружного адміністративного суду набрало законної сили 31.08.2018 року, однак відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області не виконано та проведено інвентаризацію земельного масиву, в якому вона бажала отримати у власність земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства. За результатами інвентаризації була визначена площа проінвентаризованої земельної ділянки - 41,0762 га. 23.08.2018 року відбулася реєстрація земельної ділянки площею 41,0762 га в Державному земельному кадастрі з визначенням кадастрового номеру 1825480400:10:000:0518. 27.09.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області на підставі наказу від 27.09.2018 року №6-3845/14-18-СГ та Акту приймання-передачі від 27.09.2018 року до цього наказу передало із державної в комунальну власність Мартинівської сільської ради земельні ділянки загальною площею 1725, 1472 га, в тому числі і спірну земельну ділянку площею 41,0762 га з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518. 01.10.2018 року Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області зареєструвала за собою право комунальної власності на земельну ділянку площею 41,0762 га з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 28261552 від 01.10.2018 року). Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року у справі №806/2299/18 частково задоволено заяву [PERSON] про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб"єктом владних повноважень на виконання судового рішення від 18.06.2018 року в адміністративній справі №806/2299/18, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року у справі №806/2299/18, встановлено судовий контроль за виконанням вищевказаного рішення та зобов"язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області у місячний строк подати звіт про виконання рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020 року у справі №806/2299/18 відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року у справі №806/2299/18, встановлено Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області новий строк для подання звіту про виконання вищевказаного рішення суду, накладено на начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Смолянюка О.С. штраф в сумі 42040 грн. за невиконання даного рішення суду, половину даного штрафу у розмірі 21020 грн. стягнуто на користь [PERSON] , а іншу половину в розмірі 21020 грн. - на користь державного бюджету України. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-5338/14-20-СГ від 21.05.2020 року їй надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.00 га за межами села Видумка Пулинського району Житомирської області. Дана земельна ділянка увійшла до складу земельної ділянки з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, право власності на яку зареєстроване за Мартинівською сільською радою Пулинського району Житомирської області. Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області передало земельну ділянку з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 з державної у комунальну власність при наявності "обтяжень" цієї земельної ділянки, а саме - наявності письмового рішення суду у справі №806/2299/18. Враховуючи вищевикладене, просить суд скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.09.2018 року №6-3845/14-18-СГ в частині передачі у комунальну власність Мартинівської сільської ради земельної ділянки державної власності площею 41,0762 га., з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, яка зазначена за №5 у додатку до Акта приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність від 27.09.2018 року; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності Мартинівської сільської ради №28261552 від 01.10.2018 року на земельну ділянку з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518; стягнути на її користь солідарно з відповідачів сплачений судовий збір та судові витрати у повному обсязі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2020 року розгляд даної справи визначено судді Лотузі В.Ф. Ухвалою судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18.12.2020 року задоволено заяву судді Лотуги В.Ф. про самовідвід та справу передано до канцелярії суду для автоматичного перерозподілу. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2020 року розгляд даної справи визначено судді Гуц О.В. Ухвалою судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 23.12.2020 року дану справу прийнято до розгляду суддею Гуц О.В. та призначено по ній підготовче засідання. Крім того, від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Федосюк В.О. надійшла заява про закриття провадження у справі від 11.01.2021 року, у якій остання просить закрити провадження у даній цивільній справі, посилаючись на те, що позивачка в своєму позові не порушує питання щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку, оскільки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. А відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи. Таким чином, спір в справі не має ознак приватно-правового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. В своєму запереченні на клопотання представника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про закриття провадження у справі представник позивачки [PERSON] зазначив, що в даній справі розглядається спір про скасування незаконної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, задоволення якого відновить порушене право позивачки на отримання земельної ділянки у власність на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 21.05.2020 року №6-5338/14-20-СГ, а відтак розгляд даної справи необхідно здійснювати за правилами цивільного судочинства. 14.01.2021 року на адресу суду від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Федосюк В.О. надійшов відзив на позов, в якому остання заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази реєстрації за позивачкою права користування спірною земельною ділянкою або її частиною, що слугувало б підставою для виключення її з акту приймання-передачі до оспорюваного наказу. Спірна земельна ділянка не була сформованою відповідно до вимог законодавства, чинного на момент її передачі Мартинівській сільській раді Пулинського району, отримання дозволу на розроблення проекту не є обтяженням у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відтак Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області було правомірно проінвентаризовано земельну ділянку з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518. Крім того, оскаржуваний наказ є актом індивідуальної дії, право на оскарження якого надано особі, щодо якої він прийнятий, тобто Мартинівській сільській раді Пулинського району, тобто даний наказ не стосується прав, свобод та інтересів позивачки, не спрямований на виникнення щодо неї жодних юридичних наслідків, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Надання дозволу на розробку документації не тотожне негайному набуттю права власності чи користування земельною ділянкою, право позивачки на розроблення і погодження проекту не обмежене, матеріали справи свідчать про те, що позивачкою не було вчинено жодних дій для подальшого отримання у власність земельної ділянки, тому права позивачки жодним чином не були порушені. Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. 25.01.2021 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій останній повністю не погоджується із запереченнями відповідача щодо позову, оскільки Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області свідомо чинило протиправні дії, позбавляючи [PERSON] можливості розробити та подати на затвердження до Головного управління проект землеустрою згідно заяви від 18.12.2017 року. Посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка не була сформована на момент її передачі Мартинівській сільській раді, вводить суд в оману з огляду на формування земельної ділянки з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 та реєстрації в Державному земельному кадастрі 17.08.2018 року. Посилання відповідача у відзиві на те, що права позивачки наказом Головного управління від 27.09.2018 року №6-3845/14-18-СГ не порушені та даний наказ не стосується [PERSON] безпосередньо, є невірними з огляду на висновки Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 13.05.2020 року у справі №240/10806/19, оскаржуваний наказ безпосередньо стосується [PERSON] та оскаржується нею правомірно. Посилання відповідача у відзиві на те, що [PERSON] може без обмежень розробити проект землеустрою на підставі наказу Головного управління від 21.05.2020 року №6-5338/14-20-СГ є частково вірним, так як кінцевою метою позивачки є не розроблення проекту землеустрою, а його затвердження, яке повинно бути виконане Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області. Крім того, Мартинівська сільська рада не приймала у встановленому законом порядку рішення про надання згоди на отримання в комунальну власність від Головного управління Дердгеокадастру у Житомирській області земельної ділянки державної власності з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518. Ухвалою судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 28.01.2021 року задоволено заяву представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Федосюк В.О. про відвід судді Гуц О.В. та справу передано до канцелярії суду для автоматичного перерозподілу. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2021 року розгляд даної справи визначено судді Рябенькій Т.С. Ухвалою судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 01.02.2021 року дану справу прийнято до провадження судді Рябенької Т.С. та призначено по ній підготовче засідання. 15.02.2021 року на адресу суду від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Федосюк В.О. надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому остання просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, оскільки навіть за наявності обтяжень, які не забороняють розпоряджатися землею, земельні ділянки можуть та відповідно були сформовані і передані у комунальну власність Мартинівської сільської ради. В свою чергу, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не є обтяженням земельної ділянки та, відповідно, не є підставою для виключення несформованої, орієнтовно розташованої земельної ділянки, яку бажає отримати позивачка, з масиву земель, які передаються у комунальну власність. Щодо посилань позивачки на те, що проект повинно було затвердити саме Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, то вони не підкріплені жодними нормами права, оскільки закон не визначає обов"язку, що проект має затверджувати орган, який надавав дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Також 15.02.2021 року на адресу суду від представника відповідача Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Товянської І.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки доводи позивачки та її представника не заслуговують на увагу у зв"язку з невідповідністю їх нормам чинного законодавства та сталою судовою практикою. Так, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою з приводу відведення земельної ділянки (так само як і розроблення проекту в цілому) не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду). В даному випадку, як позивачка, так і інша особа мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається з кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку. Надання дозволу на розробку проекту землеустрою вказує на відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки і не означає позитивного рішення місцевої ради про передачу у власність цієї земельної ділянки після виготовлення проекту землеустрою. Щодо позовної вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав запису про право власності Мартинівської сільської ради, представник відповідача зазначає, що такого способу захисту порушених речових прав законом не передбачено. Крім того, позивачкою не наведено жодного аргументу на підтвердження того, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав є незаконним або щодо недійсності документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. 22.02.2021 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій останній повністю не погоджується із запереченнями представника Мартинівської сільської ради Пулинського району щодо позову, оскільки Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області протиправно позбавило позивачку [PERSON] можливості розробити та подати на затвердження до Головного управління проект землеустрою згідно заяви від 18.12.2017 року. Посилання відповідача на те, що правомірні очікування позивачки на отримання земельної ділянки площею 2,00 га у власність наказом Головного управління від 27.09.2018 року №6-3845/14-18-СГ не порушені, є невірними з огляду на практику Європейського Суду з прав людини щодо правомірних очікувань та на висновки Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 13.05.2020 року у справі №240/10806/19, оскаржуваний наказ безпосередньо стосується [PERSON] та оскаржується нею правомірно. 28.02.2021 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.09.2018 року №6-3845/14-18-СГ в частині передачі у комунальну власність Мартинівської сільської ради земельної ділянки державної власності площею 41,0762 га, з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, яка зазначена за №5 у додатку до Акта приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність від 27.09.2018 року; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності Мартинівської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43376128 від 05.10.2018 року 15:22:56 згідно акту приймання-передачі нерухомого майна б/н та наказу №6-3845/14-18-СГ, виданих ГУ Держгеокадастру у Житомирській області 27.09.2018 року (номер запису про право власності 28261552; дата та час державної реєстрації: 01.10.2018 року 10:01:32); скасувати рішення 15 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 28.05.2019 року №336 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 для створення громадського пасовища; стягнути на користь [PERSON] солідарно з відповідачів сплачений судовий збір та судові витрати у повному обсязі. 05.03.2021 року від представника Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Товянської І.О. на адресу суду надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в якому остання просить закрити провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення 15 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 28.05.2018 року №336, оскільки дане рішення прийнято у відповідності до повноважень, визначених Земельним кодексом України, Конституцією України та Законом України "Про місцеве самоврядування", виходячи з інтересів територіальної громади. Крім того, дане рішення було предметом розгляду в Житомирському окружному адміністративному суді у справах №240/8846/19 та №640/12908/19 та в Сьомому апеляційному адміністративному суді у справі №240/11704/19, рішеннями у яких встановлено, що воно є законним, у зв"язку з чим позивачу було відмовлено у його скасуванні. 30.03.2021 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій останній повністю не погоджується із запереченнями представника Мартинівської сільської ради Пулинського району щодо уточнених позовних вимог, оскільки позивачка [PERSON] має право на отримання земельної ділянки площею 2,00 га для ведення ОСГ в порядку ст.118 Земельного кодексу України у власність, а не в користування на підставі своєї заяви від 18.12.2017 року. Держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Мартинівської сільської ради у своїх рішеннях зобов"язана була врахувати той факт, що видача на одну й ту ж саму земельну ділянку декількох рішень щодо розпорядження нею безумовно призведе до порушення правомірних очікувань позивачки, яка першою звернулася із заявою про надання їй відповідного дозволу. Мартинівська сільська рада у своєму відзиві від 05.03.2021 року не надала належні та допустимі докази, які спростовують позовні вимоги у даній справі, тому представник позивачки просить уточнені позовні вимоги задовольнити повністю. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав повністю з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській Федосюк В.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, та просила відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Товянська І.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та просила в їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року у справі №806/2299/18 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, зобов"язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву [PERSON] та прийняти рішення встановленої форми щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка розташована за межами с.Видумка Пулинського району Житомирської області (а.с.13-17 т.1). Натомість наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.09.2018 року №6-3845/14-18-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність" передано Мартинівській сільській раді Пулинського району Житомирської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1725,1472 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Мартинівської сільської об"єднаної територіальної громади Пулинського району Житомирської області, згідно з актом приймання-передачі (а.с.18 т.1). На підставі вищевказаного наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області 01.10.2018 року зареєструвала за собою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право комунальної власності на земельну ділянку площею 41,0762 га з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 (номер запису про право власності 28261552 від 01.10.2018 року). Згідно копії акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області передало з державної власності, а Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області прийняла у комунальну власність земельні ділянки на території Мартинівської сільської об"єднаної територіальної громади згідно з додатком, в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 площею 41,0762 га на території Бабичівської сільської ради (а.с.19-22 т.1). Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 16.01.2021 року 01.10.2018 року за Мартинівською сільською радою Пулинського району Житомирської області було зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 41,0762 га з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518, розташованої на території Мартинівської ОТГ (Бабичівська сільська рада) Пулинського району Житомирської області (а.с.124 т.1). Рішенням Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 28.05.2019 року №336 "Про створення громадських пасовищ за рахунок земель комунальної власності в порядку загального користування" надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для створення громадських пасовищ з метою регулювання земельних відносин щодо спільного використання власниками худоби, членами територіальної громади Мартинівської сільської ради за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності в розрізі сіл Мартинівської сільської ради, в тому числі земельної ділянки площею 41,0762 га, з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 (а.с.125-126 т.1, 29-30 т.2). Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року у справі №806/2299/18 ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у даній справі скасовано, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року у справі №806/2299/18, встановлено судовий контроль за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року у справі №806/2299/18 та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області у місячний строк подати звіт про виконання рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. (а.с.39-43 т.1). Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020 року у справі№806/2299/18 відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року у справі №806/2299/18, встановлено Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року у справі №806/2299/18 до 15.06.2020 року, накладено на начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області штраф за невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року у справі №806/2299/18 (а.с.48-50 т.1). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 21.05.2020 року №6-5338/14-20-СГ "Про виконання рішення суду" [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка розташована за межами села Видумка Пулинського району Житомирської області (а.с.44, 127, 164 т.1). 12.06.2020 року за №9-6-0.62-4462/2-20 Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області до Сьомого апеляційного адміністративного суду подано звіт про виконання судового рішення від 18.06.2018 року по справі №806/2299/18 (а.с.165 т.1). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №234775307 від 30.11.2020 року 01.10.2018 року за Мартинівською сільською радою Пулинського району Житомирської області було зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 41,0762 га з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518. Підстава для державної реєстрації - акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 27.09.2018 року, видавник Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області та Мартинівська сільська рада; наказ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність", серія та номер: 6-3845/14-18-СГ, виданий 27.09.2018 року, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області. Наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.09.2018 року №6-3845/14-18-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність", винесений, зокрема, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об"єднаних територіальних громад". Відповідно до абзацу 2 вищевказаного розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р на органи Держгеокадастру покладено обов"язок забезпечити формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України. В наказі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.09.2018 року №6-3845/14-18-СГ про передачу у комунальну власність Мартинівській сільській раді Пулинського району Житомирської області спірної земельної ділянки взагалі немає відомостей про те, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області затвердило ту чи іншу документацію із землеустрою, на підставі якої сформувалась земельна ділянка, що передається. Тобто, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повинно було знайти вільну земельну ділянку сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, сформувати дану земельну ділянку, замовивши та профінансувавши відповідну документацію із землеустрою, та передати таку земельну ділянку до комунальної власності відповідної об"єднаної територіальної громади згідно ст.117 Земельного кодексу України. Невизнання представником Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області позову є безпідставним, оскільки судом встановлено, що даний відповідач був обізнаний про наявність судового рішення у справі щодо земельної ділянки, та на стадії перегляду цього рішення в апеляційному порядку передав вказану земельну ділянку в комунальну власність територіальної громади, тобто свідомо не виконав рішення суду. Відповідач мав і час, і можливість зачекати вирішення спору, а вже потім при наявності законних підстав передати спірну земельну ділянку в комунальну власність. Невизнання представником Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області позову є також необґрунтованим, оскільки відповідачі зобов"язані була врахувати той факт, що видача на одну й ту ж саму земельну ділянку декількох рішень щодо розпорядження нею безумовно призведе до порушення правомірних очікувань позивачки, яка першою звернулася із заявою про надання їй відповідного дозволу. Відповідно до ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частиною 1 статті 3 ЗК України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.2 ст.4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Згідно з п.а ч.3 ст.22 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам -для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України- Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру. Основними завданнями Держгеокадастру є, крім іншого, розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підп.31 п.3 вищезазначеного Положення). Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством. Згідно із ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Частиною 7 цієї статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. За ч.1 ст.117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Такими суб`єктами відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України та наказу Мінагрополітики від 29 вересня 2016 року №333 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» є головні управління Держгеокадастру, а також відповідно до ч.1 ст.12 ЗК України міські, селищні, сільські ради, що представляють об`єднані територіальні громади. Національне законодавство не містить термінів «правомірні очікування» та «законне сподівання». При цьому, ці терміни часто застосовуються в практиці Європейського суду з прав людини. В розумінні Європейського Суду право правомірного очікування та законного сподівання виникає у разі якщо особа, яка набула майнове право, не встигла його реалізувати в зв`язку із ухваленням державою нормативного акту чи акту індивідуальної дії, котрим таке право скасовується із наданням цьому актові ретроспективної дії щодо фактів, які відбулися до його прийняття. Згідно зі ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права. З матеріалів справи вбачається, що позивачка вжила всіх заходів, передбачених законодавством, щоб отримати у власність спірну земельну ділянку, проте, всупереч її правомірним очікуванням та законним сподіванням земельна ділянка незаконно була передана у комунальну власність органу місцевого самоврядування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання таким, що порушує права та законні інтереси [PERSON] прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області наказ від 27 вересня 2018 року №6-3845/14-18-СГ в частині передачі у комунальну власність Мартинівської сільської ради Пулинського району земельної ділянки з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 в зв"язку з тим, що позивачкою отримано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на ту ж саму земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Щодо позовних вимог в частині скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності Мартинівської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим 1825480400:10:000:0518 від 01.10.2018 року, суд зазначає наступне. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127. Згідно п.62 вищевказаного Порядку для державної реєстрації права власності на підставі рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність також подаються: 1) рішення правонабувача майна, уповноваженого ним органу про надання згоди на передачу об`єкта нерухомого майна; 2) акт приймання-передачі такого об`єкта нерухомого майна. Згідно оглянутої в судовому засіданні реєстраційної справи на земельну ділянку з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 в даній справі наявна заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на вищевказану земельну ділянку, подана [PERSON] , яка не підписана заявницею та особою, яка сформувала дану заяву. Крім того, не підписане і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43376128 від 05.10.2018 року та відсутня довіреність на ім"я [PERSON] . Разом з цим, відсутнє рішення Мартинівської сільської ради Пулинського району про прийняття земельної ділянки у комунальну власність, що передбачено п.62 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності Мартинівської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим 1825480400:10:000:0518 від 01.10.2018 року. Щодо позовних вимог про скасування рішення 15 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 28.05.2019 року №336 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 для створення громадського пасовища суд зазначає наступне. Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до положень статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України від 21 травня 1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №280/97-ВР). Положеннями статті 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Статтею 59 Закону №280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Положеннями частини 3 статті 22 Земельного кодексу України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Частиною 2 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного кодексу України. Так, положеннями статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність врегульовано статтею 118 Земельного кодексу України. Таким чином, Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області мала право на видачу дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення громадського пасовища. Разом з цим, у пункті 77 постанови Великої палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження №14-28цс20) зроблено висновок про те, що неконкурентне надання землі у користування за наявності двох або більше бажаючих не відповідає принципам забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Зокрема, не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Таким чином, видача Мартинівською сільською радою Пулинського району Житомирської області дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для створення громадських пасовищ при наявності нескасованого дозволу, виданого [PERSON] , на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства позбавляє позивачку можливості завершити розпочату нею відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність даної земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення 15 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 28.05.2019 року №336 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 1825480400:10:000:0518 для створення громадського пасовища. Щодо клопотання представника відповідача Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Товянської І.О. про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення 15 сесії 7 скликання Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 28.05.2019 року №336, оскільки воно було предметом розгляду в Житомирському окружному адміністративному суді у справах №240/8846/19 та №640/12908/19 та в Сьомому апеляційному адміністративному суді у справі №240/11704/19, суд не знаходить підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного. Так, з досліджених в судовому засіданні копій вищевказаних судових рішень не вбачається, що вони ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Крім того, надані суду копії даних судових рішень є витягами з Єдиного державного реєстру судових рішень та містять зашифровану інформацію, що не дає можливості ідентифікувати учасників справи. Щодо клопотання представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про закриття провадження у справі у зв"язку з тим, що спір в справі не має ознак приватно-правового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, суд розглядає у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Натомість згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового права та інтересу учасника. Під час вирішення питання щодо компетенції суду слід урахувати суб`єктний склад спірних правовідносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, з яких виник спір, і кінцеву мету пред`явлення позову. [PERSON] пред`явила позов до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області про скасування наказу, яким створено перешкоди в отриманні у власність визначеної земельної ділянки та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на дану земельну ділянку. Метою звернення позивачки до суду є отримання у власність земельної ділянки, щодо якої вона отримала дозвіл на розроблення проектної документації. Зважаючи на це, суд приходить до висновку про приватно-правовий характер даного спору та розгляд справи в порядку цивільного судочинства, а відтак не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у справі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов"язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов"язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачкою про зверненні до суду сплачено судовий збір за три позовні вимоги майнового характеру загальною сумою 2589 грн. 60 коп., що підтверджено відповідними квитанціями, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивачки сплаченого нею судового збору. Також, відповідно до вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За частиною 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Відповідно до статті 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. На підтвердження наявності у позивачки витрат на професійну правничу допомогу представником позивачки надано до суду копію договору №7 про надання правової допомоги від 30.01.2020, укладеного між позивачкою та адвокатом Волковим Павлом Олександровичем, за умовами якого останній надає правову допомогу без обмеження прав наданих процесуальним законом. Згідно з наявного в матеріалах справи розрахунку витрат для складання акту приймання-передачі наданої правової допомоги та акту №1 приймання-передачі наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги №7 від 30.01.2020 [PERSON] визначив вартість своїх послуг, яка склала 30 000 грн. На підтвердження сплати позивачем коштів до матеріалів справи долучено рахунок-фактуру №29-06-2021/001 від 29.06.2021 на суму 30 000 грн. та квитанцію про отримання готівкових коштів в сумі 30 000 грн. Суд зазначає, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу може бути проведена тільки у тих випадках, якщо вона полягала в участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді - в межах судового розгляду справи. Щодо витрат, пов`язаних з прибуттям в судове засідання, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Положеннями ч.3 ст.138 ЦПК України встановлено, що граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», додатком до якої встановлено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження (далі - Постанова № 590). Постановою від 02 лютого 2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» Кабінет Міністрів України затвердив суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, згідно з додатком 1 (далі - Постанова № 98). Відповідно до п.7 Постанови №98 державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтверджуючих документів відшкодовуються витрати, зокрема, на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, представник позивачки - адвокат Волков П.О. брав участь в судових засіданнях 18 червня 2021 та 01 липня 2021 року року в приміщенні Червоноармійського районного суду Житомирської області. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з прибуттям в судові засідання 18 червня 2021 та 01 липня 2021 року адвокатом Волковим П. О. надано: копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію посвідчення водія та фіскальні чеки від 09 червня 2021 року про придбання пального на суму 1304,50 грн. та від 26.06.2021 року про придбання пального на суму 768,45 грн. Згідно з поданим [PERSON] розрахунком витрат пального на прибуття до Червоноармійського районного суду Житомирської області, зазначеним в заяві від 30.06.2021 року, відстань за маршрутом м.Київ-смт.Пулини-м.Київ складає 371 км, середній показник витрати пального складає 8 л на 100 км, вартість 1л пального згідно з фіскальним чеком від 09 червня 2021 року з урахуванням знижки - 26,99 грн., згідно з фіскальним чеком від 26 червня 2021 року з урахуванням знижки - 27,69 грн. З урахуванням наведених показників витрати на прибуття представника позивачки до Червоноармійського районного суду Житомирської області складають відповідно - 18.06.2021 року - 774,35 грн., 01.07.2021 року - 789,19 грн., а всього 1563,54 грн., які підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Отже, з огляду на матеріали справи, суд вважає, що відшкодуванню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягають витрати на сплату судового збору у розмірі 2589, 60 грн., витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 30000 грн. та витрати, пов"язані з явкою представника позивачки [PERSON] до Червоноармійського районного суду Житомирської області для участі в судових засіданнях у розмірі 1563,54 грн.

Outcome: approved