Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів призначеного рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року, з 25% на 10% від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з набранням чинності рішення суду, й до досягнення дочкою повноліття, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 25% від його заробітку (доходу) на 10% від його заробітку (доходу) щомісячно. Мотивуючи свої вимоги тим, що з часу постановлення вказаного рішення змінився його сімейний стан - наразі перебуває з 05 жовтня 2012 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу з якою має двох малолітніх дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на його утриманні, відповідно визначена судом частка аліментів на старшу дочку порушує право на утримання його двох молодших дочок. Він працює, отримує щомісячну заробітну плату в середньому 24 000 грн. - 36 000 грн. на місяць, вважає, що 10% від вказаної суми задовольнить уцілому потреби старшої доньки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 11 квітня 2017 року, позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2017 року, позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю вимог. Вслухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Розмір аліментів, відповідно до частини 1 статті 192 СК України, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року, яке набуло чинності, з [PERSON], [INFO], уродженця с. Лиман Старобільського р-ну Луганської обл., зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 25% від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 вересня 2011 року, й до досягнення дочкою повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10-12). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З часу постановлення вказаного рішення змінився сімейний стан позивача - наразі перебуває з 05 жовтня 2012 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.21), від шлюбу з якою має двох малолітніх дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на його утриманні (а.с.22, 23), що впливає на його можливості сплачувати аліменти за рішенням суду з урахуванням майнових прав двох молодших дочок [PERSON] та [PERSON] на їх утримання. Відповідно до п.п.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Відповідач, маючи трьох біологічних дітей, на одну дитину згідно рішення суду сплачує аліменти у розмірі 1/4 частину (25%) від його заробітку (доходу), що є неприйнятним відповідно до положення ч.3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, й порушує права його двох малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON]. Тому, визначена частка у розмірі 16% від заробітку (доходу) платника аліментів є прийнятною як для платника, так і отримувача аліментів й визначена з урахуванням прав інших двох дітей позивача - дочок [PERSON] та [PERSON], які також вправі претендувати на частку заробітку/доходу батька у розмірі 16% від його заробітку/доходу/. Відтак, відповідач маючи трьох дітей, на кожну із них припадає приблизно по 16% від його заробітку (доходу) (50% /3 = 16, 6 %). Окрім того, суд, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів на користь одного з подружжя не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Таким чином, судом встановлені дві підстави - зміна матеріального та сімейного стану відповідача, що є підставою згідно ч.1 ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. На підставі викладеного, ст. 192 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial