Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 21.05.2007 року з відповідачем [PERSON] був укладений Договір кредиту № DN81АR00000010. Згідно цього договору відповідач отримав кредит у розмірі 91140,38 грн. з кінцевим терміном повернення 20.05.2014р. Свої зобов'язання відповідач не виконав, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на13.09.2010р. має заборгованість за кредитним договором у розмірі 119035,49грн., яка складається з наступного 57954.75грн. - заборгованість за кредитом; 32490,33грн. - заборгованість по процентам; 8276.64грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом,20313,77 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім цього, вони просять стягнути додаткові розходи за сплату судового збору . Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі , а також пояснив, що згідно наданого розрахунку заборгованості 02.10.2009 року в суму погашення заборгованості вийшла сума 52362.33 грн.( проценти 23849,20 грн., а також пеня 15423,55 грн.), яка отримана від продажу заставного майна -автомобіля „ Шеврове Авто". Крім цього, банк згідно п. 2.3.1 кредитному договору мав право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, що і було зроблено згідно наказу від 05.01.2009р. Оскільки НБУ підвищило рівень облікової ставки, суттєво зріс курс долара СІПА по відношенню до гривні та з метою виконання зобов'язань перед своїми вкладниками. Відповідачу було направлено відповідно повідомлення, що підтверджується Реєстром згрупованих поштових відправлень № 2061 а4 від 08.01.2009р. Законом України № 661-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку " від 31.12.2008р..Закон набрав чинності з 10.01.2009 р. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позову, посилаючись на те, що відповідач просить безпідставно стягнути заборгованість у розмірі 119035,49 грн. Розрахунок позивачем здійснювався з наступних умов: відсоткова ставка поточна - 9%; відсоткова ставка прострочена 30% ставка пені -0,15%, але починаючи з 01.02.2009року, ставки були змінені відповідно :21% , 54% , 0,15%, але таки ставки відсотків та пені не передбачені договором. Дійсно [PERSON] 21.05.2007 року уклав з Приватбанком укладено кредитний договір і банк надав йому гроші у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 91 140,40 грн. на наступні цілі: 60 900 грн. на придбання автомобіля, а інші гроші також на інші цілі зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі: 0,75 % на місяць на суму залишку заборгованості, щомісячної винагороди у розмірі 0,50 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля. Як видно з кредитного договору та документів, доданих до позовної заяви, графік повернення кредиту сторонами не підписувався. Згідно п.7.1 договору кредитні кошти надані до 20 травня 2014року. Таким чином, строк повернення кредитних коштів на даний час не настав. Як свідчить довідка про звільнення, відповідач з 07.07.2007р. по 21.04.2010р. відбував покарання у місцях позбавлення свободи, не мав самостійного заробітку та не мав можливості погашати заборгованість. У цей період було відчужено заставне рухоме майно - автомобіль. Однак, банком не надано документів на підтвердження розміру коштів, отриманих від продажу заставного майна. Згідно розрахунку заборгованості від 02.10.2009 року було зменшено розмір основного боргу, заборгованості по відсоткам, пені та комісії на суму 59 385 грн. Однак сума від продажу майна була незаконно зарахована на погашення сум відсотків, пені та комісій. Отже, уся сума від продажу заставного майна мала зараховуватись у рахунок погашення основної суми кредиту та повністю її погасити, так як позивач в порушенні закону підвисив проценти. Відповідач не отримував повідомлення про підвищення процентної ставки, що є порушенням Закону України « Про захист споживачів». Пеня може бути стягнута лише у випадку наявності вини особи, але відповідач як зазначено, не міг сплачувати кредит своєчасно, так як був відбував покарання. Також при стягненні пені має бути дотримано принци справедливості та співрозмірності. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошті позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, те що сторони: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та відповідач [PERSON] уклали договір кредиту № DN81АR00000010. від 21.05.2007р. Згідно п.7.1 банк надав відповідачу кредит в розмірі 91140,38 грн. терміном до 20.05.2014р. у вигляді не поновлюваної лінії на наступні цілі:60900,00 грн. на купівлю автомобіля, а також 34,0 грн. за реєстрацію предмету застави в державному реєстрації обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2 на сплату страхових платежів за договором страхування від 21.05.2007р.. договором особистого страхування від 21.05.07р на строк до 20.05.08р.у сумі 3166,80 грн.. а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 4872.00грн., та у розмірі 22167,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0.50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення згідно п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Позивач виконав свої обов'язки належним чином, видав відповідачеві кошти в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами. Згідно з умовами договору, ( п.7.1 договору) відповідач зобов'язався щомісяця, починаючи з наступного місяця в період сплати надавати банку кошти ( щомісячний платіж) у сумі 1458,95 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Період сплати вважати з « 16» по « 20» число кожного місяця Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідачем всупереч вимогам договору та цивільного законодавства не виконуються належним чином зобов'язання, встановлені кредитним договором стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати сум нарахованих за користування кредитними коштами процентів та комісії у встановлені кредитним договором терміни. У разі порушення позичальником строку повернення мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій, відповідно до п. 4.1 договору - сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менш 1 грн. за кожний день прострочення . У зв'язку з тим, що з боку відповідача були порушені вищевказані зобов'язання повернення кредиту, сплати процентів та комісії за його користування, у відповідача перед банком виникла прострочена заборгованість за кредитним договором станом на 13.09.2011р. складала у розмірі 119035,49грн., яка складається з наступного 57954.75грн. - заборгованість за кредитом; 32490,33грн. - заборгованість по процентам; 8276,64грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 20313,77 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В суму погашення заборгованості ввійшла сума від продажу заставного майна - автомобіля марки «Шеврове Авто», 2007 року випуску - 52362,33 гр., про що є відмітка у розрахунку заборгованості від 02.10.2009 року. Згідно якої гроші отримані від продажу автомобіля пішли на погашення пені, комісії, процентів, а також на тіло кредиту. Відповідно до вимог ст. 534 ЦК України, яка передбачає черговість погашення вимог за грошевим зобов'язанням, у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу сплачується основна сума боргу. У даному випадку гроші отримані від продажу майна пішли на погашення заборгованості за кредитним договором у порядку черговості. Відповідно до ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Так, відповідно до п. 2.3.1 Кредитного договору № DN81АR00000010 від 21.05.2007р. банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юктури ринку грошових ресурсів в Україні. Відповідно до того ж пункту Договору під "зміною кон'юктури ринку грошових ресурсів" сторони розуміють: 1) зміну курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення Договору, 2) зміну облікової ставки НБУ, 3) зміну розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або 4) зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті по статистиці НБУ. При цьому банк надсилає позичальнику письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. З огляду на вищезазначений пункт договору, на зміну розміру відсоткової ставки кредиту можуть впливати декілька чинників. При настанні будь-якого з них (або декількох одразу) у банку виникає право змінити ставку. Частина 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" закріпила, що у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Постановою Правління НБУ від 21 квітня 2008 року N 107 "Про регулювання грошово-кредитного ринку" було збільшено облікову ставку НБУ до рівня 12 % річних з 30 квітня 2008 року. Таким чином, з 30 квітня 2008 р. у ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до п. 6.3 Кредитно-заставного договору, виникло право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом. Оскільки НБУ підвищило рівень облікової ставки, суттєво зріс курс долара СІПА по відношенню до гривні та з метою виконання зобов'язань перед своїми вкладниками, ПАТ КБ «ПриватБанк» збільшив розмір процентної ставки, що відповідає вимогам закону та кредитного договору. 05.01.2009р. ПАТ КБ «ПриватБанком» було підвищено процентні ставки по всіх укладених кредитних договорах, в тому числі і за Кредитним договором за № DN81АR00000010 від 21.05.2007р., що підтверджується наданим наказом від 05.01.2009р. Позивачу був направлений лист щодо підвищення відсоткової ставки 08.01.2009р., що підтверджується Реєстром згрупованих поштових відправлень № 2061 а4 від 08.01.2009р. Відповідно до п. 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168. Згідно зазначеного пункту встановлено, що банки мають право ініціювати зміну процентної ставки за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку, таким чином зміна процентної ставки за кредитом відбулася в наслідок подій, які ніяк не залежали від волевиявлення будь-якої із сторін, а саме через збільшення облікової ставки НБУ з 8,5 до 12 відсотків та зміни курсу долара США до гривні.. Законом України № 661-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" від 31.12.2008р., що набрали чинності 10.01.2009 р. внесені зміни до Закону України « Про банки та банківську діяльність», а також ст. 1056-1 ЦК України. Підвищення відсоткової ставки не може розглядатись як вид відповідальності. Підвищення процентної ставки за кредитним договором № DN81АR00000010 від 21.05.2007 р., сталось раніше за внесення змін до законодавства. Тобто, зазначені правовідносини регулювались Цивільним кодексом України у старій редакції та іншими актами законодавства, які діяли на той час. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору відбувається за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. З ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Оскільки договір змінюється в одностороннєму порядку, то сам характер такої зміни не потребує додаткових узгоджень з боку позичальника. ПАТ КБ «ПриватБанк» самостійно змінює відсоткову ставку по кредитному договору, шляхом вчинення відповідного правочину. Що стосується вимог про стягнення нарахованої пені. Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. З пояснень представника відповідача, відповідач не міг своєчасно сплачувати кредит так як відбував міру покарання, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, виховує дитину, не працює, тому є підстави для зменшення пені. Із наданих документів вбачається, що [PERSON] в період часу з 07.07.2007року по 21.04.2010року відбував покарання у місцях позбавлення воли, не мав самостійного заробітку та не мав можливості погашати заборгованість. Крім цього він має утриманні малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]року народження. За правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення ч. З ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст. ст. 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). В зв'язку з наведеним враховуючи істотні обставини, а саме важке матеріальне становище відповідача, знаходження на його утриманні неповнолітньої дитини, труднощів стосовно працевлаштування у зв'язку з судимістю, суд вважає за можливе зменшити розмір пені. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку обґрунтовані та підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. У порядку ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1190,00 грн. та 120 грн. за інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи На підставі викладеного,

Outcome: partial