Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

08 січня 2019 року [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання заповіту недійсним, де зазначив, що [INFO] за місцем постійного проживання позивача - у м. Слов`янську Донецької області помер його батько [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є син спадкодавця [PERSON] . Протягом встановленого законом строку після смерті спадкодавця позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом.Однак при подачі цієї заяви від нотаріуса позивачу стало відомо про те, що напередодні смерті, а саме: [INFO] [PERSON] був складений заповіт на ім`я відповідачки [PERSON] . Вважає, що судом цей заповіт має бути визнаний недійсним, з таких підстав: протягом останнього періоду свого життя [PERSON] страждав цілим рядом важких хронічних захворювань, у тому числі хронічним алкоголізмом, у зв`язку з чим перебував на обліку лікаря нарколога. [PERSON] також страждав на такі і тяжкі захворювання, як цироз печінки, хронічний панкреатит,ішемічна хвороба серця, атеросклероз, кардіосклероз, асцитоалкогольна кардіоміопатія, хронічний токсичний гепатит декомпенсації.У зв`язку з даними захворюваннями [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах у тому числі, з 6 вересня 2017 року по 16 вересня 2017 року у КЛПУ «Міська лікарня №1 міста Слов`янська» у терапевтичному відділенні №2 м. Слов`янська за адресою: м. Слов`янськ Донецької області, вул. Заводська № 2, де він помер. Згідно із медичними документами, [PERSON] з 6 вересня 2017 року по 15 вересня 2017 року перебував у даному медичному закладі у стані середньої тяжкості, а з 15 вересня по 16 вересня 2017 року у тяжкому стані.До цього медичного закладу 6 вересня 2017 року [PERSON] був доставлений каретою швидкої медичної допомоги. 15 вересня 2017 року, о 18 год. 00 хв., тобто в той час, коли [PERSON] вже перебував у важкому стані, відповідачка [PERSON] забрала [PERSON] з вищевказаного медичного закладу, а наступного дня, 16 вересня 2017 року, о 09 год. 00 хв., знову привезла його до лікарні. Згідно із довідкою, виданою КЛПУ «МЛ №1 міста Слов`янська», до [PERSON] , який перебував у важкому стані, в даному медичному закладі, нотаріус прибув у 12 год. 00 хв.Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Орлової Л. А., вищезазначений заповіт був складений [PERSON] об 11 год. 40 хвилин, що суперечить медичним документам. Відповідно до тієї ж довідки, виданої нотаріусом, вищезазначений заповіт був зареєстрований у відповідному реєстрі в 12 год 40 хвилин, тобто на спілкування зі спадкодавцем, з`ясування можливості складання заповіту, встановлення дієздатності спадкодавця, на складання заповіту, ознайомлення спадкодавця з текстом заповіту, внесення їх у спадковий реєстр знадобилося лише 40 хвилин.При цьому при складанні та посвідченні цього заповіту нотаріусом була допущена помилка при вказівці місця складання заповіту, а саме: замість КЛПУ «Міська лікарня №1 міста Слов`янська» терапевтичне відділення №2, адреса: м. Слов`янськ Донецької області, вул. Банківська №25, що є правильним, було зазначено: "Міська лікарня №2 міста Слов`янська", терапевтичне відділення №2, адреса: [ADDRESS] .Крім того, під час розгляду цивільної справи за позовом позивача до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, який перебував у провадженні судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Сидоренко І. О., допитана як свідок зі сторони відповідачки, бабуся відповідачки - [PERSON] пояснила, що вона [PERSON] була присутня при складанні та підписанні вищевказаного заповіту спадкодавцем і з цієї причини з упевненістю може підтвердити ту обставину, що [PERSON] складав цей заповіт власноруч і самостійно ставив підпис під цим заповітом. Вважає, що при складанні оспорюваного заповіту усі норми законодавства були порушені.Враховуючи вищезгадані обставини, а саме, важкий стан заповідача, що мав місце за кілька годин до його смерті, а також присутність поряд із заповідачем у момент складання заповіту близької родички відповідачки - її бабусі [PERSON] вважає, що волевиявлення заповідача не могло бути вільним і не відповідало його волі.Просить суд, визнати недійсним заповіт, укладений [PERSON] , який помер [INFO] , на ім`я [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л. А. 16 вересня 2017 року за № 2218. Стягнути з відповідачки на користь позивача всі витрати, понесені ним у цій справі, згідно із описом витрат, що додається до цього позову. 15 квітня 2019 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про зміну підстав позову, в якій зазначено, що батько довірителя на час складання заповіту знаходився в лікарні де проходив лікування з діагнозом: «гострий панкреатит, цироз печінки, асцит, ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз», крім того доволі довгий час він хворів іншими тяжкими захворюваннями. З огляду на те, що [PERSON] був алкогольно-залежною людиною і він часто знаходився в запійному стані, позивач вважає, що на момент складання оскаржуваного заповіту [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій і не керував ними, чим і скористалася відповідачка. Отже, враховуючи той факт, що оскаржуваний заповіт не відповідає вимогам законодавства, він порушує права позивача як законного спадкоємця свого батька. Крім того, що [PERSON] на момент складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій, він не міг підписати текст заповіту, а підпис в заповіті зроблений не ним.Отже, вважає що оскаржений заповіт є недійсним, укладений з порушенням вимог Цивільного кодексу України, особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними і всупереч її волі. З огляду на викладене просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] від 16 вересня 2017 року посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Орловою Л. О, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 2218. 05 жовтня 2020 року до суду від представника позивача [PERSON] , надійшла заява про зміну підстави позову (уточнення позовних вимог), обгрунтована тим, щопозивач у первісному позові від 08 січня 2019 року(а.с. 1-7). як вказано вище, вже зазначав, що окрім наявності у спадкодавця тяжкої хвороби, яка впливає на здатність усвідомлювати та керувати своїми діями, були наявні також інші порушення вимог чинного на час складання заповіту вимог законодавства, а саме: 1) щодо недотримання таємниці заповіту, так, позивач зазначав (а.с. 4-5), що при складанні та підписанні заповіту у приміщенні палати лікарні, де у день смерті перебував спадкодавець, була присутня [PERSON] , яка є бабусею відповідачки.Присутність при складанні заповіту родича особи, на користь якої складено заповіт та відомості про яку не відображені у тексті заповіту та відсутній її підпис, є порушенням вимог статей 1253 та 1255 ЦК України щодо посвідчення заповітів. Дане порушення є окремою підставою для встановлення нікчемності заповіту. 2) щодо свободи волі спадкодавця та суперечності місця і часу посвідчення заповіту, так, позивач зазначав (а.с. 4-5), що згідно з довідкою КЛПЗ «Міська лікарня № 1» (нині КНП Слов`янської міської ради «Міська лікарня № 1 м. Слов`янська) від 19 лютого 2018 року до спадкодавця нотаріус прибув біля 12 год 00 хв. опівдні (а.с. 16). Сама лікарня знаходиться за адресою: м. Слов`янськ, вул. Банківська, буд. 85. А згідно із заповітом його складено на прохання спадкодавця «за допомогою загально-прийнятих технічних засобів об 11 годині 30 хвилин) та в кінці зазначено: «У зв`язку з хворобою заповіт складено та посвідчено у лікарні за адресою: [ADDRESS] . терапевтичне відділення, палата № 9 об 11 годині 40 хвилин», що суперечить вказаній довідці КЛПЗ «Міська лікарня № 1» та само по собі є суперечливим. Тобто, відповідно до матеріалів справи спадкодавець перебував на лікуванні у КЛПЗ «Міська лікарня № 1» за адресою: м. Слов`янськ, вул. Банківська, буд. 85, а згідно із заповітом у Міській лікарні № 2 за адресою: м. Слов`янськ, вул. Заводська, буд. 2. Крім того, звертає увагу на той факт, що нотаріус прибув до лікарні біля 12 годині опівдні, а в тексті заповіту надруковано (а не вписано ручкою) більш ранній та інший час, при чому два різних часи - об 11:30 та об 11:40, що свідчить про те, що заповіт був складений не зі слів та не у присутності спадкодавця, а заздалегідь підготовлений нотаріусом без погодження із спадкодавцем. Тобто, спочатку нотаріус повинен дізнатись волю заповідача, а вже потім записати заповіт власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.Якщо спадкодавець попередньо звертався до нотаріуса із консультацією щодо змісту заповіту, що дозволило нотаріусу скласти його текст за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, то така інформація має міститись у Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса.Заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).Таким чином, заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми (невірний та/або помилковий час, а також місце складання) та посвідчення (складено не за волею спадкодавця, а як заздалегідь підготовлений бланк), що робить його нікчемним. У зв`язку з чим позивач просить встановити нікчемність заповіту, укладеного [PERSON] на ім`я [PERSON] , та посвідченого 16 вересня 2017 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Орловою Любов`ю Олексіївною за реєстровим № 2218, та застосувати наслідки його недійсності.Судові витрати стягнути з відповідачки на користь позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в уточнених позовних вимогах. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі, просив суд в позові відмовити. В судовому засіданні зазначив, що заповіт складений відповідно до норм чинного законодавства, недоліки складення заповіту, на які вказує відповідач у своїй заяві, не є такими, що тягнуть його нікчемність. Просить у позові відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового засідання, не з`явилась не повідомивши суд про причини неявки. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 18 січня 2019 року справу прийнято до провадження за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л. О.: - належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи та витяг (інформаційна довідка) зі Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Слов`янськ Донецької області. Витребувано з КЛПЗ «Міська лікарня №1» м. Слов`янська: - історію хвороби та медичну амбулаторну картку [PERSON] .. Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з КЛПУ «Міський психоневрологічний диспансер м. Слов`янська»: - відомості про те чи проходив лікування [PERSON] , якщо так, то в який період, та з яким діагнозом, про що надати суду оригінали відповідних медичних документів; Витребувано у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська»: - відомості про те чи проходив лікування [PERSON] , якщо так, то в який період, та з яким діагнозом, про що надати суду оригінали відповідних медичних документів; Витребувано у приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л. О.: - належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та оригінали документів спадкової справи, які містять підпис [PERSON] ; Витребувано у відповідачки [PERSON] : - всі наявні в неї документи які містять підпис [PERSON] , який помер [INFO] в м. Слов`янськ Донецької області. Витребувано у приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченка А. В.: - належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та оригінали документів спадкової справи, які містять підпис [PERSON] . Ухвалою суду від 13 травня 2019 року, клопотання представника позивача [PERSON] про призначення проведення посмертної судової психіатричної експертизи задоволено та призначено у справі, посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького обласного центру судово-психіатричних експертиз, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Заводська, 2. Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року, поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року, клопотання КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» про витребування доказів задоволено. Витребувано з КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська»: медичну картку амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , який перебував на диспансерному обліку у лікаря-нарколога в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» з 2005 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», знятий з обліку у лютому 2018 року у зв`язку зі смертю. Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року, прийнято заяву про зміну підстави позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання заповіту недійсним, до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року задоволено клопотання відповідачки та викликано нотаріуса для дачі показань як свідка у справі. Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановив такі обставини та відповідні їм докази. Згідно із довідкою КЗОЗ "Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» № 889 від 03 травня 2019 року, [PERSON] , [INFO] на обліку у лікаря психіатра в ДВ ОКПЛ м. Слов`янська не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с. 170). Згідно із довідкою КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Краматорська" у м. Слов`янськ № 2/65 від 13 травня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , перебував на диспансерному обліку у лікаря - нарколога з лютого 2005 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності». Знятий з обліку у лютому 2018 року у зв`язку зі смертю (а.с. 172). Згідно із копією протоколу патологоанатомічного дослідження №327 від 18 вересня 2017 року, причина смерті [PERSON] зазначена: а) легенєво-серцева недостатність; б) двостороння гіпостатична пневмонія; в) алкогольна кардіоміопатія. В клініко-анатомічному епікризі зазначено, щохворий [PERSON] 06 вересня 2017 року, о 15 год. 30 хв., надійшов у т/в-2 МЛ № 1 зі скаргами на задишку при ходьбі, набряки н/кінцевостей, слабкість, зрідка запаморочення, сухість у роті, спрага, зменшення кількості сечі.Хворіє з травня 2017 року, коли почали наростати вищеописані скарги. Звернувся до лікаря, призначено лікування. Однак стан погіршився, ЛШМД доставлений у т/в-2 МЛ № 1, госпіталізований.Проводилось лікування, проте стан хворого погіршився і при наростанні явищ легенево-серцевої недостатності [INFO] о 23 год. 30 хв. констатовано біологічну смерть. На розтині виявлено алкогольну кардіоміопатію з вираженою дилатацією порожнин серця та розвитком вираженої серцево-судинної недостатності у вигляді індурації паренхіматозних органів, набряку ПЖК нижніх кінцівок, двосторонньої застійної пневмонії. НПС - легенево-серцева недостатність. За результатами гістологічного дослідження, були досліджені головний мозок, легені, печінка, нирки, серце, підшлункова залоза, селезінка(а.с. 22-23). Згідно із листом КЛПЗ «Міської клінічної лікарні м. Слов`янська» №01-8/28 від 13 лютого 2018 року, на запит адвоката Чередниченка Ю. В. від 12 лютого 2018 року № 520 повідомлено, щопри розтині трупа [PERSON] , який помер [INFO] у терапевтичному відділенні №2 КЛПУ «МЛ №1», ознак алкогольного сп`яніння, алкогольного отруєння, отруєння іншими речовинами під час розтину не виявлено, але такої мети під час розтину не ставилося.Тіло надійшло на розтин з діагнозом: Алкогольна кардіоміопатія, СН 2Б-Ш, тобто стадія декомпенсації триваючого соматичного захворювання, обумовленого тривалим прийомом алкоголю. Знайдені на розтині зміни внутрішніх органів підтвердили цей діагноз (а.с. 19). У листі КЛПЗ «Міської клінічної лікарні м. Слов`янська» №01-8/12 від 18 січня 2018 року, на запит адвоката Чередниченка Ю. В. від 10 січня 2018 року № 4 повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , для стаціонарного лікування направлений у ХВ №1 МКЛ м. Слов`янська 16 червня 2017 р. з діагнозом: Цироз печінки, портальна гіпертензія, асцит. При вступі до відділення були скарги на стан здоров`я. 15 червня 2017 року обстежився: УЗД органів черевної порожнини; 20 червня 2017 рокуконсультований терапевтом.Перебував на стаціонарному лікуванні в ХВ № 1 МКЛ м. Слов`янська з 16 червня 2017 р. по 29 червня 2017 р. (13 ліжко-днів).Основний діагноз: Гострий панкреатит. Осл. основного: Цироз печінки. Асцит. ІХС: атеросклеротичний, кардіосклероз Н2В. Виписаний із відділення для подальшого лікування у терапевтичному відділенні. Помер [INFO] . Згідно із випискою із медичної карти стаціонарного хворого №691, [PERSON] перебував в хірургічному відділенні №1 на стаціонарному лікуванні з 16 червня 2017 року по 29 червня 2017 року з діагнозом: Осн.: Гострий панкреатит. Соп.: Цироз печінки. Асцит. ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз Н11В (а.с. 20). В судовому засіданні також був оглянутий оригінал амбулаторної картки з наркологічного диспансеру м. Слов`янська № 4975 відносно [PERSON] за період з 08 лютого 2005 року по 15 вересня 2017 року, та медичну карту стаціонарного хворого №720, палата №9 [PERSON] за період з 06 вересня 2017 року по 16 вересня 2017 року з КЛПЗ «Міська лікарня №1». Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 44 від 28 квітня 2020 року, виготовленої на виконання ухвали суду, в момент складання заповіту від 16 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Орловою Л. О. 16 вересня 2017 року, та зареєстрованого в реєстрі за №2218, [PERSON] , [INFO] , за своїм психічним станом міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМО 239391 від 23 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А. В., спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , 1940 року народження, яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири номер [ADDRESS] (а.с. 24). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47829339 від 23 травня 2017 року, зареєстровано спадкову справу № 60577441 у спадковому реєстрі № 62/2017 після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем квартири [ADDRESS] зазначений [PERSON] (а.с. 25). Згідно із рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2018 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 жовтня 2009 року, посвідчене державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В. Р. та зареєстроване в реєстрі за № 1-2190, видане [PERSON] , на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] визнано недійсним. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 травня 2017 року, посвідчене приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А. В. та зареєстроване в реєстрі за № 2232, видане [PERSON] , [INFO] , на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та складається з квартири [ADDRESS] визнано недійсним. Запис № 20551727 про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , яка має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1255621814141, зроблений 23 травня 2017 року о 18:13:47 приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком Андрієм Вікторовичем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - скасований. В решті позовних вимог [PERSON] відмовлено (а. с. 47-48). Згідно із актуальною інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87839927 сформованого 23 травня 2017 року, відомості про власника трикімнатної квартири [ADDRESS] у формі приватної власності в розмірі 1 частки зазначені за [PERSON] (а.с. 26). Згідно із свідоцтвом про народження позивача [PERSON] , Серія: [NUMBER] , він народився [INFO] , його батьками в свідоцтві записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с.11). Згідно із свідоцтвом про смерть Серія: [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] в м. Слов`янську Донецької області (а.с. 28). Згідно із Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49122829 від 16 вересня 2017 року, була зареєстрована спадкова справа № 2218 після смерті [PERSON] (а. с. 17). За матеріалами спадкової справи № 208/2017, яка відкрилась після смерті [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини 13 листопада 2017 року звернулася [PERSON] , [INFO] - [PERSON] .. Згідно із заповітом серії НМІ 280966 від 16 вересня 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л. О., [PERSON] заповідає [PERSON] все майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і на що він за законом матиме право. У заповіті також зазначено, що у зв`язку із хворобою спадкодавця він складений та посвідчений у лікарні за адресою: м. Слов`янськ, вул. Заводська, буд. 2, Міська лікарня №2, терапевтичне відділення, палата № 9, об 11 год. 40 хв. (а.с. з.б.109, а.с. 113). Згідно із Інформаційною довідкою з єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 126404711 від 13 листопада 2017 року, за вказаними параметру запиту знайдено: бланк серії НМІ 280966, дата отримання бланка 24 липня 2017 року приватним нотаріусом Орловою Л. О., дата витрачання: 16 вересня 2017 року, код витрачання бланка: 4 - Заповіт (а.с. 114). Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49838622 від 13 листопада 2017 року заповіт, складений [PERSON] , і посвідчений 16 вересня 2017 року приватним нотаріусом Орловою Л. О. (номер в реєстрі нотаріальних дій: 2218). Заповіт зареєстрований 16 вересня 2017 року, о 12 год. 46 хв. у Спадковому реєстрі за номером 61235922 та є чинний. Інформації про реєстрацію інших заповітів, складених [PERSON] у Спадковому реєстрі немає (а.с.115). Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 204/02-14 від 20 березня 2018 року, приватним нотаріусом Слов`янської міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л. О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який - помер [INFO] , оскільки Слов`янський міськрайонний суд Донецької області заборонив видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. з.б. 127). У копії журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори № 01-29 зазначено, що 16 вересня 2017 року, об 11 год. 00 хв., [PERSON] зробила виклик нотаріуса до лікарні, про що поставила свій підпис. 16 вересня 2017 року, об 11 год. 10 хв. нотаріусом був здійснений виїзд до міської лікарні № 2 (м. Слов`янськ, вул. Заводська, 2); для вчинення заповіту р.2218 для [PERSON] , у зв`язку з його хворобою. В журналі міститься запис про повернення нотаріуса до місця роботи - 12 год. 00 хв. Також мається підпис нотаріуса. У листі приватного нотаріусу Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л. О. № 59/02-14 від 25 січня 2018 року, на заяву [PERSON] від 16 січня 2018 року, повідомлено, що після смерті [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини звернулися 13 листопада 2017 року спадкоємець за заповітом [PERSON] та 16 грудня 2017 року, спадкоємець за законом першої черги [PERSON] . Із заявою про відмову від спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа заведена 13 листопада 2017 року, № 208/2017(а.с. 18). У довідці приватного нотаріусу Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л. О. № 118/02-14 від 14 лютого 2018 року, на заяву [PERSON] від 30 січня 2018 року, яка діє на підставі довіреності від імені [PERSON] , щодо надання інформації (згідно ст. 1255 Цивільного Кодексу України), зазначено, що [PERSON] об 11 годині 40 хвилин 16 вересня 2017 року у лікарні за адресою: м. Слов`янськ Донецької області, вул. Заводська, буд. 2, Міська лікарня № 2, терапевтичне відділення, палата № 9, був складений заповіт, посвідчений Орловою Л. О., приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області за реєстровим номером 2218, та зареєстрований в Спадковому реєстрі о 12 годині 46 хвилин. Нотаріуси мають право видавати довідки про заповіт (про наявність заповіту, його зміст, тощо) спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. Згідно із листом КЛПЗ «Міської лікарні №1» №01-22/12 від 15 січня 2018 року, на запит адвоката Чередниченка Ю. В. від 10 січня 2018 року № 3, [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні № 2 КЛПУ «Міська лікарня №1» з 06 по 16 вересня 2017 року (день смерті). У відділення було доставлено каретою швидкої допомоги з діагнозом: цироз печінки у стані середньої тяжкості, даних за алкогольне сп`яніння у супровідному аркуші швидкої допомоги та мед. документації немає. Діагноз стаціонару: алкогольна кардіоміопатія СНІІБ-ІІІ/; соп: хронічний токсичний гепатит із можливим результатом у цироз печінки, стадія декомпенсації, МКБ: камінь у лівій нирці, хр. панкреатит F10,20 у нарколога.Стан пацієнта за час перебування в стаціонарі середньоважкий - важкий. Постійно перебував під наглядом лікарів, що лікували і чергові. До медичних працівників із проханням про посвідчення заповіту не звертався. Записів історія хвороби про бажання хворого викликати нотаріуса для посвідчення заповіту немає.В історії хвороби є розписка в тому, що хворий 15 вересня 2017 року залишав відділення, про що є запис чергового лікаря в історії хвороби о 20 год. 00 хв. У день смерті пацієнт перебував у відділенні, про що свідчать записи чергового лікаря. (а.с. 15). Згідно із листом КЛПЗ «Міської лікарні №1» №01-22/47 від 19 лютого 2018 року, на запит адвоката Чередниченка Ю. В. від 12 лютого 2018 року № 520 повідомлено, що в історії хвороби є розписка [PERSON] від 15 вересня 2017 року про те, що він іде на ніч додому. За словами чергового персоналу, дійсно 15 вересня 2017 року, близько 18 год. 00 хв., пацієнт у супроводі жінки поїхав додому на таксі. Пересувався за сторонньої допомоги на ногах. 16 вересня 2017 року, близько 9 год. 00 хв., пацієнт у супроводі тієї ж жінки на таксі повернувся до стаціонару. За словами чергового персоналу, близько 12 год. 00 хв., 16 вересня 2017 року, до пацієнта прибув нотаріус, якому згідно з нормативними актами було забезпечено безперешкодний доступ до пацієнта.За словами чергового персоналу, хворий перебував у адекватному стані. Пацієнт був оглянутий 16 вересня 2017 року, о 10 год. 20 хв.; 20 год. 00 хв.; 22 год. 00 хв. та о 23 год. 30 хв.. Стан хворого за весь час перебування у стаціонарі з 06 вересня 2017 року до 15 вересня 2017 року середньої тяжкості; з 15 вересня 2017 року по 16 вересня 2017 року - важке на тлі основного та супутнього захворювання. Постійно перебував під наглядом чергового персоналу. Різке погіршення стану здоров`я настало о 22 год. 00 хв. 16 вересня 2017 року. Черговий персонал: 15 вересня 2018року - лікар [PERSON] (звільнилася) м/с [PERSON] (звільнилася, мл. м/с [PERSON] ; 16 вересня 2018 року - лікар [PERSON] , м/с - [PERSON] мл. м/с [PERSON] .. Згідно із листом КНП Слов`янської міської ради «Міської лікарні №1 м. Слов`янська» №01-22/62 від 19 лютого 2019 року, на запит адвоката Чередниченка Ю. В. від 17 лютого 2021 року № 715 повідомлено, що терапевтичне відділення №2 КЛПЗ « Міська лікарня №1» в вересні 2017 року знаходилося за адресою: [ADDRESS] ). Терапевтичне відділення №2 є структурним підрозділом КПЛЗ « Міська лікарня №1», а з 01 квітня 2019 року КНП СМР «Міська лікарня №1 м. Слов`янська», з 29 травня 2012 року по теперішній час. Свідок [PERSON] у судовому засіданні під присягою показала, що нотаріуса до [PERSON] викликала [PERSON] .. Нотаріус приїздив до [PERSON] з`ясовував побажання щодо змісту заповіту, повертався до нотаріальної контори, де друкував заповіт, а потім вернувся до лікарні, де [PERSON] підписав заповіт. Вона була присутня в лікарні, однак під час спілкування нотаріуса із [PERSON] , вона не була присутня. Нотаріус [PERSON] відмовилася від дачі показань, посилаючись на нотаріальну таємницю. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до підпункту 1.3 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у заповіті зазначаються місце і час складення заповіту, дата та місце народження заповідача. Згідно із пунктом 2 глави 1 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Згідно із абз 2 п.п.7 п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК ( 435-15 ) немає відповідного правила. За змістом п. 17 вказаної постанови, заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК ( 435-15 ) є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Згідно із п. 4 абз. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. За змістом п.5 абз. 2, 3 вказаної Постанови, вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 522/9893/17 викладена правова позиція щодо встановлення нікчемності правочину, згідно із якою: Аналіз норм Книги шостої ЦК України свідчить, що її нормами визначені вимоги до особи заповідача (стаття 1234 ЦК України), змісту заповіту (статті 1236-1240, 1246 ЦК України), загальні вимоги до форми заповіту (стаття 1247 ЦК України), порядку його посвідчення нотаріусом (статті 1248, 1249, 1253 ЦК України), для яких законодавцем визначені і наслідки їх порушення. 61. Так, у частині першій статті 1257 ЦК України встановлено правило про нікчемність заповіту, складеного з порушенням вимог ЦК України щодо особи заповідача, а також заповіту, складеного з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. 62. При цьому, враховуючи, що за розташуванням вказана стаття є останньою у главі 85 ЦК України про спадкування за заповітом, за правилами розміщення правових норм стаття 1257 встановлює правові наслідки саме тих вимог, які викладені до форми та посвідчення заповіту у главі 85 ЦК України. 63. Виходячи з наведеного недотримання будь-яких інших вимог не може мати наслідком недійсність заповіту на підставі частини першої статті 1257 ЦК України. 64. Тобто контекстуальний аналіз частини першої статті 1257 ЦК України у смисловому зв`язку з іншими нормами дає підстави вважати, що порушеннями вимог до форми і посвідчення заповіту є лише ті, які прямо зазначені у главі 85 ЦК України, її статтях 1247-1249, 1253. 65. Аналіз цих статей дає змогу констатувати, що законодавець висуває такі вимоги до форми заповіту: письмова з нотаріальним посвідченням. 68. Водночас наведені у зазначених вище статтях правові механізми доводять, що вони розраховані на те, щоб остання воля заповідача була виражена вільно і не виникло б жодного сумніву в цьому. 69. Саме тому вони можуть бути віднесені до порядку посвідчення заповіту. 70. Отже, форма заповіту має бути письмова, а порядок його посвідчення - різний: зокрема, нотаріусом з додержанням вимог статей 1248, 1249 ЦК України. Так в судовому засіданні достовірно встановлено, що в заповіті та в представлених документах медичного закладу є розбіжності щодо часу та місця складання заповіту. В посвідчувальному написі нотаріуса міститься інформація про те, що заповіт складений нотаріусом зі слів [PERSON] , заповіт прочитаний вголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса об 11 годині 40 хвилин. Особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено. Усний переклад з української на російську мову зроблений нотаріусом. Заповіт містить вказівку, що у зв`язку з хворобою заповідача заповіт складений та посвідчений у лікарні за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ вул. Заводська, 2, Міська лікарня № 2. терапевтичне відділення, палата № 9, об 11 годині 40 хвилин. Натомість у довідці КЛПЗ «Міська лікарня № 1» (нині КНП Слов`янської міської ради «Міська лікарня № 1 м. Слов`янська) від 19 лютого 2018 року зазначено, що до спадкодавця нотаріус прибув біля 12 год 00 хв., лікарня, де перебував спадкодавець знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, в журналі фіксації нотаріальних дій, в графі 9: час повернення нотаріуса до робочого місця зазначено 12 год. 00 хв.. Суд звертає увагу на те, що приватний нотаріус Орлова Л. О, яка посвідчувала цей заповіт, в супереч вимогам ст. 1255 ЦК України, вимогам ухвали суду, у судовому засіданні відмовилась надати пояснення посилаючись на положення ст. 8 Закону України "Про нотаріат", оскільки нотаріус не має права давати свідчення як свідок щодо відомостей, які становлять нотаріальну таємницю. З огляду на таку поведінку нотаріуса, суд розглядає справу лише на підставі наявних в ній доказів, шляхом співставлення відомостей наданих лікувальним закладом та змістом самого заповіту. Отже судом встановлено, що зазначене у заповіті місце вчинення нотаріальної дії за адресою: [ADDRESS] , палата № 9 - не відповідає дійсності, оскільки з документів медичного закладу видно, що [PERSON] перебував у відділенні вказаної лікарні за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Разом з тим, із відомостей вказаного медичного закладу видно, що нотаріус прибув до [PERSON] у день складання заповіту саме за адресою: [ADDRESS] . Наведену обставину підтверджує свідок [PERSON] .. Надаючи оцінку вказаним доказам як окремо кожному, так і у їх сукупності, суд зазначає, що відповідь про те, що нотаріус прибув до спадкодавця та відповідно спілкувався із спадкодавцем, була надана на адвокатський запит позивача медичним закладом. Отже показання свідка [PERSON] , яка є родичкою відповідачки в цій частині не є такими, що мають суперечності. Суд зазначає, що і у самому заповіті, і у відповіді лікарні зазначено, що [PERSON] лежав у палаті № 9. З огляду на те, що спілкування нотаріуса та спадкодавця у день складання заповіту мало місце, то зазначення неправильної адреси у заповіті суд розцінює як технічну помилку. Наявність саме технічної помилки, а не встановлення відсутності вчинення нотаріальної дії нотаріусом підтверджується також тим, що у заповіті та у відповіді медичного закладу зазначено, що спадкодавець перебував у палаті № 9. Щодо доводів позивача про нікчемність заповіту, з огляду на розбіжності у зазначенні часу виїзду нотаріуса, часу складання заповіту у журналі вчинення нотаріальних дій, заповіті, та відповідно листі медичного закладу, суд не може прийняти їх до уваги, виходячи з таких міркувань. Дійсно у журналі вчинення нотаріусом нотаріальних дій зазначено, що виклик нотаріуса відбувся об 11 год. 00 хв., виїзд об 11 год. 10 хв., а сам заповіт складений об 11 год. 40 хв., реєстрація заповіту відбулася о 12 год. 46 хв. У листі медичного закладу зазначено, що нотаріус приїхав до лікарні біля 12 год. 00 хв.. Якщо звернути увагу на тлумачення прийменника «біля», то відповідно до академичного тлумачного словника української мови вказане слово, зокрема, уживається на позначення місця; коло, близько, недалеко, а також уживається у значенні прийменника близько, коло при числівниках на позначення приблизної кількості. Отже у відповіді медичного закладу відсутня вказівка на точний час прибуття нотаріуса до лікарні. З огляду на те, що час складання заповіту у самому документі зазначений 11 год. 40 хв., то підстав вважати, що у заповіті нотаріусом невірно вказаний час спілкування із спадкодавцем та час його складання - у суду немає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що помилка щодо місця вчинення заповіту, вказана у заповіті є очевидною, однак вона не позбавляє можливості встановити особу спадкодавця, свободу його волевиявлення, час, місце вчинення заповіту, особу, яка його нотаріально посвідчила, отже не може розцінюватися як порушення форми заповіту. Щодо доводів позивача в тій їх частині, що при складанні заповіту була присутня родичка спадкоємиці [PERSON] , що на його думку є суттєвим порушенням складання заповіту, яке тягне за собою його нікчемність, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм книги 6 ЦК України, відсутня пряма заборона наявності сторонніх осіб при складанні заповіту. Книга 6 ЦК України містить заборону родичу спадкоємця бути свідком при складанні заповіту. Заповіт, що є предметом спору, не був складений при свідках, отже підстав вважати, що присутність родички спадкоємциці при складанні заповіту є суттєвим порушенням, яке тягне за собою нікчемність заповіту - у суду немає, оскільки присутність чи відсутність будь-кого при складанні оспорюваного заповіту не тягне за собою його нікчемність. Позивач в обгрунтування своїх доводів також зазначив, що навіть за наявності доказів прибуття нотаріуса до спадкодавця, у визначений в заповіті час, видається сумнівним, що ним були виконані дії про попередню розмову із спадкодавцем відносно його волевиявлення, оскільки, у той проміжок часу, який зазначений у нотаріальних документах, нотаріус не мав можливості дізнатися волю спадкодавця, повернутися до свого робочого місця, де надрукувати текст заповіту, і після чого повернутися до спадкодавця, де останній його підписав. Позивач зазначає, що у документах про нотаріальні дії не вказано, що нотаріус попередньо спілкувалася із спадкодавцем, а лише зазначено, що він приїхав до нього для оформлення самого заповіту. На думку позивача, такі дії нотаріуса свідчать про те, що навіть якщо дійти висновку про те, що нотаріус приїхав до спадкодавця, то приїхав із готовим надрукованим заповітом. Наведене свідчить про те, що нотаріус порушив вимоги складання заповіту та відповідно про те, що волевиявлення спадкодавця не були добровільним. Суд не погоджується із такими доводами позивача, виходячи з того, що у посвідчувальному написі нотаріуса міститься інформація про те, що заповіт записано нотаріусом зі слів [PERSON] , заповіт прочитаний вголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса. Отже зі змісту заповіту видно, що [PERSON] був ознайомлений із його змістом, погодився з ним та його підписав. Суд, при цьому зазначає, що на підставу первісних доводів позивача була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза, за якою на час складання заповіту [PERSON] розумів свої дії та міг керувати ними. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що оспорюваний заповіт складений відповідно до вимог ст. ст. 1247, 1248 ЦК України, а зазначені у позовній заяві недолік щодо місця складання заповіту не є таким, що тягне за собою нікчемність заповіту, інші доводи позивача не є такими, що прямо вказують на порушення вимог щодо форми та порядку складання заповіту, передбачені ст. 1247, 1248 ЦК України. Враховуючи викладені обставини справи суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення нікчемності заповіту від 16 вересня 2017 року та відповідно, відсутність підстав для задоволення вимоги [PERSON] щодо застосування наслідків нікчемного правочину У зв`язку із відмовою у позові підстав для відшкодування судових витрат позивачу не вбачається, а відповідачкою суду не представлено доказів понесення таких витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed