Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] , Третя особа - Південний ВП Кам`янського ВП про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 23.05.2018 року приблизно о 18-й годині 30 хвилин по [ADDRESS] , під час повернення його сина [PERSON] до дому з прогулянки, неподалік свого дому, собака його сусідки - відповідачки [PERSON] , нанесла йому тілесні ушкодження (покусала). Даний випадок стався коли його син, проходив повз будівлі під [ADDRESS] , на нього неочікувано із відкритої калитки вискочила та напала велика собака, яка фактично звалила його із ніг та продовжувала кусати, доти поки не вибігала сусідка та не відігнала тварину. Того ж дня було викликано швидку допомогу. В медичному закладі їм надали первинну допомогу, лікар зазначив, що необхідно провести обстеження тварини на хворобу - сказ. Собакою породи «Алабай» його дитині нанесені тілесні ушкодження: рвані рані на правій та лівій руках у кількості 5 хваток глибиною до 2 см. Просить стягнути суму матеріального збитку 2450 грн., моральну шкоду 2000 грн., витрати на юридичні послуги у розмірі 1050 грн., та судовий збір у сумі 2466,80 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що її собака утримується в воль`єрі, є дуже дружелюбною, ніколи нікого не кусала. Вона не бачила, як собака покусала дитину, оскільки була на огороді за межами будинку. Коли вона повернулась до будинку, побачила, що собака знаходилась в кімнаті. А [PERSON] зі слідами укусів знаходиться на подвір`ї. Вона надала дитині першу медичну допомогу, та відправила до батьків. Вважає позовні вимоги безпідставними. Представник Південний ВП Кам`янського ВП в судове засідання не з`явився, надав пояснення в якому повідомив, що ними було проведено ретельну перевірку, було опитано [PERSON] та попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність за неналежне тримання собаки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 23.05.2018 року приблизно о 18-й годині 30 хвилин по [ADDRESS] , під час повернення [PERSON] до дому з прогулянки, собака його сусідки, відповідачки [PERSON] , нанесла йому тілесні ушкодження у вигляді покусів. Згідно довідки №253 [PERSON] 24.05.2018 року лікарем був поставлено діагноз: сліди від зубів правої в/к та лівої н/к, тулуба до 2 см. в діаметрі кровоточать, 5 хваток. Законом України "Про захист тварин від жорстокого поводження" статтею 9 визначено, що особа, яка утримує домашню тварину, зобов"язана супроводжувати домашню тварину поза місцями її постійного утримання. А також ця особа та особа, яка супроводжує домашню тварину зобов"язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, крім того фізичні та юридичні особи, які утримуюсь домашніх тварин, зобов"язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб Згідно ст. 12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" шкода, заподіяна особі твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Позивачем вказано, що ним понесено матеріальні затрати у вигляді: витрат на паливо у розмірі 300 грн., витрат у вигляді купівлі медикаментів та знеболювального 150 грн., витрат у вигляді пошкодженого одягу, який коштував під час придбання - 1500 грн., витрат на приватного дитячого лікаря - психолога - 500 грн., загальна сума витрат складає 2450, 00 грн., сума матеріальних збитків ні підтверджена належними доказами, квитанції в матеріалах справи відсутні. Згідно з ст.22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б обгрунтовували розмір матеріальної шкоди, суд не вбачає підстави для задоволення позовної заяви в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2450,00 грн. Крім матеріальної (майнової) шкоди, внаслідок нападу собаки, сину позивача була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з нападом тварини. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За змістом частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди знайшли своє підтвердження, оскільки [PERSON] дійсно зазнав моральних страждань. Суд вважає, що розмір заявленої моральної шкоди не є завищеним, і з урахуванням вимог справедливості вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо моральної шкоди повністю, а саме: у розмірі 2000 грн., що буде справедливим та достатнім, на думку суду, для компенсації понесених дитиною позивача страждань та переживань. Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, представництва адвоката в суді не здійснювалось, до того не підтверджуються ордером на надання правової допомоги та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, відсутня квитанція до прибуткового кассового ордера, а також інші докази сплати грошових коштів. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17.10.2014 року, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав понесених витрат на юридичні послуги зі сторони позивача на суму 1050 грн. Задовольняючи позов частково, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2466 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial