Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом до відділу освіти Червоноармійської райдержадміністрації, мотивуючи його тим, що працюючи у відділі освіти Червоноармійської РДА на посаді головного спеціаліста, в березні 2006 року йому повинні були виплатити грошову винагороду в розмірі 3081 грн. за сумлінну безперервну працю в органах державної влади і зразкове виконання обов"язків, яка виплачена не була. Тоді він звернувся до Червоноармійського районного суду, який у жовтні 2006 року прийняв рішення про стягнення з відділу освіти на його користь 3081 грн. грошової винагороди, яке було примусово виконано відділом державної виконавчої служби. При виході на пенсію в довідку про заробітну плату, видану йому бухгалтерією відділу освіти, вищевказана винагорода включена не була, що вплинуло на зменшення розміру пенсії. На письмове звернення позивача до відділу освіти по даному питанню йому була надана відповідь, що винагорода стягувалась згідно рішення суду в примусовому порядку, тому вона не включалась до фонду оплати праці і з неї не проводилось відрахування страхових внесків до пенсійного фонду. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд винести рішення, яким зобов"язати відділ освіти Червоноармійської РДА в двотижневий термін видати довідку про отриману ним грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов"язків і включити її до фонду оплати праці та відповідно до законодавства України, здійснити нарахування страхових внесків до Управління Пенсійного фонду. Крім того, просить стягнути з відділу освіти Червоноармійської РДА моральну шкоду в сумі 20000 грн., яка полягає в погіршенні можливості реалізації своїх звичок і бажань, погіршенні відношень з оточуючими людьми і інших негативних наслідків морального характеру, що вплинуло на стан його здоров"я. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що відрахування внесків до Управління Пенсійного фонду на обов"язкове пенсійне страхування із грошової винагороди в сумі 3081 грн. бухгалтерія райво не здійснила, оскільки зазначена сума, хоч і була включена до фонду оплати праці [PERSON] за грудень 2006 року, але вона стягувалась примусово державною виконавчою службою, шляхом накладення арешту на рахунки відділу освіти відкриті в держказначействі. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що пенсійний фонд не може на даний час підтвердити, чи був перерахований відділом освіти пенсійний внесок із суми 3081 грн, оскільки на той час звітність подавалась організаціями, установами та підприємствами до Управліня Пенсійного фонду один раз в рік, а не щомісячно, як це відбувається зараз. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 34 ЗУ "Про державну службу", за сумлінну безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов'язків державним службовцям видається грошова винагорода в розмірі та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно "Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. N 212, (в редакції Постанова КМУ від 02.10.2003 року, № 1563), сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду. Судом встановлено, що рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25.10.2006 року, з відділу освіти Червоноармійської районної державної адміністрації Житомирської області на користь [PERSON] було стягнуто грошову винагороду в сумі 3081 грн. Згідно меморіального ордеру № 5 за грудень 2006 року, [PERSON] до фонду заробітної плати включено і грошову винагороду в сумі 3081 грн. та на цю суму нараховані внески в розмірі 31,8%, але їх утримання та перерахування до Управління Пенсійного фонду здійснено не було. Це ж підтвердила в судовому засіданні і представник відділу освіти. Відповідно до п. 6 ч.2 ст. 17 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), страхувальник зобов"язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Оскільки вимоги зазначеного Закону та Порядку, затвердженого Постановою КМУ, про утримання із грошової винагороди страхових внесків та перерахування їх до пенсійного фонду відповідачем виконані не були, тому суд вважає зобов"язати останнього це зробити, про що видати позивачу довідку. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача, позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки небажання відділу освіти протягом значного періоду вирішити його законні вимоги і пов"язані з цим неодноразові звернення зі скаргами до правоохоронних та інших державних органів, призвело до втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього душевних зусиль для організації свого життя, але сума моральної шкоди у розмірі 20000 грн., заявлена позивачем, є явно завищеною, тому, враховуючи принцип справедливості, суд вважає її зменшити і стягнути з відповідача на його користь 1500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в сумі 229, 40 грн.

Outcome: partial