Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки [PERSON] посилаючись на те, що відповідачка не сплачує своєчасно кошти за надані позивачем послуги з централізованого опалення та підігріву води, в зв"язку з чим за відповідачкою утворився борг за період з 01.03.2010 року по 01.11.2013 року в розмірі 4 793,51 грн., оскільки відповідачка відмовляється добровільно погасити борг, то позивач просив стягнути вказану суму боргу з відповідачки на користь позивача в судовому порядку, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 229,40 грн. Відповідно до ухвали суду від 19.02.2014 року за клопотанням представника позивача було залучено до участі в розгляді справи як співвідповідача [PERSON]. Представник позивача до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності. Також представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог позивача та просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги за період з 01.03.2010 року по 01.11.2013 року з кожного відповідача в сумі по 2 396,76 грн., та судові витрати по справі по 114,70 грн. з кожного відповідача, а також представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати за направлення телеграм в сумі 141,60 грн., також просив стягнути з [PERSON] на користь позивача 109,56 грн. судових витрат за направлення телеграм. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про день і час розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідачів відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача в своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] являються власниками в рівних частинах кожний квартири [ADDRESS]. Наведене підтверджується копією договору дарування квартири від 07.11.2003 року нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори в реєстрі №2-4538, а також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського МБТІ від 04.12.2003 року Згідно до розрахункового листа абонента наданого позивачем за квартирою [ADDRESS] мається заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігрів води перед КП БМР "Білоцерківтепломережа" в сумі 4 793,51 грн. за період з 01.03.2010 року по 01.11.2013 року. Відповідно до п. 5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В ст. 526 ЦК України, вказано, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами у спірний період не укладався письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. Але як встановлено в суді з 01.03.2010 і по 01.11.2013 року включно між сторонами існують договірні відносини з приводу надання позивачем відповідачам послуг з централізованого опалення та підігрів води. Так в суді було встановлено, що у спірний період позивач надавав відповідачам вищевказані послуги, а відповідачі отримували ці послуги та частково їх оплачували, що вбачається із розрахункового листа абонента. Отже вказані обставини свідчать про існування певних юридичних відносин між позивачем та відповідачами щодо надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. В ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено те, що споживач зобов"язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обов"язок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року №388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП "Білоцерківтепломережа", що підтверджує ться копією вказаного рішення. Згідно із Законами "Про місцеве самоврядування в Україні" і "Про місцеві державні адміністрації" регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядуванння у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні-послуги відповідно до закону. Згідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Як передбачено Законом "Про місцеве самоврядування в Україні" /ст. 5/ до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. Позивачем було надано суду копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та підігріву холодної води по м.Білій Церкві, і в структурі тарифу плати за опалення у вищевказаних рішеннях також була передбачена абонентська плата, що підтверджується матеріалами справи. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та підігріву холодної води по м.Білій Церкві запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. В ч. 1 ст. 144 Конституції України вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов"язковими до виконання на відповідній території. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2012 року Білоцерківською міською радою було прийняте рішення за №646-27-VІ "Про внесення змін в додаток 1 до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 11.10.2011 року №451 "Про встановлення тарифів на послуги з опалення та підігріву холодної води" відповідно до якого відсутня абонплата, а передбачена плата за опалення при наявності лічильника теплової енергії: плата за обсяг теплової енергії, спожитої для систем централізованого опалення, грн. за 1 Гкал 269,75 грн. з ПДВ. Вказане рішення набрало чинності з 01.09.2012 року. Так судом встановлено, що відповідно до вищевказаного рішення Білоцерківської міської ради за №646-27-VІ від 21.06.2012 року відповідачам позивачем не нараховується абонплата з 01.09.2012 року. Ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов"язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов"язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов"язаннями, пов"язаними із спільним майном. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Як встановлено в судовому засіданні, фактично за квартирою [ADDRESS] рахується борг перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення та підігрів води в розмірі 4 793,51 грн. за період з 01.03.2010 року по 01.11.2013 року. Суд вважає, що саме КП БМР "Білоцерківтепломережа" має право вимагати стягнення заборгованості з відповідачів за надані останнім послуги з централізованого опалення та підігрів води, бо саме КП БМР "Білоцерківтепломережа" являється виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м.Біла Церква. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заборгованість відповідачів, як споживачів послуг з централізованого опалення та підігрів води, перед позивачем за період з 01.03.2010 року по 01.11.2013 року складає суму 4 793,51 грн., оскільки відповідачі не виконують свої зобов"язання щодо оплати наданих послуг відповідно до затверджених в установленому порядку тарифів, тоді як ці тарифи на послуги з опалення та підігріву води є чинними, вони не скасовані та не визнані незаконними. Зважаючи на вищевикладене та на те, що [PERSON] являється власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], то за надані послуги з централізованого опалення та підігрів води за період з 01.03.2010 року по 01.11.2013 року повинен бути стягнутий на користь позивача з [PERSON] борг в сумі 2 396,76 грн. Враховуючи те, що [PERSON] являється власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], то за надані послуги з централізованого опалення та підігрів води за період з 01.03.2010 року по 01.11.2013 року повинен бути стягнутий на користь позивача з [PERSON] борг в сумі 2 396,76 грн. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути з кожного відповідача на користь позивача по 2 396 грн. 76 коп. боргу за надані позивачем послуги з централізованого опалення та підігрів води. Суд також вважає, що з кожного відповідача необхідно стягнути на користь позивача по 114,70 грн. судового збору. Крім вказаного, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, пов"язані з викликом відповідача [PERSON] до суду, а саме за направлення телеграм, в розмірі 141,60 грн. Суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, пов"язані з викликом відповідача [PERSON] до суду, а саме за направлення телеграм, в розмірі 109,56 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 144 Конституції України, ст.162 ЖК України, ст.ст. 526,360 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved