Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві, Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якого просить суд стягнути з Державної казначейської служби України відшкодування майнової шкоди в розмірі 365799,23 гривні, моральної шкоди в розмірі 200000 гривень за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, а також стягнути судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz E320» д.н. [NUMBER] . 26.05.2015 р. приблизно о 20.00 год біля Центрального автовокзалу, що розташований по пр-ту Науки, 1 в м.Києві, працівники міліції Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві, з перевищенням своїх службових повноважень та із застосуванням вогнепальної зброї, затримали [PERSON] , який керував належним [PERSON] автомобілем. Внаслідок незаконних дій працівників поліції транспортний засіб був пошкоджений, після чого він був вилучений та доставлений до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві за адресою: м.Київ, вул..Голосіївська, 15. 28.05.2015 р. на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва було проведено обшук автомобіля, Через деякий час, без повідомлення власника, автомобіль був переміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 29.07.2015 р. на підставі рішення слідчого Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві Руденького О.О. автомобіль був повернутий позивачу, однак встановлено, що автомобіль має безліч пошкоджень, що були відсутні під час його вилучення, а також виявлено відсутність особистого майна позивача. Позивач посилається на те, що з метою проведення ремонту пошкодженого автомобіля вона звернулась до сервісного центру і відповідно до ремонтної калькуляції вартість робіт з відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 271623,23 гривень. Також нею були понесені витрати на проведення оцінки транспортного засобу в розмірі 800 гривень, та вона скористалась послугами з перевезення транспортного засобу в розмірі 1200 гривень Вартість послуг із зберігання автомобіля на штрафмайданчику відповідно до рахунку № 214 від 28.07.2015 р., яка була сплачена позивачем, становить 2016 гривень. Також в обґрунтування позову позивач посилається на те, що вартість її особистого майна, яке знаходилось в транспортному засобі і не було виявлено після повернення автомобіля, становить 90160 гривень. На підставі положень ст.1176 ЦК України позивач та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, позивач просить стягнути матеріальну шкоду з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету. Крім того, позивач посилається на те, що незаконними діями органу досудового розслідування їй була завдана моральна шкода в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу вона зазнала душевних переживань та страждань, вона втратила можливість вільно користуватись автомобілем, змушена була витрачати значний час для пересування громадським транспортом, змінився її спосіб життя. Моральна шкода також полягає у приниженні її честі, гідності, престижу та ділової репутації. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 200000 гривень. Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України, подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки обставини, які є підставами відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у даній справі відсутні Факт неправомірних дій працівників правоохоронних органів на момент розгляду справи не встановлено Крім того відповідач зазначає, що Міністерством внутрішніх справ України не порушено будь-яких прав позивача, оскільки вона посилається на неправомірні дії працівників Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві, та Міністерство не є правонаступником Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві. Також в обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що на момент вилучення транспортного засобу «Mercedes-Benz E320" д.н. [NUMBER] позивач не була його власником, оскільки таке право було зареєстровано за нею лише 28.05.2015 р., а номерний знак [NUMBER] закріплений за автомобілем «Фольцваген», що належить [PERSON] . Відповідачем - Державною казначейською службою України, подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, а крім того відсутні підстави, визначені Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», для відшкодування шкоди за рахунок державного бюджету. Відповідачем - Голосіївським РУ ГУ МВС України в м.Києві, подано відзив, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутні підстави для відшкодування такої шкоди, встановлені спеціальним законом, а також позивачем не доведено будь-якими доказами наявність вини в діях працівників Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві, що є підставою для відшкодування шкоди в загальному порядку. В ході судового розгляду позивач та її представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на завдання матеріальної та моральної шкоди позивачу з боку працівників Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві, що призвели до пошкодження майна, яке належало позивачці, втрату речей, нею були понесені витрати для відновлення порушеного права, а також в зв`язку з такими неправомірними діями позивач, яка є інвалідом, зазнала душевних страждань, змінився її спосіб життя, вона перенесла сильні хвилювання. Представник відповідача - МВС України, заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та відсутність підстав, визначених законом для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування. Представник відповідача - Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві заперечувала проти задоволення позову, вважаючи вимоги недоведеними, а також зазначала про відсутність будь-якого рішення, яким би була встановлена незаконність дій працівників Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві при затриманні [PERSON] . Представник відповідача - Державної казначейської служби України, в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015100010005212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. 26.05.2015 р. близько 20.00 год. біля Центрального автовокзалу, що розташований по пр-ту Науки, 1 в м.Києві за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, був затриманий [PERSON] , який керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E320» д.н. [NUMBER] . Слідчо-оперативною групою Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві було оглянуто автомобіль «Mercedes-Benz E320» д.н. [NUMBER] «Mercedes-Benz E320» д.н. [NUMBER] та встановлено пошкодження правого переднього скла у вигляді отвору діаметром приблизно 1,5 см, та навкруги отвору тріщини по всьому склу. Інших видимих зовнішніх пошкоджень автомобіля не виявлено, про що зазначено в протоколі огляду місця події від 26.05.2015 р. На підставі протоколу огляду та затримання транспортного засобу автомобіль марки «Mercedes-Benz E320» д.н. [NUMBER] був затриманий і в подальшому поміщений на території Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві. На підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 27.05.2015 р. в автомобілі «Mercedes-Benz E320» д.н. [NUMBER] був проведений обшук, під час якого в спортивній сумці, що знаходилась в багажнику виявлено та вилучено пістолет, а також виявлені інструменти: металевий лом, канцелярський ніж, викрутка, пласкогубці, виявлені предмети, схожі на магазин до пістолету та блокнот з написом, черевики чорного кольору та дві футболки чорного кольору, дерев`яна біта, металева труба. В салоні автомобіля були виявлені та вилучені предмети, схожі на набої в кількості 20 шт, паперова упаковка з предметами, схожими на патрони в кількості 25 шт, поліетиленовий прозорий пакет із сім картками, посвідчення працівника міліції, блокнот синього кольору, мобільний телефон « Самсунг », електронний пристрій чорного кольору « easy go», касетний диктофон, поліетиленовий пакет за нашаруванням речовини білого кольору, візитниця синього кольору чорний броніжилет, спортивна футболка синього кольору, спортивка картка " Adidas ", дерев`яна біта. Згодом автомобіль був поміщений на штраф майданчик за адресою: [ADDRESS] . 27.07.2015 р. на підставі постанови слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві Руденького О.О. автомобіль «Mercedes-Benz E320» д.н. [NUMBER] повернуто [PERSON] . Відповідно до Звіту № 35/08/15 про оцінку вартості збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz E320» д.н. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 55175,77 гривень, без врахування коефіцієнта - 118731,22 гривні. Відповідно до рахунку на оплату № 8682 від 02.10.2015 р., наданого ФОП [PERSON] , за проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, його вартість становить 271623,23 гривні. Позивач при зверненні до суду посилається на те, що після повернення автомобіля «Mercedes-Benz E320» воно виявила зникнення акумулятора автомобільного, домкрату, трьох комплектів автомобільних ключів, Wi Fi роутера, автомобільного компресора, знаку аварійної зупинки, аптечки з медикаментами, костюму спортивного, спортивних кросівок, стартового пістолету, комплекту автомобільних ковбиків, грошових коштів в сумі3000 гривень, автомобільної каністри, набору накладок на дзеркала заднього виду, накладок на панель приладів, комплекту решіток на передні та задні номерні знаки, автомобільних проводів, двох протитуманних фар, двох телефонів «Самсунг», автомобільного магнітофону, набору болтів з секретом для коліс, бронежилет, автодоводчика автомобільних вікон, сигналізації «Шериф», ДПС «Піонер», набору автомобільних колонок, а всього на загальну суму 90160 гривень. Крім того, вона понесла витрати на транспортування автомобіля та оплату за його зберігання на майданчику тимчасового тримання. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту порушеного права визначені ст.16 ЦК України. Одним із способів захисту є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Звертаючись до суду позивач посилається на те, що незаконними діями працівників Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві, що виразились у пошкодженні та втраті майна, що належить їй на праві власності, їй була завдана матеріальна та моральна шкода, яку вона просить відшкодування на підставі положень ст.1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду. Згідно з ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові, зокрема, внаслідок, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду (частина друга статті першої Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Статтею другою Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Згідно з пунктом 5 статті 3 цього ж Закону у наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові підлягає відшкодуванню моральна шкода. Положеннями статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що відшкодування моральної шкоди, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, установлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (стаття 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Тобто чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у тому числі й відшкодування моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме статті 1176 ЦК України та Закону. Однак для настання відповідальності у вигляді відшкодування матеріальної та моральної шкоди, передбаченої ст.1176 К України, повинні існувати обставини, визначені частиною 1 статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Таких обставин в ході розгляду справи не встановлено, оскільки позивач просить відшкодувати їй шкоду, завдану внаслідок пошкодження її майна. В даному випадку необхідно керуватись положеннями ч.6 ст.1176 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Працівники Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві, на неправомірність дій яких посилається позивач, є працівниками органу державної влади, а тому застосуванню підлягають норми ст.ст. 1173, 1174 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1173 та 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій чи бездіяльності цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини". Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов`язковою умовою настання відповідальності. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами. Зазначена позиція викладена в постановах Верховного Суду від від 21.12.2018 р. у справі справи № 920/31/18 та від 08.05.2018 у справі № 920/316/17. Дії, рішення або бездіяльність посадових осіб уважається правомірними, поки не встановлено протилежного у визначеному чинним законодавством порядку. Дії, рішення чи бездіяльність органів державної влади можуть бути оскаржені та визнані неправомірними в судовому порядку. Незаконні (неправомірні) дії - це дії, вчинені всупереч встановленому порядку або закону. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Позивач не зверталась до суду з вимогами про визнання дій працівників Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві неправомірними і такі обставини, а саме протиправності дій працівників міліції при затриманні [PERSON] , в результаті чого був пошкоджений автомобіль, в порушення вимог ст.81 ЦПК України не підтверджені належними і достатніми доказами у справі. Покази свідків, які були очевидцями затримання, не можуть бути належним доказом неправомірності дій працівників поліції, оскільки така протиправність не встановлена у визначений законом спосіб та не доведено факт перевищення своїх повноважень працівниками поліції. Також матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження наявності неправомірних дій працівників поліції при вилученні транспортного засобу та подальшу передачу його на зберігання на майданчик тимчасового тримання, та не доведено наявність причинного зв`язку між такими діями і зникненням майна з автомобіля та його пошкодження. В силу положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач звертаючись до суду не довела не лише наявність протиправних дій працівників Голосіївського РУ ГУ МВС України вм.Києві, а і те, що вона є належним суб`єктом звернення до суду з такими вимогами, тобто що вона є власником майна. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes-Benz E320» д.н. [NUMBER] [PERSON] є власником даного автомобіля з 28.05.2015 р., тобто на момент затримання автомобіля і його вилучення даний транспортний засіб не належав позивачу, оскільки доказів на підтвердження таких обставин суду не надано. Не є також обґрунтованими вимоги позивача ні на стадії звернення до суду, ні в ході судового розгляду, заявлені до МВС України, оскільки [PERSON] посилається на неправомірність дії працівників Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності та встановлені судом обставини, суд не вбачає підстав задоволення позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed