Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

03 лютого 2016 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,0103 га, яка розташована на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 31.01.2003 секретарем Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 06, яким все своє майно, заповіла дітям [PERSON] та [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява позивача про проведення судового розгляду без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву за підписом сільського голови Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи без його присутності. Позов повністю визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 24.01.2008 виконкомом Новошляхівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 6/. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,0103 га, яка розташована на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Згідно заповіту посвідченого 31.01.2003 секретарем виконкому Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 6, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті їй буде належати, і на що матиме право, заповіла дітям: [PERSON] та [PERSON] - позивачу у праві. Заповіт не змінювався і не відмінявся /а.с. 7/. [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, що підтверджується копією спадкової справи /а.с. 35-36/ [INFO] [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 23.12.2014 виконавчим комітетом Новошляхівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 9/. Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 687/2008 /а.с. 35/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 30 березня 2005 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 08.09.2004 № 391 було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 3,01 га в межах згідно з планом, розташованої на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення особистого селянського господарства /а.с. 13/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт було втрачено, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 22/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку, належну [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30.03.2005, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 3,0103 га, в тому числі: рілля 1,7878 га, кадастровий номер [NUMBER], кормові угіддя (сіножать) - 1,1777 га, кадастровий номер [NUMBER], сад - 0,0448 га, кадастровий номер [NUMBER] /а.с. 15, 16, 17/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved