Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.02.2015 року у розмірі 21752,22 грн. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, відповідач по справі підписала Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої отримала кредит в сумі\~\~8294,04 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказують, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На виконання умов даного договору банк свої зобов"язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит, проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов"язань, а тому станом на 13.05.2019 року виникла заборгованість у розмірі 21752,22 грн., що складається з 6610,85 грн. заборгованість за кредитом, 3698,10 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 10528,20 заборгованість за пенею та комісією, 916,07 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк». У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт [PERSON] , 09.05.1962 року, отримала\~\~кредит у розмірі 8294,04 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. При укладенні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредиту у розмірі встановленому договором. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов та правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем. А також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов"язань перед банком. Згідно cт. 526\~ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно\~\~ст. 629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно\~\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,\~\~визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). З наданого суду позивачем розрахунку заборгованості за договором, укладеним з відповідачем 12.02.2015 року вбачається, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у результаті чого станом на 13.05.2019 року виникла прострочена заборгованість у розмірі 21752,22 грн., що складається з 6610,85 грн. заборгованість за кредитом, 3698,10 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 10528,20 заборгованість за пенею та комісією, 916,07 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 6610,85 грн. та відсотків за прострочену заборгованість 3698,10 грн. Згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню (комісію) у розмірі 10527,20 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Як видно з матеріалів справи Генеральна угода укладена між сторонами не містить умов, які б чітко визначали обов`язок відповідача сплатити комісію та не містить порядку її обрахунку. У розрахунку доданому до позову розмір комісії указаний позивачем разом із розміром пені. З наданих розрахунків й заявлених вимог не можливо роз`єднати суми заборгованості по пені та комісії. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору. Вказані обставини на переконання суду є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, щодо стягнення з відповідача комісії та пені. Разом з тим, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню позовну вимогу в частині стягнення з відповідача 916,07 грн. штрафу, відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, що становить 6610,85 грн. та відсотків за прострочену заборгованість 3698,10 грн. та 916,07 грн. штрафу, відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної\~\~вимоги процесуального кодексу\~\~підлягає до стягнення з відповідача\~\~на користь позивача\~\~понесені\~\~судові\~\~витрати - судовий збір\~\~в сумі\~\~ 1921\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial