Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.08.2011року в розмірі 45 228,08грн, яка складається з тіла кредиту 3984,30грн, заборгованості по процентам 35 513,87грн, пеня 3100, штраф 2629,91грн, також просять стягнути судові витрати 1600грн. Обгрунтовують вимоги тим, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н від 10.08.2011року, згідно якому [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000грн у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Проте ці зобов"язання не виконував, у зв"язку з чим станом на 28.02.2017року має заборгованість в сумі 45228,08грн. Під час попереднього розгляду справи представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, а відповідач позовні вимоги не визнав, обгрунтовуючи тим, що він втратив паспорт і не отримував кредит за договором від 10.08.2011року. В судове засідання сторони не з"явилися. В позові позивач зазначає, в разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений, але в судове засідання не з"явився. Причини неявки до суду не повідомив. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н від 10.08.2011року, відповідно до умов якого, банк надав відповідачеві кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з базовою відсотковою ставкою 30,00 % на рік (а.с.7). Відповідач погодився з тим, що заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку (а.с.7). Згідно п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та Правил передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах , передбачених договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн.+ 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає оплаті в першу чергу. Довідкою про умови кредитування (а.с.8), передбачено пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором, яка розраховується за формулою пеня = пеня(1)+пеня(2), де пеня(1) = (базова процентна ставка по договору)/30-нараховується за кожний день прострочення кредиту; пеня(2) = 1% від суми заборгованості, але не мнеше 10грн на місяць, нараховується 1раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50грн. також передбачено штраф при порушенні строків платежів за любим з грошових зобов"язань : 500грн = 5% від суми позову. Суд встановив, що відповідач отримав суму кредитного ліміту у розмірі 4000,00 грн., а зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту, відсотків по ньому належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 28.02.2017 року по кредиту 3984,30грн., по процентам у сумі 35513,87грн., пеня 3100,00 грн., штраф- 500 грн. (фіксована частина), штраф- 2129,91 грн. (процентна складова). Загальна сума складає 45228,08грн. Розрахунок заборгованості зроблений відповідно до умов договору і наведений позивачем в таблиці ( а.с. 3-6). Оскільки відповідач не виконує умови договору щодо повернення кредиту та процентів за його користування, суд вважає, що сума заборгованості по кредиту в розмірі 3984,30грн., а також проценти в сумі 35513,87грн. підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Загальна сума до стягнення 39498,17грн. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 3100,00грн. та штрафу в сумі 2629,91грн., суд вважає не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Дружківка . В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 11 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дружківка. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.3-6) вбачається, що відповідач [PERSON], який проживає у м.Дружківка (а.с.43), останній раз здійснює оплату кредиту 18.07.2014року. Пеня в сумі 3100,00 грн. нарахована, починаючи з 01 серпня 2014 року, а штраф станом на 28.02.2017 року, і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Суд не погоджується з доводами відповідача [PERSON], які були заявлені ним під час попереднього розгляду даної справи, щодо неотримання ним даного кредиту, оскільки факт отримання 10.08.2011року відповідачем кредиту підтверджується фотографією клієнта з продуктом/картою, яка здіснена банком саме 10.08.2011року, роздруківкою транзакцій, які здійснювалися з кредитної карти, в тому числі і поповнення мобільного телефону № [NUMBER], що належить відповідачеві. (а.с. 71-72). Відповідач не надав суду доказів, які б спростували обставини , викладені позивачем в позові. На підставіст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. (а.с.36).

Outcome: partial