Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Конотопський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на їх користь 3111,93 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю та 2457,83 грн. вартості соціальних послуг. Вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до ст.2 Закону України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 №803-ХІІ (чинного на період перебування на обліку [PERSON]) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які з незалежних від них причин не мають заробітку (трудового доходу) через відсутність підходящої роботи, зареєстровані у державній службі зайнятості, дійсно шукають роботу та здатні приступити до праці. З 15.02.2011 р. Конотопським МЦЗ відповідачу надано статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до вищевказаного Закону та Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхуванняна випадок безробіття". Відповідно до пунктів п.п.2, 4 ст.22 та п.2 ст.23 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" [PERSON] призначено виплату допомоги по безробіттю з 15.02.2011 р по 09.02.2012 р., виплату допомогу розпочато з 16.05.2011 р. 27.01.2015 р. при проведені розслідування страхових випадків відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітних, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Державної податкової адміністрації України №60/62 від 13.02.2009 р. було встановлено факт подання [PERSON] недостовірних відомостей про обставини, які впливають на умови надання особі статусу безробітного, виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, а саме реєстрації його як приватного підприємця з 18.07.2005 р. по 12.07.2013 р., щ підтверджується витягом з ЄДРПОУ. [PERSON] належав до категорії зайнятих осіб і не мав права на отримання статусу безробітного та виплату допомоги по безробіттю, чим порушив вимоги ст. 36 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Внаслідок чого в період з 15.02.2011 р по 09.02.2012 р. відповідач незаконно отримав допомогу по безробіттю в розмірі 3111,93 грн. та вартість соціальних послуг в сумі 2457,83 грн., які згідно наказу №4 від 27.01.215 р. "Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю та вартості соціальних послуг" останній у визначений 15 денний термін добровільно не повернув. Невідшкодування цих витрат порушує інтереси держави, яка є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом загальнообов"язкового соціального страхування на випадок безробіття, що і змусило звернутися з позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного винесення рішення не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з"явився, про місце, дату, час розгляду справи належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що 15.02.2011р. [PERSON] звернувся до Конотопського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та повідомив, що не зареєстрований як суб"єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, зобов'язується невідкладно повідомити позивача у випадку працевлаштування (а.с.4, зв.бік). З 15.02.2011 р. відповідачу надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю (а.с.3, 5-9), 27.01.2015 р. позивачем було виявлено факт , що відповідач з 18.07.2005 р є приватним підприємцем (а.с.13). Конотопським міськрайонним центром зайнятості видано наказ № 4 від 27.01.2015 р. про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, та вартості соціальних послуг відповідачу в сумі 5569,76 грн.(а.с. 10). Позивач листом від 04.02.2015 р. №208/04 повідомив відповідача про необхідність повернути кошти, виплачені як допомога по безробіттю. (а.с.11-12), однак кошти повернуті не були. Згідно Закону України "Про зайнятість населення" Конотопський міськрайонний центр зайнятості здійснює функції територіального органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та виплачує матеріальне забезпечення і надає соціальні послуги, передбачені ст.7 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Відповідно до абз.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей поданих особою. Згідно ч.2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань, зокрема: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи; забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов'язана повідомити про це державну службу зайнятості. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із ч.1 ст.7 цього Закону є допомога по безробіттю. Згідно з п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 року за № 915/5136, (в редакції чинній на час вчинення страхового випадку), якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповідно до пп.1 п.5.5 розділу 5 зазначеного Порядку виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами). Отже, не подання відповідачем відомостей про останнє місце роботи, а саме перебування у статусі ФОП, є обставиною, що впливає на умови виплати йому допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання ним своїх обов'язків Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь Конотопського міськрайонного центру зайнятості 3111,93грн. допомоги по безробіттю та 2457,83 грн. вартості соціальних послуг. Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] 640 грн. судового збору на рахунок Державна Судова адміністрація (код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір») Отримувач коштів:ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код за ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; Код банку Отримувача: 820019; Рахунок отримувача:31215256700001; Код класифікації Доходів бюджету: 22030106.

Outcome: approved