Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

03 червня 2013 року [PERSON] звернувся з позовом до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Державного земельного агентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, за участю третьої особи на стороні відповідача - [PERSON], в якому просив: - поновити строки звернення до суду; - скасувати Рішення 16 сесії XXI скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 13 серпня 1993 року про виділення земельної ділянки у приватну власність [PERSON]; - скасувати Рішення №6 від 12 листопада 2007 року Виконавчого комітету Василівської сільської ради про дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських будівель гр. [PERSON] в [ADDRESS]; - скасувати Рішення №4 від 06 липня 2007 року Виконавчого комітету Василівської сільської ради про присвоєння номера присадибній ділянці гр. [PERSON] жителя [ADDRESS]; - скасувати Державну реєстрацію Державного акту серія ЯИ 027270 від 24 грудня 2009 року з кадастровим №1223281000.04.001-0092 від 06 жовтня 2008 року на земельну ділянку площею 0,1920 га в [ADDRESS] на ім'я [PERSON] на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2012 року: - зобов'язати Держземагенство у Новомосковському районі Дніпропетровської області провести відповідні зміни в Державному земельному кадастрі. 10 лютого 2014 року позивач уточнив позовні вимоги, виключивши зі складу відповідачів та включивши до складу третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області. Виклав позовні вимоги в наступній редакції: - визнати держаний акт серії ЯИ № 027270 від 24 грудня 2009 року з кадастровим номером 1223281000-04-001-0092 на земельну ділянку площею 0,192 га в [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON] незаконним та скасувати його. - визнати рішення б/н від 13 серпня 1993 року "Про приватизацію земельних участків на території Василівської сільської ради", в частині затвердження [PERSON] жителя с. Андріївка на приватизацію земельної ділянки площею 0,39 га» незаконним та скасувати його; - визнати рішення Василівської сільської ради № 4 від 06 липня 2007 року «Про присвоєння номера присадибній ділянці гр. [PERSON], жителя [ADDRESS] незаконним та скасувати його; - визнати рішення Василівської сільської ради № 9 від 12 вересня 2007 року «Про виділення земельних ділянок громадянам», в частині виділення земельної ділянки площею 0,20 га гр. [PERSON] в [ADDRESS]» незаконним та скасувати його; - визнати рішення Василівської сільської № 6 від 12 листопада 2007 року «Про дозвіл на будівництво та господарських будівель гр. [PERSON] в [ADDRESS]» незаконним та скасувати його; - визнати рішення Василівської сільської № 16-21/VI від 19 листопада 2013 р. «Про внесення уточнення до рішення № 33 -17/УІ від 26.12.12р.» незаконним та скасувати його; В судовому засіданні 05 вересня 2009 року позивач надав уточнення до позовної заяви, згідно яких виключив зі складу третіх осіб та включив до складу відповідачів [PERSON] Пункт 1 позовних вимог, просив викласти в наступній редакції: - Державний акт серії ЯК №027270 від 24 грудня 2009 року про право власності на земельну ділянку площею 0,192га, кадастровий номер 1223281000-04-001-0092, за адресою: [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON], та зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, скасувати та зобов'язати [PERSON] повернути свій примірник вказаного акту до Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровській обл. та звільнити ділянку. Доповнив позовні вимоги, наступними пунктами: зобов`язати відділ Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області та Реєстраційну службу Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області скасувати в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди запис та номер за яким зареєстрована земельна ділянка площею 0,192га, кадастровий номер 1223281000-04-001-0092 у книзі та в Державному земельному кадастрі відповідно запис про реєстрацію Державного акта серії ЯК №027270 від 24 грудня 2009 року про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,192га, кадастровий номер 122 3281 000 - 04 - 001 - 0092, за адресою: [ADDRESS]; - зобов'язати ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр державного кадастру» скасувати в автоматизованій системі державного земельного кадастру дані про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,192га, кадастровий номер 1223281000-04-001-0092, за адресою: [ADDRESS]; - визнати законними рішення Василівської сільської ради № 30 від 26 грудня 2012 року, про присвоєння будинку по [ADDRESS], що належить [PERSON], номера 94 в зв`язку з здвоєнням № 88; - визнати законними рішення Василівської сільської ради № 33 від 26 грудня 2012 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, [PERSON] в [ADDRESS], площею 0,32 га; - визнати законним право [PERSON] оформити та зареєструвати право власності на земельну ділянку площею 0,57 га за адресою: [ADDRESS], у відповідності з діючим законодавством. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 липня 1975 року згідно Договору дарування мати позивача - [PERSON] подарувала йому будинок в [ADDRESS]. Даний будинок згідно технічного паспорту, розробленого БТІ «Інвентаризатор» розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,57 га згідно земельно-шнуровій книги за 1978 рік. 13 серпня 1993 року 16 сесія XXI скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області затвердила право на приватизацію земельної ділянки [PERSON] площею 0,39 га без конкретної адреси та розробки технічної документації землеустрою, Цим же рішенням вирішено закінчити приватизацію до 1-го січня 1994 року. Цією ж сесією Василівська сільська рада наділила позивача частиною присадибної земельної ділянки, якою користувалась [PERSON] з 1971 року по 1996 рік площею 0,28 га в [ADDRESS] для подальшої приватизації. 20 липня 2007 року позивач подав до Василівської сільської ради заяву про виділення другої частини присадибної земельної ділянки площею 0,29 га для подальшої приватизації. Звернувшись до секретаря Василівської сільської ради за рішенням щодо виділу земельної ділянки позивача повідомлено, що заява загублена. Оскарживши дії відповідача-1 в суді, землевпорядником Василівської сільської ради до суду надано заяву позивача та пред'явлено земельно-шнурову книгу в якій на листі №77 землевпорядником скорегована площа земельної ділянки. 20 серпня 2007 року позивачем повторно подано до відповідача-1 заяву про виділення земельної ділянки. Рішенням № 9 сьомої сесії п`ятого скликання №08-7/У від 12 вересня 2007 року позивачу відмовлено у виділенні земельної ділянки. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2010 року рішення №8-7/У скасовано, як незаконне. 12 вересня 2007 року заяву позивача розглянуто Василівською сільською радою і прийнято рішення №3-21/У від 23.04.2010р. про відмову позивачу в приватизації земельної ділянки площею 0,20 га в с. Андріївка. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року, залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2012 року рішення №3-21/У від 23 квітня 2010 року скасовано. Позивач зазначив, що [PERSON] не закінчив приватизацію до 1 січня 1994 року згідно рішення відповідача-1 від 13 серпня 1983 року та не оформив акт на право власності на земельну ділянку площею 0,39га в с. Андріївка, внаслідок чого позбувся права передати свою земельну ділянку спадкоємцям - своїй дочці [PERSON] Однак, 30 липня 2007 року [PERSON] подано заяву на ім'я Голови Василівської сільської ради згідно якої просив зняти з його земельної ділянки 0,20 га і надати її дочці [PERSON] під застройку будинку по [ADDRESS]. Під час розгляду справи в суді, Василівською сільською радою пред'явлена друга редакція Рішення від 13 серпня 1993 року, згідно якого відповідачем-1 вказано адресу земельної ділянки в [ADDRESS]. Водночас, в 1993 році як будинок з номером 88, так і будинок з номером [ADDRESS] був відсутній, що свідчить на думку позивача про підробку рішення відповідача-1. 12 вересня 2007 року відповідачем-1 рішенням № 9 сьомої сесії п`ятого скликання наділено земельну ділянку [PERSON] в [ADDRESS] для будівництва житлового будинку без технічної документації землеустрою. При оформленні даного рішення відповідач-1 керувався ст.81 ЗК України, якою врегульовано право власності на землю громадян, а земля [PERSON] наділена тільки в користування, що свідчить про неправомірність рішення. Крім того, під час присутності на сесії Ради позивача, заява [PERSON] не оголошувалась та вирішена після того, як позивачем залишено сесію, що свідчить про порушення відповідачем-1 п.2 ст.159 та ст.160 ЗК України. В 2011 році, під час розгляду справи в суді Виконавчим комітетом Василівської сільської ради оформлено Рішення №6 від 12 листопада 2007 року заднім числом і пред'явлено його в суд. Цим Рішенням надано дозвіл на будівництво житлового будинку [PERSON] в [ADDRESS] без оформлення технічної документації землеустрою. Також Виконавчим комітетом Василівської сільської ради сфальсифіковано Рішення №4 від 06 липня 2007року про присвоєння номера присадибній ділянці гр. [PERSON]., оскільки у вказаному Рішенні вказана адреса [ADDRESS], яка до 22 червня 2007 року була відсутньою. Також, в процесі розгляду справи судом виявилося що [PERSON] виділено земельну ділянку загальною площею 0,39га в с. Андріївка, якій неправомірно, іншою датою присвоєна адреса: [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] мав намір передати своїй дочці [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,20га згідно заяви від 30 липня 2007 року, згідно Рішення №4 від 06 липня 2007 року їй присвоєна адреса: [ADDRESS], що не пов`язано із землекористування за адресою [ADDRESS], водночас друга адреса виникла не з [ADDRESS]. В жовтня 2012 року позивач звернувся в БТІ «Інвентаризатор» м. Новомосковська за до оформленням технічної документації землеустрою. При ознайомленні з технічною документацією землеустрою ВО 64/090708-005, позивач дізнався що інженером землевпорядником, без погодження із позивачем межі узгоджено документацію із землеустрою, без розробки технічної документації на земельну ділянку площею 0,1920 га в [ADDRESS] та направлено її в Центр Державного земельного, кадастру м. Дніпропетровська та Центром ДЗК 06 жовтня 2008 року призначено частині присадибної земельної ділянки площею 0,1920га в [ADDRESS] на ім'я [PERSON] кадастровий номер земельній ділянці - 1223281000.04.1-0092. Після цього, Держземагенство у Новомосковському районі, без розроблення технічної документації землеустрою зареєстровано Державний акт ЯИ 027270 від 24 грудня 2009 року з кадастровим номером 1223281000.04.1- 0092. При цьому, як виділення земельної ділянки так і подальша реєстрація права власності проведена незаконно, оскільки межі земельної ділянки не відновлено в натурі (на місцевості), не узгоджено з позивачем, не перенесено на місцевість та не закріплено довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Рішенням сесії Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №30-17/6 від 26 грудня 2012 року будинку що належить гр. [PERSON] в зв'язку з упорядкуванням нумерації присвоєно нову адресу [ADDRESS]. рішенням цієї-ж сесії №33-17/6 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,32га. на території Василівської сіль ради. Після отримання рішення Василівської сільської ради №33-17/УІ від 26 грудня 2012 року позивач звернувся за розробкою технічного проекту землеустрою в товариство «Крок» м. Новомосковськ. Позивача повідомлено, що проект землеустрою не може бути розроблений на земельну ділянку площею 0,32 га, оскільки на частину цієї земельної ділянки 0,1920 га в [ADDRESS] на ім'я [PERSON] зареєстрований Державний акт серії ЯИ 027270 24.12.2009 р. з кадастровим № 1223281000.04.001-0092. Також, Рішенням № 16-21/6 від 19 листопада 2013року, «Про внесення зміни до рішення № 33 від 26 грудня 2012 року щодо уточнення виду технічної документації та розміру земельної ділянки відповідачем-1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, лише площею 0.03 га. за адресою: [ADDRESS]. Рішенням № 16-21/6 від 19 листопада 2013 року відповідач-1 фактично відмовляє позивачеві в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведеної земельної ділянки площею 0,29 га по [ADDRESS], а рішенням № 16-21/6 від 19 листопада 2013року, відповідач-1, безпідставно вносить уточнення, в рішення № 33 від 26 грудня 2012 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, [PERSON] ділянки площею 0,32 га». Вказуючи на те, що забудова земельної ділянки [PERSON] не проводилась, [PERSON] незаконно отримала земляну ділянку площею 0,1920 га в [ADDRESS]. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги. Надали пояснення, згідно яких зазначили, що рішення Виконавчого комітету Василівської сільської ради № 4 від 06 липня 2007 року прийнято з порушенням законодавства, оскільки згідно заяви [PERSON] стверджував, що має дві окремо розташованих земельних ділянки 0,19 га та 0,20 га за однією адресою [ADDRESS], що крім іншого рішенням 16 сесії Василевської сільської ради від 13 серпня 1993 року, згідно якої [PERSON] виділена одна земельна ділянка площею 0,39 га. Крім того, при прийняття рішення, на земельну ділянку по [ADDRESS] була відсутня технічна документація із землеустрою, та не встановлені меж земельної ділянки в натурі, не зареєстровано право власності, не присвоєний кадастровий номер. Фактично ж присвоєна адреса [ADDRESS] не із земель [ADDRESS], а із земель за адресою [ADDRESS], яка мала площу 0,57га. Рішення №9 7 сесії 5 скликання Василевської сільської ради прийнято на підставі рішення №4 від 06 липня 2007року, яке прийнято з порушенням законодавства і, крім іншого, із порушенням ст.ст.123, 142, ч.2 ст.149 ЗК України, п.3 ст.124 Закон України «Про місцеве самоврядування», ст.19 Конституції України; ст.123 ЗКУ та без присутності [PERSON] на сесії органу місцевого самоврядування під час прийняття рішення. Рішення №6 від 12 листопада 2007 року прийнято незаконно, оскільки [PERSON] державний акт ЯИ 027270 не видавався, книга реєстрації державних актів яка містить записи державної реєстрації за період 12 грудня 2009року по 04 березня 2010 року відсутня. Відповідь №01-07-0042 від Управління Держземагенства у Новомосковському районі, якою повідомлялось що на земельну ділянку отримано державний акт ЯИ 027270 на ім'я [PERSON] не відповідає дійсності та [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку яка розташована за адресою [ADDRESS]. Рішення Василевської сільської ради щодо створення адреси [ADDRESS] із земель [ADDRESS], надання земельної ділянки за адресою [ADDRESS] для будівництва будинку [PERSON] та дозвіл на будівництво житлового будинку за цією ж адресою видані з явними порушеннями п.7 ст.79-1 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, ст.ст.123, 142; ч.2 ст.149 ЗК України; п."г" ч.1 ст.20, ст.50, 51 Закон України "Про землеустрій"; п.3 ст.124 Закону України «Про місцеве самоврядування», Конституції України. Також, 19 листопада 2013 року рішенням №6-21/4 Василівської сіль ради незаконно внесені уточнення до рішення №33-17/4 від 26 грудня 2012 року, оскільки уточнення в рішення вносилося без присутності зацікавленої сторони [PERSON] та того, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актом одноразового застосування, а тому не можуть бути змінені чи скасовані органом місцевого самоврядування, порушують право [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,32 га за адресою [ADDRESS]. Представник відповідача-1 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Наголосив на безпідставності позовних вимог. Зазначив, що право користування [PERSON] земельною ділянкою 0,57 не підтверджено належними доказами. Під час прийняття відповідачем-1 рішень, порушень законодавства не було, висновки позивача є надуманими. Надання землі у користування [PERSON] та розмір земельної ділянки відбувалось не відповідачем-1 а Колгоспом ім. Тімірязєва і земельні ділянки відповідачем-1 із користування [PERSON] не вилучались. Дані поземельних книг свідчать про правомірність рішень відповідача-1. Крім того, у 1993 році Василівською сільською радою винесено рішення про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,28 га. по [ADDRESS], у тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, і 0,3 га для ведення особистого селянського господарства. Представник відповідача-2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, вказуючи на їх безпідставність та те, що право позивача не є порушеним, оскільки межі земельної ділянки не встановлювались і що позивач набув права користування земельною ділянкою, що належала [PERSON] Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила на відсутності в управлінні архівної копії державного акту серії ЯК №027270 від 24 грудня 2009 року про право власності на земельну ділянку площею 0,192га, кадастровий номер 1223281000-04-001-0092. За яких обставин яких обставин в електронну базу реєстрації державних актів внесено відомості про видачу [PERSON] державний акт ЯИ 027270 невідомо. До судового засідання 02 грудня 2014 року представник третьої особи не з`явився, підстав неявки не повідомив. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне. Відповідно до архівного витягу з протоколу №3 загальних делегатських зборів колгоспників колгоспу "Правда" від 28 серпня 1971 року, збільшено присадибну ділянку [PERSON] з 0,50 га (було станом на 01 січня 1971 року) до 0,57 га /а.с.123/. У відповідності до договору дарування житлового будинку від 03 липня 1975 року, посвідченого секретарем Виконавчого комітету Попасненської сільської ради зареєстрованого в реєстрі за № 11, [PERSON] подарувала [PERSON] будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с.38-39/. Згідно виписки із рішення 16 сесії 21 скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 13 серпня 1993 року, передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, особистого підсобного господарства, садівництва, дачного гаражного будівництва земельну ділянку площею 0,20 га /а.с.52/. Згідно виписки із рішення 16 сесії 21 скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 13 серпня 1993 року затверджено [PERSON] на приватизацію земельної ділянки, площею 0,39 га, в строк до 1 січня 1994 року закінчити приватизацію земельних ділянок в сільській раді /а.с.53/. У відповідності до технічного паспорту на будинок, власником якого зазначено [PERSON], складеного 15 квітня 1996 року, адреса будинку: [ADDRESS] /а.с.40-42/. У відповідності до довідки, виданої Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 22 червня 2007 року, у зв`язку з упорядкуванням назв, вулиць та номерів житлових будинків в с. Андріївка, житловий будинок [PERSON] знаходиться на [ADDRESS] /а.с.32/. Згідно до довідки, виданої Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 22 червня 2007 року, [PERSON] має присадибну ділянку в [ADDRESS] площею 0,28 га станом на 25 червня 2007 року (згідно земельно-шнурової книги № 2 особовий рахунок [NUMBER]). Згідно земельно-шнурової книги за 1978 рік, особовий рахунок № [NUMBER] стор.77 ця земельна ділянка належала [PERSON], матері [PERSON] і мала площу 0,57 га /а.с.43/. У відповідності рішення Виконавчого комітету Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 4 від 06 липня 2007 року, на підставі заяви [PERSON], жителя [ADDRESS], про те, щоб присвоїли номер присадибній ділянці площею 0,20 га одній із двох, окремо розташованих (одна площа - 0,19 га, друга - 0,20 га), які мали адресу [ADDRESS], присвоєно номер присадибній земельній ділянці площею 0,20 га відповідно місця розташування с. Андріївка, вул. [ADDRESS] /а.с.46/. Згідно копії виписки № 149 від 27 серпня 2008 року із рішення № 9 7 сесії 5 скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 12 вересня 2007 року, виділено земельну ділянку площею 0,20 га [PERSON] в [ADDRESS], для будівництва житлового будинку /а.с.44/. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №6 від 12 листопада 2007 року на підставі заяви [PERSON], надано дозвіл на будівництво житлового будинку та господарчих будівель в [ADDRESS] [PERSON] Ширина садиби 17 м /а.с.47/. Згідно копії відповіді начальника Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області № 01-07-0042 від 30 січня 2013 року позивача повідомлено, що [PERSON] отримала державний акт ЯИ 027270 з кадастровим номером1223281000-04-001-0092 24 грудня 2009 року /а.с.22/. Згідно відповіді Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області №1863/01-06 від 14 серпня 2014 року,книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, яка містить записи державної реєстрації за період 12 грудня 2009 року по 04 березня 2010 року (Книга № 14) по акту приймання-передавання від ДП ДРФ "Центр ДЗК" до управління не передавалась. Архівна копія державного акту серія ЯИ 027270 від 24 грудня 2009 року та технічна документація із землеустрою на вказану земельну ділянку відсутня /а.с.176/. Водночас, згідно витягу із державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1201779152014 від 14 серпня 2014 року, земельна ділянка із кадастровим номером 1223281000:04:001:0092 площею 0,1920, розташована за адресою: вул. [ADDRESS], [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі державного акту серія ЯИ 027270 від 24 грудня 2009 року згідно рішення органу місцевого самоврядування 12 вересня 2007 року 7 сесія 5 скликання /а.с.178-181/. Матеріали справи містять копію заяви [PERSON], адресовану Василівській сільській раді новомосковського району Дніпропетровської області, в якій заявником зазначено про отримання ним у користування земельної ділянки площею 0,28 га та із проханням про виділення йому іншої частини присадибної земельної ділянки площею 0,29 га, якою користувалась його мати - [PERSON] для подальшої приватизації всієї земельної ділянки. Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2010 року, яким скасовано рішення 7 сесії 5 скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 08-7/У від 12 вересня 2007 року в частині відмови [PERSON] в приватизації земельної ділянки площею 0,20 га. по [ADDRESS] встановлено, що у 1993 році Василівською сільською радою винесено рішення про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,28 га по [ADDRESS], у тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, і 0,3 га для ведення особистого селянського господарства. 20 серпня 2007 року [PERSON] звернувся до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області з заявою про виділення йому у користування земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], для подальшої приватизації. Рішенням 7 сесії 5 скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 08-7/У від 12 вересня 2007 року позивачу було відмовлено у в приватизації земельної ділянки площею 0,20 га. по [ADDRESS] /а.с.15-16/. Підставою для скасування рішення судом зазначено те, що позивач звертався з заявою на ім`я Василівської сільської ради про передачу йому спірної земельної ділянки в користування для подальшої приватизації. При винесенні на розгляд сесії сільської ради потрібно було уточнити у [PERSON] чи просить він передати земельну ділянку для користування чи у власність, для яких потреб: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд чи для ведення особистого селянського господарства, встановити наявність вільних земель за зазначеною адресою, прийняти до уваги наявність земель, переданих у власність позивачу за зазначеною адресою в розмірі 0,28 га, після чого винести вмотивоване рішення. Посилання відповідача у рішенні на норми ч.4 ст. 78 Земельного Кодексу України є необґрунтованими, оскільки, зазначена норам закону встановлює, що особам (їх спадкоємцям) які мали у власності земельні ділянки до 15 травня 1992 року, земельні ділянки не повертаються. Згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2012 року у справі №2-а-221/11, 20 серпня 2008 року [PERSON] звернувся до Василівської сільської ради новомосковського району Дніпропетровської області із заявою про виділення в постійне користування земельної ділянки. Рішенням Василівської сільської ради № 08-7/У від 12 вересня 2007 року, скасованим рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 19 лютого 2010 року, відмовлено [PERSON] у приватизації земельної ділянки. 23 квітня 2010 року Василівською сільською радою повторно розглянуто заяву [PERSON] про надання у користування земельної ділянки по [ADDRESS] та прийнято рішення № 3-21/У, яким відмовлено позивачу у виділенні земельної ділянки в зв`язку з тим, що за даною адресою відсутня вільна земельна ділянка. Під час розгляду справи відповідачем не було надано схем земельних ділянок, які-б свідчили про відсутність вільної земельної ділянки, тобто, що земельна ділянка, на яку претендує позивач передана у власність або законне користування іншій особі. Згідно рішення Виконавчого комітету Василівської сільської ради № 4 від 06 липня 2007 року, присвоєно номер присадибній земельній ділянці площею 0,20 га в [ADDRESS], яка розташована поруч із земельною ділянкою позивача. Підставою для скасування рішення № 3-21/У зазначено те, що відповідачем не доведено, що при винесенні оскаржуваного рішення не доведено наявність перешкод у виділенні позивачу земельної ділянки у зв`язку із її зайняттям іншими особами /а.с.20/. У відповідності до рішення 17 сесії 6 скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 26 грудня 2012 року № 30-17/УІ, будинку, що належить [PERSON] (на підставі технічного паспорту № 267-1 та договору дарування, зареєстрованого за № 11 від 03 липня 1975 року) та знаходиться в [ADDRESS], в зв`язку з упорядкуванням нумерації будинків присвоєно адресу: [ADDRESS]. Підставою прийняття рішення зазначено заява [PERSON], задвоєння номера будинку №88 в [ADDRESS], та упорядкування назв вулиць та нумерації будинків на території Василівської сільської ради /а.с.26/. Згідно заяви, поданої [PERSON] на сесію Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 20 грудня 2012 року № 44, позивач в порядку ст.151 ЗК України звернувся до сесії із заявою про погодження місця розташування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та для будівництва жилого будинку і господарських споруд за адресою: [ADDRESS]. Орієнтовний розмір земельної ділянки 0,57 га (0,25+0,32) /а.с.220/. У відповідності до Рішення 17 сесії 6 скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 26 грудня 2012 року № 33-17/УІ надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,32 га на території Василівської сільської ради /а.с.222/. Підставою прийняття рішення зазначено звернення [PERSON], п.п.6, 7 ст.118, п.12 розділу Х Перехідних положень ЗК України, ухвала Дніпропетровського апеляційного суду від 25 жовтня 2012 року у справі №2-а-221/11. У відповідності до рішення 21 сесії 6 скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 19 листопада 2013 року, "Про внесення уточнення до рішення № 31-17/УІ від 26 грудня 2012 року" № 15-21/УІ внесено зміни до рішення № 31-17/УІ щодо уточнення виду технічної документації, а саме - надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] на території Василівської сільської ради. Зобов`язано [PERSON] замовити розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та представити її на затвердження до Василівської сільської ради /а.с.76/. Підставою для прийняття рішення зазначено Декрет Кабінету міністрів №15-92 від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр" та рішення 16 сесії 21 скликання 1993 року. У відповідності до рішення 21 сесії 6 скликання Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 19 листопада 2013 року, "Про внесення уточнення до рішення № 33-17/УІ від 26 грудня 2012 року" № 16-21/УІ внесено зміни до рішення № 31-17/УІ щодо уточнення виду технічної документації, а саме - надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства площею 0,03 га за адресою: [ADDRESS] на території Василівської сільської ради. Зобов`язано [PERSON] замовити розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та представити її на затвердження до Василівської сільської ради /а.с.76/. Підставою для прийняття рішення зазначено Декрет Кабінету міністрів №15-92 від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр" та рішення 16 сесії 21 скликання від 13 серпня 1993 року. У відповідності до довідки Виконавчого комітету Василівської сільської ради від 28 вересня 2014 року, по погосподарській книзі № 10 о/р №818 [PERSON] станом на 20 грудня 2012 року, мав присадибну ділянку 0,28 га (0,25 - 0,03) /а.с.221/. Суд не може прийняти в якості доказу технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку [PERSON], оскільки означений акт не відповідає нормам законодавства, встановленим для відповідного документу, оскільки означений акт не підписано відповідними посадовими особами /а.с.33-36/. У відповідності до довідки Виконавчого комітету Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №785 від 18 листопада 2013 року містобудівна документація (генеральний план) населених пунктів Василівської сільської ради в сільській раді відсутня /а.с.227/. У відповідності до довідки Виконавчого комітету Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №786 від 18 листопада 2013 року, [PERSON] до 1993 року мала присадибну ділянку площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS]. В 1993 році [PERSON] надано у власність, відповідно договору дарування будинку, земельну ділянку площею 0,28 га (0,25 га для будівництва та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства). 16 липня 2007 року була здійснена перенумерація адреси на [ADDRESS] /а.с.230/. Розглядаючи позовні вимоги, в частині скасування державного акту серії ЯК №027270 від 24 грудня 2009 року, зобов'язання [PERSON] повернути свій примірник акту до Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровській області, звільнити ділянку, визнання незаконним та скасування рішення Василівської сільської ради б/н від 13 серпня 1993 року "Про приватизацію земельних ділянок на території Василівської сільської ради" в частині затвердження [PERSON] жителя с. Андріївка на приватизацію земельної ділянки площею 0,39 га», визнання незаконним та скасування рішення Василівської сільської ради № 4 від 06 липня 2007 року «Про присвоєння номера присадибній ділянці гр. [PERSON], жителя [ADDRESS], визнання незаконним та скасування рішення Василівської сільської ради № 9 від 12 вересня 2007 року «Про виділення земельних ділянок громадянам», в частині виділення земельної ділянки площею 0,20 га гр. [PERSON] в [ADDRESS]», визнання незаконним та скасування рішення Василівської сільської № 6 від 12 листопада 2007 року «Про дозвіл на будівництво та господарських будівель гр. [PERSON] в [ADDRESS]», рішення Василівської сільської № 16-21/VI від 19 листопада 2013 р. «Про внесення уточнення до рішення № 33 -17/УІ від 26.12.12р.», зобов`язання відділу Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області та Реєстраційну службу Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області скасувати в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди запис та номер за яким зареєстрована земельна ділянка площею 0,192га, кадастровий номер 1223281000-04-001-0092 у книзі та в Державному земельному кадастрі відповідно запис про реєстрацію Державного акта серії ЯК №027270 від 24 грудня 2009 року про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,192га, кадастровий номер 122 3281 000 - 04 - 001 - 0092, за адресою: [ADDRESS], зобов'язання ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр державного кадастру» скасувати в автоматизованій системі державного земельного кадастру дані про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,192га, кадастровий номер 1223281000-04-001-0092, за адресою: [ADDRESS] судом враховано наступне. Згідно ст.1, п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. У відповідності до ч.1, 2, 6,7 ст.118 ЗК України в редакції від 20 грудня 2012 року, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Згідно ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара. Визначаючи право позивача на звернення з даними позовними вимогами, суд враховує, що основною підставою при зверненні до суду з означеним позовом є те, що позивач позбавлений права належним чином оформити своє право власності на земельну ділянку внаслідок того, що частина земельної ділянки щодо розроблення проекту якої звернувся позивач в розмірі 0,1920 га в [ADDRESS] знаходиться у власності [PERSON] При цьому, обґрунтовуючи своє право на отримання у власність та розробку проекту землеустрою саме тієї земельної ділянки, що знаходиться у власності відповідача-2 позивач зазначає, що означена земельна ділянка перебувала в користуванні його матері [PERSON] та яку, рішеннями відповідача-1, передано у власність іншій особі. Водночас, матеріали справи спростовують посилання щодо переходу права користування земельною ділянкою, площею 0,57 га від [PERSON] до позивача. Так, позивач набув право власності на будинок, що належав [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS] 03 липня 1975 року шляхом отримання у дар житлового будинку. Станом на 1975 рік діяв Земельний Кодекс Української РСР, стаття 77 якого передбачала наступне. Набуття права власності на жилий будинок і господарські будівлі, належні до цього колгоспному двору, не дає права на користування присадибною земельною ділянкою в розмірі, яким користувався колгоспний двір. Надання присадибних земельних ділянок членам колгоспу, які набули право власності на жилий будинок і господарські будівлі, провадиться в порядку, визначеному статтями 63, 64 цього Кодексу. Якщо особа, яка набула право власності на жилий будинок і господарські будівлі, не є колгоспником, земельна ділянка їй може бути надана в порядку і розмірах, передбачених статтями 77, 78 і 1061 цього Кодексу. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] станом на 01 січня 1971 року мала у користуванні присадибну земельну ділянку, площею 0,57 га, однак доказів на підтвердження того, що позивач після отримання у дар будинку чи після смерті [PERSON] набув у користування до від 13 серпня 1993 року у встановленому законодавством порядку право користування присадибною земельною ділянкою переданою для обслуговування отриманого у дар житлового будинку або іншою земельною ділянкою, що належала [PERSON] на підтвердження порушення його прав рішеннями відповідача-1 від 13 серпня 1993 року, 06 липня 2007 року, 09 вересня 2007 року, 09 листопада 2007 року , як користувача земельною ділянкою суду не надано. Означену позицію підтверджує також і те, що згідно даних земельно-шнурової книги, наданої представником відповідача-1 по господарству колгоспу "Правда", станом на 1971 рік в користуванні [PERSON] перебувала земельна ділянка по [ADDRESS], площею 0,50 га. В 1972 році розмір земельної ділянки збільшено до 0,57 га /а.с.204/, а згідно даних земельно-кадастрової книги господарства, розташованого по [ADDRESS], в особистому користуванні [PERSON] протягом 1983-1991 року знаходилась земельна ділянка, розміром 0,15 га, в тому числі під будинком 0,01 га. В 1994 році розмір земельної ділянки, що перебувала в користуванні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] збільшено до 0,28 га, в т.ч. під будівлею 0,01 га /а.с.206-213/. Крім того, як встановлено рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2010 року, у 1993 році Василівською сільською радою винесено рішення про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,28 га по [ADDRESS], у тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, і 0,3 га для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, доказів того, що рішення відповідача-1 прийняті з порушенням ст.142, ч.2 ст.149 ЗК України матеріали справи не містять. Крім того, доказів встановлення меж земельної ділянки, що перебувала в користуванні [PERSON] суду не надано. Відтак, доказів того, що рішеннями відповідача-1 та подальшим оформленням державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачем-2 порушені права та інтереси позивача матеріали справи не містять, а отже у задоволенні означених вимог необхідно відмовити. Щодо вимог про визнання законними рішення Василівської сільської ради № 30 від 26 грудня 2012 року, рішення Василівської сільської ради № 33 від 26 грудня 2012 року, права [PERSON] оформити та зареєструвати право власності на земельну ділянку площею 0,57 га за адресою: [ADDRESS], у відповідності з діючим законодавством то в цій частині позивачем, з урахуванням положень ст.15 ЦК України обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки нормами цивільного законодавства не передбачено можливості визнання судом законними рішень органів місцевого самоврядування чи визнання за фізичною особою права на вчинення певних дій, внаслідок чого в задоволенні позовних вимог в цій частині також належить відмовити. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed