Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом\~ до Виконавчого комітету Вилківської міської ради про: - визнання причин пропуску строку подачі позовної заяви поважними; - поновлення на посаді першого заступника міського голови Вилківської міської ради з 04.05.2016 року; - стягнення з виконкому Вилківської міської ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.05.2016 року; - стягнення 30000 гривень моральної шкоди. Під час розгляду справи [PERSON] неодноразово доповнював та уточнював позовні вимоги та, виклавши їх в остаточній редакції, просить суд: - визнати причини пропуску строку подачі позовної заяви поважними; - поновити його на посаді першого заступника міського голови з 04.05.2016 року; - стягнути з виконкому Вилківської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.05.2016 року по 06.03.2018 року, у сумі 129151 гривні 98 копійок; - стягнути з виконкому Вилківської міської ради на його користь 30000 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що відповідно до розпорядження № 45 від 31.08.2011 року по виконкому Вилківської міської ради "Про призначення на посаду, прийняття присяги посадовою особою місцевого самоврядування, присвоєння 11 рангу та категорії" його було затверджено на посаду першого заступника міського голови, згідно рішення № 145 Х сесії\~ VI скликання Вилківської міської ради від 25.08.2011 року з 01.09.2011 року, присвоєно 5 категорію та 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування. Кілійським районним військовим\~ комісаріатом 18.03.2015 року № 35, за місцем роботи видано повідомлення "На виконання Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 "Про часткову мобілізацію",\~ на підставі якого його 18.03.2015 року його було призвано на військову службу до в/ч № [NUMBER] . Разом з тим, в повідомленні зазначено, що термін служби триває до прийняття Указу Президента України "Про демобілізацію". Оскільки особливий період не закінчився, а Указ Президента України "Про демобілізацію" був відсутній, 05.04.2016 року він перейшов на службу за контрактом та продовжив служити у в/ч № [NUMBER] . Згідно з рішенням № 41-VII-VI від 28.04.2016 року Вилківська міська рада надала згоду\~ на звільнення позивача з посади першого заступника міського голови. На підставі вищевказаного рішення Виконавчий комітет Вилківської міської ради 04.05.2016 року видав розпорядження № 52 "Про припинення трудового договору", яким його було незаконно звільнено з займаної посади за п. 3 ст. 36 КЗпП України (зі вступом на військову службу), з виплатою компенсації за всі дні невикористаної відпустки. 05.05.2016 року йому на мобільний зателефонувала секретар міськради, повідомила про звільнення та запропонувала прийти до виконкому та отримати розпорядження про звільнення і трудову книжку. У зв`язку з зайнятістю на службі та неможливістю залишити військову частину він пояснив, що позбавлений можливості з`явитись до міськради. Через деякий час він поштою отримав спочатку трудову книжку, а потім копію розпорядження про звільнення. Вважаючи своє звільнення з посади першого заступника міського голови незаконним, він почав звертатись до відповідних органів влади, у тому числі до державної служби України з питань праці, Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та регіонального відділення "БПП". Однак вищевказані звернення не дали позивних висновків, внаслідок чого він звернувся з позовом до суду. Оскільки звільнення проведено з порушенням норм чинного законодавства, позивач вважає, що при поновленні на посаді відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу,а сааме\~ за період часу з 04.05.2016 року по 06.03.2018 року у сумі 129151 гривні 98 копійок. Крім того, незаконними діями відповідача,йому було завдано моральну шкоду, оскільки шановна у місті людина виставлена особою, яка безвідповідально не з`являється за місцем роботи,\~ а також яка використовує певні обставини в особистих інтересах. Достатньою компенсацією моральної шкоди завданої відповідачем він вважає 30000 гривень. В обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду з позовом про поновлення на роботі позивач зазначив, що він несе військову службу і був позбавлений можливості її перервати та отримати правову допомогу, оскільки сам не володіє достатніми знаннями для підготовки позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі з наступних підстав.\~\~ Позивач з 01.09.2011 року був обраний на посаду першого заступника Вилківського міського голови, яку займав до 04.05.2016 року. Згідно зі ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування" після проведення виборів депутатів міської ради та міського голови,на першій сесії депутати обирають новий склад виконкому та заступника міського голови, а члени виконкому попередньої каденції автоматично підлягають звільненню. Оскільки [PERSON] займав посаду першого заступника міського голови і був членом виконкому минулої каденції, а з 18.03.2015 року був призваний за мобілізацією на військову службу у час особливого періоду строком на 1 рік, при зміні складу виконкому депутати міськради не звільнили його до закінчення строку служби, а саме до 18.03.2016 року. До 01.01.2016 року усі виплати [PERSON] проводились за рахунок коштів державного бюджету, а з 01.01.2016 року по 18.03.2016 року за рахунок коштів місцевого бюджету. Оскільки 18.03.2016 року закінчився річний строк проходження служби [PERSON] , а 19.03.2016 року позивач до роботи не став, у міськраду не з`явився та інформації про своє місцезнаходження не надав, виконком міськради звернувся до [INFO] , в/ч № [NUMBER] та самого позивача з запитами про проходження, або не проходження останнім військової служби. З в/ч № [NUMBER] виконкомом була отримана довідка, згідно з якою [PERSON] з 05.04.2016 року прийнятий на військову службу за контрактом, однак копія контракту надана не була. Таким чином виконкому міськради не було відомо місцеперебування [PERSON] у період часу з 18.03.2016 року по 05.04.2016 року. Сам позивач у численних телефонних розмовах про своє місцеперебування не повідомляв, хоча у відповідності до закону повинен був прибути за місцем роботи 19.03.2016 року. Оскільки строк військової служби за мобілізацією на час особливого періоду [PERSON] сплив 18.03.2016 року, сам він 19.03.2016 року до роботи не став, крім того 05.04.2016 року уклав контракт на проходження військової служби, розпорядженням Виконавчого комітету Вилківської міської ради № 52 від 04.05.2016 року, на підставі рішення сесії Вилківської міської ради № 41-VII-VI від 28.04.2016 року, [PERSON] у зв`язку зі вступом на військову службу з 04.05.2016 року було звільнено з посади першого заступника Вилківського міського голови. Після винесення розпорядження про звільнення [PERSON] , за телефоном було запрошено до виконкому для ознайомлення з вказаним розпорядженням та отримання трудової книжки, однак останній від цього відмовився. Оскільки позивач відмовився з`являтись до виконкому, копія розпорядження та трудова книжка були йому направлені поштою, за адресою фактичного проживання. Таким чином, приймаючи розпорядження про звільнення позивача з посади, Виконавчий комітет Вилківської міської ради діяв виключно у межах діючого законодавства і прав [PERSON] не порушував. Крім вищевикладеного, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] оскаржуючи своє звільнення, без поважних причин пропустив встановлений КЗпП України строк звернення до суду для вирішення трудового спору, що само по собі є підставою для відмови у позові.\~ На підставі викладеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України\~ суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Розпорядженням № 45 від 31.08.2011 року по виконкому Вилківської міської ради "Про призначення на посаду, прийняття присяги посадовою особою місцевого самоврядування, присвоєння 11 рангу та категорії" [PERSON] затверджено на посаду першого заступника міського голови, згідно рішення № 145 Х сесії\~ VI скликання Вилківської міської ради від 25.08.2011 року з 01.09.2011 року, присвоєно 5 категорію та 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування, даний факт підтверджується записами № 7-9 зробленими у трудовій книжці [NUMBER] /а.с. 8/. Кілійським районним військовим\~ комісаріатом 18.03.2015 року № 35 [PERSON] за місцем роботи видано повідомлення "На виконання Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 "Про часткову мобілізацію", на підставі якого його 18.03.2015 року його було призвано на військову службу до в/ч № [NUMBER] . Разом з тим, в повідомленні зазначено, що термін служби триває до прийняття Указу Президента України "Про демобілізацію". Дана обставина визнається усіма сторонами і окремому доказуванню не підлягає. Згідно з наказом начальника 17 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 113-ОС від 18.03.2015 року майор [PERSON] , який призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією, з 18.03.2015 року зарахований у списки особового складу на всі види забезпечення /а.с. 101/. Розпорядженням виконавчого комітету Вилківської міської ради № 35 від 22.03.2016 року продовжено дію розпорядження виконавчого комітету Вилківської міської ради № 21 від 18.03.2015 року "Про збереження посади першого заступника міського голови за [PERSON] " до дня демобілізації гр-на [PERSON] /а.с. 12/. Відповідно до наказу № 113-ОС від 05.04.2016 року начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України майору [PERSON] наказано продовжити військову службу та укласти контракт по 17 прикордонному загону до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації /а.с. 121/.\~ 05.04.2016 року [PERSON] уклав контракт з Державною прикордонною службою про добровільний вступ на військову службу до закінчення особливого періоду, або до оголошення рішення про демобілізацію /а.с. 10-11/. У довідці т.в.о. командира в/ч [NUMBER] № 30/708 від 27.04.2016 року зазначено, що майор [PERSON] дійсно призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військову частину [NUMBER] Державної прикордонної служби України 18.03.2015 року (наказ командира частини від 18.03.2015 року № 113-ОС) та 05.04.2016 року прийнятий на військову службу за контрактом до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію (наказ командира частини [NUMBER] від 05.04.2016 року " 113-ОС) /а.с. 28/. Рішенням № 141-VII-VI від 28.04.2016 року Вилківська міська рада надала згоду на звільнення [PERSON] , за яким на підставі розпорядження виконкому Вилківської міської ради від 18.03.2015 року за № 21 зберігалася посада та середньомісячна заробітна плата\~ за п. 3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку зі вступом працівника на військову службу та неможливістю здійснення виплат /а.с. 26/. 04.05.2016 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради винесено розпорядження № 52, яким з 04 травня 2016 року звільнено першого заступника міського голови [PERSON] у зв`язку зі вступом працівника на військову службу у відповідності до п. 3 ст. 36 КЗпП України, на підставі довідки командира військової частини [NUMBER] від 27.04.2016 року № 30/708, рішення VI сесії VII скликання Вилківської міської ради від 28.04.2016 року № 141, та здійснено остаточний розрахунок за 75 днів невикористаної відпустки за відпрацьований період /а.с. 9/. Оскільки [PERSON] відмовився 05.05.2016 року прибути до виконкому для ознайомлення з розпорядженням про звільнення та отримання трудової книжки, розпорядження та трудова книжка були направлені йому поштою, за адресою проживання. Дана обставина визнається усіма сторонами і окремому доказуванню не підлягає. З акту головного Державного інспектора з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Головного управління з питань праці в Одеській області № 15-18-010/0474 від 13.07.2016 року /а.с. 17-19/, відповіді першого заступника начальника головного управління Держпраці в Одеській області № 15-Г-631/03-13-5186 від 15.07.2016 року / а.с. 20-23/, відповіді начальника головного територіального Управління юстиції в Одеській області № Г-1293-06 від 30.06.2016 року /а.с. 24-25/, відповіді керівника секретаріату Одеської територіальної організації ПАРТІЇ "БЛОК ПЕТРА ПОРОШЕНКА "СОЛІДАРНІСТЬ" № 327 від 16.05.2016 року /а.с. 116/, вбачається,\~ що виконавчим комітетом Вилківської міської ради при розірванні 04.05.2016 року трудового договору з першим заступником міського голови [PERSON] були допущенні порушення вимог п. 3 ст. 36, ч. 3 ст. 119 КЗпП України та ст. 8 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей". Усі вище перелічені відповіді пропонують [PERSON] для вирішення виниклого трудового спору звернутись до суду з позовом. Постановою ст. слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю у діянні кримінального правопорушення, відомості про яке -1.06.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016160310000497, за ст. 171 ч. 1 КК України, за заявою [PERSON] про незаконне звільнення /а.с. 165/. Відповідно до довідки № 21 від 06.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради [PERSON] , середньоденна сума для розрахунку його заробітної плати за грудень-травень складає 327,52 грн. /а.с. 158/. У відповідності до наданого позивачем розрахунку сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04.05.2016 року по 06.03.2018 року складає 129151 гривню 98 копійок. Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.\~ Згідно з п. 3 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до\~ч. 3 та ч. 4\~статті 119 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 ст. 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України\~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, які до призову працювали на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності і господарювання, зберігається при звільненні з військової служби право на працевлаштування їх в тримісячний строк на те ж підприємство, в установу чи організацію або їх правонаступники на посаду, не нижчу за ту, яку вони займали до призову на військову службу.\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що виконавчим комітетом Вилківської міської ради при розірванні 04.05.2016 року трудового договору з першим заступником міського голови [PERSON] до закінчення особливого періоду, були допущенні порушення вимог п. 3 ст. 36, ч. 3 ст. 119 КЗпП України та ч. 3 ст. 8 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно з п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року, встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи, права і обов`язки сторін. Судом достовірно встановлено, що звільнення позивача з посади першого заступника Вилківського міського голови відбулось 04.05.2016 року, а до суду з позовом про поновлення на посаді [PERSON] звернувся лише 24.10.2016 року, тобто з пропуском встановленого ст. 233 КЗпП України місячного строку (більш ніж в пґять разів), і підстав для його поновлення не встановлено, оскільки доводи про неможливість залишення місця служби та юридичну необізнаність не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку на звернення до суду. Не можуть бути поважними причинами пропуску строку на звернення до суду і скарги позивача до відповідних органів влади, у тому числі до державної служби України з питань праці, Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та інших, оскільки вказані органи позбавлені повноважень вирішувати трудові спори, а можуть лише виявляти порушення норм діючого трудового законодавства. Таким чином, позов [PERSON] в частині поновлення його з 04.05.2016 року на посаді першого заступника Вилківського міського голови задоволенню не підлягає, у зв`язку з\~ пропуском встановленого ст. 233 КЗпП України місячного строку (більш ніж в пґять разів) для звернення до суду та відсутністю підстав для його поновлення. Згідно з ч. 2 ст. ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи\~ невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для поновлення [PERSON] на посаді, позов в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 129151 гривні 98 копійок і 30000 гривень моральної шкоди також задоволенню не підлягає.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed