Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача з вимогами визнати виконавчий напис № 8226 від 21.08.2019 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що року [PERSON] дізнався, що на картки, по належать позивачу та відкриті в АТКБ "Приватбанк", а саме № [NUMBER] , № : [NUMBER] та № [NUMBER] накладений арешт згідно постанови про арешт майна боржника ВП № 60059169 від 24.10.2019 року при примусовому виконанні виконавчого напису № 8226 від 21.08.2019 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, що ідтверджується довідкою АТКБ "Приватбанк" № VN5РЕЕD3GМ9RILNЕ. Позивач вказує, що лише за номером виконавчого провадження він дізнався, що на виконанні у Замостянському відділі державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з 18.09.2019 року перебуває виконавче провадження стягувачем по якому є ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами". При цьому, будь-яких постанов за місцем реєстрації та роботи позивача державним «знавцем не направлялось. Позивач вважає, що відповідний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що згідно ч.1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст. 88 Закону України "Про нотаріат" безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким :амим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки (п.32, 33. 34, 35 Постанови). 26.12.2013 року між Позивачем та Публічним акціонерним товариством « Платинум Банк» було укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника та перенесення платежу № 1434/2947ВСЬКС (далі - Договір). Згідно із п.п. ж п. 1.1 договору дата повернення кредиту - 05.03.2016 року, Із змісту виконавчого напису нотаріуса вбачається, що за даним договором було неодноразово відступлено право вимоги за договорами факторингу, внаслідок чого право вимоги за договором набула третя особа. Згідно виконавчого напису перший договір факторингу був укладений 28 жовтня 2014 № 20141028-Г. Позивачем з моменту укладення договору і до теперішнього часу жодного платежу з метою гашення заборгованості здійснено не було, тобто строки позовної давності не переривались. Таким чином, якщо рахувати днем виникнення права примусового виконання за даним Договором 06.03.2016 року, то строк позовної давності сплив 06.03.2019 тобто виконавчий напис винесений нотаріусом за межами трирічного строку давності, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2019 цивільну справу за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінасова компанія управління активами» за участю третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню направлено за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області, оскільки оскаржуваний виконавчий напис знаходиться на виконані в державного виконавця Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області. ( а.с. 24-25) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2020 відкрито спрощене провадження по справі. На адресу суду повернувся конверт направлений на адресу відповідача з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику осіб та копією позовної заяви з додатками, однак відзиву на позовну заяву до суду в строк перебачений законом подано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було видано виконавчий напис № 8226 від 21.08.2019 року на підстав ст. 87 ЗУ « Про нотаріат», зідно якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ « Фінансова компанія управління активами» за період з 27.10.2015 по 17.07.2019 всього 11865,37 грн. суму в розмірі 5600 грн.- заборгованості за тілом кредиту, 1570, 05 грн.- заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, 4545,32 грн.- заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею, 150, 00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. ( а.с.12) Даний виконавчий лист перебуває на виконанні у Замостянському відділі державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з 18.09.2019 року перебуває виконавче провадження стягувачем по якому є ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами". 26.12.2013 року між Позивачем та Публічним акціонерним товариством « Платинум Банк» було укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника з можливістю перенесення платежу № 1434/2947ВСLKС. Згідно із п.п. ж) п. 1.1 Договору дата повернення кредиту - 05.03.2016 року, Із змісту виконавчого напису нотаріуса вбачається, що за даним договором було неодноразово відступлено право вимоги за договорами факторингу, внаслідок чого право вимоги за договором набула Третя особа. Згідно виконавчого напису перший договір факторингу був укладений 28 жовтня 2014 № 20141028-Г. ( а.с. 12, 13-16, ) ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за змістом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. ст. 6 ЦК України встановлено, що, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, згідно ст. 627 ЦК України. ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ч.1 ст. 628 ЦК України, встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. ч. 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Згідно ч.1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п.1.2, 3.1, 3.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-7цс14 від 21.05.2014 року за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт перший статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, оскільки 26.12.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством « Платинум Банк» було укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника з можливістю перенесення платежу № 1434/2947ВCLKL згідно із п.п. ж п. 1.1 договору дата повернення кредиту - 05.03.2016 року Як вбачається із змісту виконавчого напису нотаріуса за даним договором було неодноразово відступлено право вимоги за договорами факторингу, внаслідок чого право вимоги за договором набула Третя особа. Згідно виконавчого напису перший договір факторингу був укладений 28 жовтня 2014 № 20141028-Г. Позивачем з моменту укладення договору і до теперішнього часу жодного платежу з метою погашення заборгованості здійснено не було, тобто строки позовної давності не переривались, що підтверджено розрахунком заборгованості ( а.с .17) Отже, днем виникнення права примусового виконання за даним Договором 06.03.2016 року, то строк позовної давності сплив 06.03.2019 тобто виконавчий напис винесений нотаріусом 21.08.2019 - після закінчення трирічного строку давності, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 768, 40 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved