Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ««ПРИВАТБАНК» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], в якому просить вилучити та передати в заклад ПАТ КБ "ПриватБанк" автомобіль DAEWOO, модель: Т 13110, рік випуску:2006, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, стягнення понесених судових витрат по справі. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити. Представник Відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 20.01.2006 року між сторонами укладено кредитний договір №IFU0AK00020163, відповідно до якого Відповідач отримала кредит у розмірі 40500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.01.2013 року. (а.с.4-5). В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором 20.01.2006 року сторони уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого Відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: Т 13110, рік випуску:2006, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (а.с.6-7). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02.07.2012 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави задоволено. У рахунок погашення боргу за кредитним договором від 20.01.2006 року в сумі 40 500 грн. -еквівалентно звернено стягнення на предмет застави згідно договору застави рухомого майна від 20.01.2006 року, автомобіль DAEWOO, модель: Т 13110, рік випуску:2006, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], визначено шлях продажу з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Відповідно до ст. 44-48 ЗУ "Про заставу" (зі змінами та доповненнями) заклад- застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, передається заставодавцем у володінні заставодержателя. За угодою заставодержателя із заставодавцем предмет застави може бути залишено у заставодавця під замком заставодержателя (тверда застава). Індивідуально визначена річ може бути залишена у заставодавця з накладенням знаків, які засвідчують заставу. Правила цього розділу поширюються на тверду заставу у випадках, коли її застосування не суперечить суті відносин заставодержателя з заставодавцем при такій заставі. Заставодержатель, якщо інше не передбачено договором, зобов"язаний вживати заходів, необхідних для збереження предмете закладу, у випадках, коли це передбачено договором, одержувати з предмета закладу дохід в інтересах заставодавця, регулярно надсилати заставодавцю звіт про користування предметом закладу, якщо користування ним допускається відповідно до частини першої ст. 46 цього Закону; страхувати предмет закладу в обсязі його вартості за рахунок та в інтересах заставодавця; сплачувати податки та збори, пов"язані з володінням заставленою річчю, за рахунок заставодавця; належним чином утримувати предмет закладу, нести відповідальність за нього у випадках, коли немає доказів, що втрата, пошкодження або загибель закладу сталися не з його вини; негайно повідомляти заставодавця про виникнення загрози загибелі чи пошкодження предмета закладу; негайно повертити предмет закладу після виконання заставодавцем або третьою особою забезпеченого закладом зобов"язання. Заставодержатель має право користуватися предметом закладу, якщо це передбачено договором. Набуті ним доходи спрямовуються на покриття витрат на утримання предмета закладу а також зараховуються в рахунок погашення процентів по боргу, забезпеченому закладом зобов"язань чи самого боргу. Якщо виникає загроза загибелі, пошкодження чи зменшення вартості предмета закладу не з вини заставодержателя, він має право вимагати заміни предмета закладу, а при відмові заставодавця виконати цю вимогу -достроково звернути стягнення на предмет закладу. Якщо заставодержатель зберігає або використовує предмет закладу неналежним чином, заставодавець має право в будь-який час вимагати припинення застави та (або) достроково виконати забезпечене закладом зобов"язання. Окрім того, договором застави рухомого майна від 20.01.2006 року, також передбачено (п.17.10) що у випадку порушення Заставодавцем зобов"язань за кредитним договором, заставодавець зобов"язується передати предмет застави Заставодержателю в заклад за актом прийому-передачі, що підписується сторонами. При переході предмету застави в заклад умови договору зберігають чинність для сторін, за винятком права користуватися предметом застави (п.17.12). Укладений договір за вимогами норм ЦК України підлягає виконанню обома сторонами. Є рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення на предмет застави, про що зазначалося вище. Зі сторони відповідача підставність позовних вимог не спростована, а тому вимоги позивача про вилучення та передачу в заклад автомобіля "DAEWOO", модель: Т 13110 рік випуску:2006, тип легковий седан-В, № кузова/шасі:[NUMBER], реєтраційний номер: [NUMBER], комплект ключів, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом та ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно, до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі наведеного, відповідно до статей 44-48 Закону України "Про заставу",

Outcome: approved