Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції про зняття арешту з майна. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є боржником по виконавчому листу №2-635 від 15.07.2008 року про стягнення на користь [PERSON] 5520 грн. матеріальної і моральної шкоди, судових витрат, яке примусово виконується ВДВС Сарненського РУЮ, в зв"язку з чим державним виконавцем 03.09.2008 року на все його майно накладений арешт та оголошена заборона на відчуження майна, так як мав заборгованість по сплаті шкоди та адміністративних штрафів, які станом на вересень 2015 року повністю сплатив, що є підставою для зняття арешту, який накладений на все майно, що є перешкодою у реалізації прав власника майна. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі та дали пояснення згідно заяви. Представник відповідача [PERSON] державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції [PERSON] письмовими запереченнями позов не визнала, посилаючись на те, що [PERSON] дійсно сплатив всю заборгованість по адміністративним штрафам, крім того виконавче провадження по виконавчому листу №2-635 від 15.07.2008 року завершене на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", що не передбачає зняття арешту, так як до 25.11.2015 року встановлений строк для повторного пред"явлення виконавчого листа, однак стягувач на даний час помер і цим правом користуються його спадкоємці, проосить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні по виконавчому листу №2-635 від 15.07.2008 року про стягнення на користь [PERSON] 5520 грн. матеріальної і моральної шкоди, судових витрат, в зв"язку з чим державним виконавцем відповідно до вимог закону постановою від 03.09.2008 року був накладений арешт на все майно [PERSON] та оголошена заборона на відчуження майна, виконавче провадження №11592645 державним виконавцем 25.11.2014 року завершене на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", тобто за відсутності майна у боржника, в зв"язку з чим встановлений строк до 25.11.2015 року для повторного пред"явлення виконавчого листа. Відповідно до положень ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" -арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, зокрема арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника; під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту; вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно ч.5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" - у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що на даний момент [PERSON] повністю сплатив адміністративні штрафи по зведеному виконавчому провадженню, також добровільно сплатив спадкоємцю за законом першої черги стягувача [PERSON] заборгованість в сумі 5520 грн. у виконавчому провадженні по виконавчому листу №2-635 від 15.07.2008 року, в якому закінчився на момент розгляду спору строк для повторного пред"явлення виконавчого листа. Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час рішення суду реально виконане боржником, в зв"язку з чим забезпечення виконання судового рішення шляхом накладення арешту на майно боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження не є доцільним, також продовженням арешту порушуються цивільні права власника майна, які гарантуються державою, так як державним виконавцем при винесенні постанови від 03.09.2008 року не встановлений строк обмеження при арешті майна з урахуванням значення конкретного майна для власника чи володільця, необхідності використання, що в сукупності свідчить про необхідність зняття арешту з майна [PERSON]

Outcome: approved