Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 43351,07 дол. США, що за курсом 25,08 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.08.2016р. складає 1\~087\~244 грн. 84 коп. згідно кредитної угоди №Є/V 3815 від 07.07.2008р. Позов обгрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] 07.07.2008р. було укладено кредитну угоду №Є/V 3815, згідно умов якої позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 25 000 дол. США з терміном повернення кредиту до 05.07.2013р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % річних, а у випадку порушення будь-якого зобовязання по погашенню кредиту 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Крім цього, для забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитної угоди, 08.07.2008р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №1. У порушення умов кредитної угоди [PERSON] свої зобовязання за такою належним чином не виконала, через що утворилась заборгованість, яка станом на 18.08.2016р. склала 43351,07 дол. США, що еквівалентно 1\~087\~244 грн. 84 коп. з яких: 20\~029,58 дол. США заборгованість за кредитом, 23\~321,49 дол. США заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 43351,07 дол. США, що еквівалентно 1\~087\~244 грн. 84 коп., а також судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в суді вимоги підтримав з підстав викладених у заяві, крім того зазначив, що оскільки договір поруки №1 від 08.07.2008р. в суді не оспорювався, є чинним, а тому є підстави до задоволення позову Банку в повному обсязі. Просив про солідарне стягнення з відповідачів 43351,07 дол. США, що еквівалентно 1\~087\~244 грн. 84 коп. заборгованості за кредитною угодою №Є/V 3815 від 07.07.2008р. згідно розрахунку від 18.08.2016р., а також судових витрат по справі. Відповідач [PERSON] в суді 27.06.2017р. пояснила, що не памятає чи підписувала кредитну угоду №Є/V 3815 від 07.07.2008р. та договір про видачу траншу №Є/V3815/1 від 08.07.2008р, тому просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача адвокат [PERSON] в суді покликалась на той факт, що жодних кредитних договорів [PERSON] з ПАТ КБ «Приватбанк» не укладала, кредитних коштів не отримувала. З огляду на ту обставину, що Банком не підтверджено факт надання [PERSON] кредитних коштів, як не підтверджено і невиконання нею кредитних зобовязань перед Банком, просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 83-84). Як на одну з підстав до відмови у задоволенні позову також покликалась на те, що договір поруки №1 від 08.07.2008р. поручителем [PERSON] не підписаний, а отже такий не можна вважати укладеним. 21.07.2017р. подала заяву про застосування строку позовної давності та відмову у задоволенні позову з цих підстав (а.с. 166). Відповідач [PERSON] в суді заперечив укладення 08.07.2008р. договору поруки №1 між ним та ПАТ КБ «Приватбанк», пояснив що такого не підписував, не був поручителем по кредитному договору № Є/V 3815 від 07.07.2008р., просив відмовити у позові Банку про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № Є/V 3815 від 07.07.2008р. в сумі 43351,07 дол. США, що еквівалентно 1\~087\~244 грн. 84 коп. Представник відповідача адвокат [PERSON] в суді висловився на відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до його довірителя [PERSON] з огляду на ту обставину, що [PERSON] договору поруки №1 від 08.07.2008р. не підписував, що підтверджується також висновком судово-почеркознавчої експертизи, а отже такий договір не можна вважати укладеним. Також покликався на проведення Городоцьким ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській обл. досудового розслідування по факту підробки означеного договору поруки. Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку про часткове задоволення позову. За положенням ст.ст. 11, ст. 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Із матеріалів справи убачається, що 07.07.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитну угоду № Є/V 3815 (а.с. 10-11), згідно умов якої Банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 25 000 дол. США, з терміном повернення кредиту не пізніше 05.07.2013р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % річних, а у випадку порушення будь-якого зобовязання по погашенню кредиту 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. За положеннями п. 1.1, 1.3 Угоди, надання коштів здійснюється окремими частинами Траншами кредиту, сукупна величина сальдо по яких не буде перевищувати 25\~000 дол. США (п.1.2. Угоди). Видача частин кредиту здійснюється після підписання договору про видачу траншу, на термін і на умовах, передбачених у даній Угоді, а також у договорі про видачу траншу. Терміни повернення кредиту й окремих частин траншів кредиту, встановлюються договорами про видачу траншів кредиту, а також Графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невідємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 05.07.2013р. 08.07.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір про видачу Траншу №Є/V3815/1 з додатком №1 (а.с. 11 зворот-12), що є невідємною частиною кредитної Угоди. Терміни повернення траншу кредиту і відсотків визначаються відповідно до графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди - додаток №1 до договору (а.с. 13) Згідно п.п. 2.2.1, 2.2.3, 2.2.4 кредитної Угоди, позичальник зобовязується використовувати кредитні кошти на споживчі цілі, здійснювати погашення кредитів, відсотків і винагороди в порядку і терміни згідно Графіків погашення кредиту, відсотків і винагороди, що складаються з кожним договором про видачу траншу окремо і є невідємною частиною кожного договору про видачу траншу. Повне погашення всіх траншів кредиту, відсотків і винагороди по них зробити в терміни, передбачені п. 1.3. даної Угоди. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 Угоди, за користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення траншу кредиту згідно п.п.2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.10 цієї Угоди, п.п. 1.3, 4.1, 4.2, 4.3 договорів про видачу траншів, позичальник сплачує відсотки в розмірі 18 % річних. При порушенні позичальником будь-якого із зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.10 цієї Угоди, а також п.п. 1.3, 2.2.3 договорів про видачу Траншів, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування траншем кредиту в розмірі 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. За положеннями ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Із пояснень представника позивача в суді, розрахунку заборгованості (а.с. 4-6), службового розпорядження НБУ від 18.08.2016р. (а.с. 7) видно, що заборгованість [PERSON] за кредитною угодою № Є/V 3815 від 07.07.2008р. на 18.08.2016р. становить 43351,07 дол. США, що еквівалентно 1\~087\~244 грн. 84 коп. з яких: 20\~029,58 дол. США заборгованість за кредитом, 23\~321,49 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом. Як на одну з підстав до відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк», [PERSON] та її представник [PERSON] покликаються на той факт, що [PERSON] кредитної угоди № Є/V 3815 від 07.07.2008р., договору про видачу траншу Є/V 3815/1 від 08.07.2008р. з додатками чи інших документів у банку не підписувала, про існування заборгованості вперше дізналась під час розгляду справи в суді. Однак такі твердження [PERSON] та її представника адвоката [PERSON] спростовуються наступним. Відповідно до ухвали судового засідання від 11.01.2017р. (а.с.88-89), за клопотанням відповідача [PERSON] призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення експертів поставлено питання чи виконаний [PERSON] підпис на договорі поруки №1 від 08.07.2008р., запис «копія вірна» та підпис на ксерокопіях паспорта та картки фізичної особи-платника податків [PERSON], а також чи виконані [PERSON] підписи на кредитній угоді № Є/V 3815 від 07.07.2008р. і додатку № 1 до неї від 08.07.2008р., договорі про видачу траншу Є/V 3815/1 від 08.07.2008р. у графі «позичальник», заявці на отримання кредиту від 26.06.2008р. у графі "підпис заявника", заяві на видачу готівки № 3781 від 08.07.2008р. у графі "отримувач", а також на розписці до кредитної угоди № Є/V 3815 від 07.07.2008р. у графі "[PERSON]П." Проведення експертизи поручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Висновком криміналістичної експертизи з дослідження підписів та почерку № 436 від 05.04.2017 року в частині дослідження зразків підписів [PERSON] встановлено, що підписи від імені [PERSON], розташовані в графах «Позичальник», «Підпис/[PERSON]П.» на кредитній угоді № Є/V 3815 від 07.07.2008р. і додатку № 1 до неї від 08.07.2008р., договорі про видачу траншу Є/V 3815/1 від 08.07.2008р., «Отримувач» в заяві на видачу готівки №3781 від 08.07.2008р., «[PERSON] (підпис)» на розписці до кредитної угоди № Є/V 3815/1 від 07.07.2008р. у графі «[PERSON]П.» (арк. 4 до угоди), виконані самою [PERSON] Підпис від імені [PERSON], розташований у графі «Підпис Заявника» в заявці на отримання кредиту від 26.06.2008р., виконаний не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212\~цього Кодексу (ч. 6 ст. 147 ЦПК України). Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За наведеного та з огляду на той факт, що висновок криміналістичної експертизи з дослідження підписів та почерку № 436 від 05.04.2017 року дав відповіді на усі питання, що були поставлені на дослідження, суд оцінює його в сукупності з іншими доказами, та приходить висновку, що такий може бути покладений в основу судового рішення. На підставі вищевикладеного, суд вважає доведеним факт укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] кредитної угоди № Є/V 3815 від 07.07.2008р., договору про видачу траншу Є/V 3815/1 від 08.07.2008р., а також факт отримання [PERSON] кредитних коштів за заявою № 3781 від 08.07.2008р. про видачу готівки. Ту обставину, що підпис від імені [PERSON], розташований у графі «Підпис Заявника» в заявці на отримання кредиту від 26.06.2008р., виконаний не [PERSON], а іншою особою, суд бере до уваги, однак з огляду на встановленість факту підписання [PERSON] кредитної угоди, договору про видачу траншу та отримання кредитних коштів, розцінює як таку, що не може слугувати підставою для відмови у задоволенні вимог Банку до [PERSON] Покликання представника [PERSON] адвоката [PERSON] про застосування строку позовної давності, суд до уваги не бере з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Як вбачається зі змісту кредитної угоди № Є/V 3815 від 07.07.2008р., договору про видачу Траншу №Є/V3815/1 від 08.07.2008р. з додатком №1 (графік погашення кредиту, відсотків і винагороди) термін повернення кредиту встановлений сторонами не пізніше 05.07.2013р. Доказів зміни цього терміну відповідачем [PERSON] чи її представником [PERSON] не надано. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмові формі. Згідно п. 6.8. кредитної угоди № Є/V 3815 від 07.07.2008р. термін позовної давності до вимог про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів сторонами встановлено в 5 років. Зазначений пункт договору недійсним не визнаний. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідно до умов кредитної угоди № Є/V 3815 від 07.07.2008р., строк позовної давності щодо звернення позивача з позовом спливає лише в 2018 році. Враховуючи, що ПАТ КБ\~«Приватбанк»\~звернулося до суду у вересні 2016 року, строк позовної давності позивачем не пропущено. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Ураховуючи наведене, суд приходить висновку, що [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобовязання, платежів на погашення кредиту вчасно не вносила, чим порушила умови кредитної угоди та договору про видачу траншу, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 18.08.2016р. становить 43351,07 дол. США, що еквівалентно 1\~087\~244 грн. 84 коп. з яких: 20\~029,58 дол. США заборгованість за кредитом, 23\~321,49 дол. США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, яку вона в силу положень ст. 1054 ЦК України має обовязок повернути, а отже така підлягає стягненню з неї у судовому порядку. Вимога ПАТ КБ\~«Приватбанк» про стягнення заборгованості із [PERSON] вмотивована укладенням між ними 08.07.2008р. договору поруки №1, відповідно до умов якого останній зобовязувався відповідати перед Банком за своєчасне і повне виконання [PERSON] своїх зобовязань. Між тим, відповідно до висновку криміналістичної експертизи з дослідження підписів та почерку № 436 від 05.04.2017 року в частині дослідження зразків підписів [PERSON], підписи від імені [PERSON] в графі «Поручитель» над записом «[PERSON]В.» в договорі поруки\~\~№1 від 08.07.2008 року, справа від записів «Копія вірна [PERSON]В.» на ксерокопії паспорта [PERSON] і ксерокопії картки фізичної особи-платника податків [PERSON] та рукописні записи «Копія вірна [PERSON]В.» на ксерокопії паспорта [PERSON] і ксерокопії картки фізичної особи-платника податків [PERSON], виконані не [PERSON], а іншою особою. По факту підроблення від імені [PERSON] договору поруки №1, 24.10.2016р. слідчим відділом Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській обл. за заявою останнього внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування. (а.с. 49). Вказане узгоджується із поясненнями в суді самого [PERSON] та підтверджує ту обставину, що останній договору поруки №1 від 08.07.2008р. з ПАТ КБ «Приватбанк» не укладав, не підписував такий, а отже не може відповідати перед Банком за порушення зобовязання [PERSON] З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ\~«Приватбанк»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною угодою № Є/V 3815 від 07.07.2008р., та договором про видачу траншу № Є/V 3815/1 від 08.07.2008р., оскільки він не виступав поручителем за означеним договором. Згідно розяснень п. 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової\~експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених ст. 88 ЦПК України.\~ Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ\~«Приватбанк»\~до [PERSON], суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, понесені ним при проведенні судово-почеркознавчої експертизи в сумі 6\~090 грн., що підтверджуються повідомленням Львівської науково-дослідного інституту судових експертиз №436 від 05.04.2017р. (а.с. 109). Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з [PERSON] в користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню 16\~308 грн. 67 коп. судових витрат.

Outcome: partial