Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач, представник ПАТ КБ " Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.05.2006 року [PERSON], 29.05.2006 року отримав кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на публічне акціонерне товариство «Приватбанк» (надалі - Банк), про шо зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Щодо зімни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де позначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому « Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 « Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг. - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг. - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2014 року має заборгованість - 13971,69 грн.., яка складається з наступного: - 2462,27 грн. - заборгованість за кредитом; - 10365,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); - 641,51 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». В зв'язку з вищевикладеним представник позивача, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 13971,69 грн. за кредитним договором № б/н від 29.05.2006 року; судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача, Колодій Ю.А. не з"явилась, але надала на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідно до ст.ст. 6,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, а у відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони та якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами). Своїм підписом на заяві б/н від 29.05.2006 року, відповідач підтвердив, що ознайомлений та згоден із Умовами та правилами надання банківських послуг ( далі - Умови), які йому були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, Умови та правила надання банківських послуг викладені на електронному сайті Банку у вільному доступі. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, шляхом підписання Заяви та погодився що разом вони складають кредитно - заставний договір. Відповідач не оскаржував у встановленому порядку Договір або окремі його положення. Відповідно до ст.ст. 1048,1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Зобов»язання, строк ( термін) якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче може настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк ( термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь - який час. Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. 3.1.3 Правил користування платіжною карткою, яка є невід»ємною частиною договору по закінченні строку дії картки вона продовжується на новий строк, якщо не надійшла заява від держателя картки про закриття картрахунку. Таке свідчить про те, що сторони укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк, якщо раніше ( до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. З моменту укладання кредитного договору, ані відповідач, ані банк до цього часу не заявили про намір його припинити. У свою чергу, Відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком. Крім того, відповідно до довідки ПАТ КБ « Приватбанк» від 22.03.2015 року, строк дії картки [NUMBER] має термін до 30.06.2012 року. До того ж, 29.05.2006 року, відповідач уклав із банком змішаний договір, який містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору ( договору про кредитування банківського рахунку). Доказом укладення договорів є заява відповідача від 29.05.2006 року про приєднання. Укладення такого договору відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема ст.ст. 207, 633, 634 ЦК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості, датою повернення кредиту є 30.01.2012 року. Виходячи із дати повернення кредиту трирічний строк позовної давності закінчується 30.01.2015 року. Строк повернення кредиту вираховується за допомогою двох базисів: сума отриманого кредиту + розмір мінімального платежу. Розмір щомісячного мінімального платежу за договором приєднання складає 7% від суми заборгованості відповідача. У розрахунку заборгованості за договором приєднання у графі « Сальдо поточної заборгованості за кредитом» зазначений розмір мінімального платежу за кредитом ( вираховується як різниця між сальдо минулого й наступного періоду). Враховуючи, що не одна із сторін не інформувала одна одну про завершення дії договору, договір на час звернення Банку до суду є діючим і тому строк позовної давності до суду з позовом про стягнення заборгованості Банком не пропущений, порушене право підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення заборгованості за кредитним договором в межах розміру заявлених вимог. Окрім того, просить розглянути дану справу за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягає. У разі неявки до судового засідання відповідача, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, підтримав надані ним заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що в позові ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з нього 13 971,69 грн. має бути відмовлено в повному обсязі з причин наведених нижче. Дійсно 29 травня 2006 року між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений договір № б/н відповідно до якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 2500,00 гривень. Відповідно до умов договору плата за користування кредитом встановлена у розмірі 3 відсотків на місяць з розрахунку 360 днів у році. На виконання умов договору банком йому була надана миттєва картка [NUMBER]. Як зазначено в умовах та правилах надання банківських послуг, що є невідємною частиною договору № б/н від 29 травня 2006 року укладеного між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір складається з: заяви, пам'ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів. Однак в додатках до позовної заяви знаходиться лише копія заяви та умов та правил надання банківських послуг. В додатках до позовної заяви відсутня копія пам'ятки клієнта та тарифів банку, натомість в тексті позовної заяви про стягнення заборгованості є посилання на сайт ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (privatbank.ua/terms/pages/70/), в якому начебто присутні тарифи банку. Однак на сторінці з даним посиланням дійсно розміщені тарифи банку, які діють на сьогоднішній день та архівні тарифи з 01.04.2012 року, та відсутні тарифи банку які діяли на час укладання вищенаведеного договору. Враховуючи наведене можна дійти до висновку, що позивачем по справі не надано повного тексту договору № б/н від 29 травня 2006 року укладеного між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що унеможливлює повний та всебічний розгляд справи. Аналізуючи надану позовну заяву та додатки до неї, а саме розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29 травня 2006 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та клієнтом [PERSON] станом на 30.06.2014 року видно що на прострочену заборгованість за кредитом нараховані проценти у розмірі 72 відсотка. Однак в матеріалах справи відсутнє будь яке посилання на правомірність нарахування вказаних відсотків. Тобто можна дійти до висновку що вимога по стягненню з нього відсотків, які нараховані на прострочену заборгованість у розмірі 8933,12 гривень необгрунтована та не підлягає стягненню. На виконання умов укладеного між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договору № б/н від 29 травня 2006 року йому була надана пластикова картка [NUMBER] з обмеженим стоком дії. Відповідно до п. 9.12 договору № б/н від 18 жовтня 2007 строк договір діє протягом дванадцяти місяців з моменті підписання. Відповідно до умов договору №б/н від 29 травня 2006 року що зазначені в заяві строк дії договору відповідає строку дії карти та погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7 відсотків від суми витрат. Відповідно до п.3.1.1 строк дії картки вказаний на лицьовій стороні карки (місяці та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦКУкраїни) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Відповідно до умов договору, укладеного між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк", кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного Суду України по справі № 6-61цс14 від 16 червня 2014 року та № 6-127цс14 від 22 жовтня 2014 року. Враховуючи вищенаведене, те що останній платіж за кредитом був здійснений 05 грудня 2007 року та те, що він не звертався до банку з метою отримання нової картки перебіг строку позовної давності розпочався після закінчення строку дії картки [NUMBER] який у відповідності до умов договору не перевищує 12 місяців. Тобто ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за договором № б/н від 29 травня 2006 року після спливу строку позовної давності. Також при розгляді справи вважає за необхідне з'ясувати до якого типу відноситься картка, яка надана йому на виконання умов договору № б/н від 29 травня 2006 року оскільки у відповідності до п. 3.1.4 строк дії карт миттєвого випуску положенню не підлягає. Враховуючи наведене та те, що на сьогоднішній день пластикова картка надана йому у відповідності до укладеного договору № б/н від 29.05.2006 року в нього не збереглась, він не має можливості надати до суду, а це має принципове значення для точного визначення строку початку перебігу позовної давності у зв'язку з чим вважає за необхідне витребувати, про що ним буде надано відповідне клопотання, з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію стосовно строку дії картки наданої йому на виконання договору № б/н від 25.05.2005 року та типу картки для вивчення питання щодо строків позовної давності по відношенню до вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ч.4 cт. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові. Відповідно до абз. 10 листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 № 10-70/0/4-13 у разі, якщо відповідач подав заперечення проти позову, пославшись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності. Таким чином [PERSON] просить застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до нього, [PERSON] про стягнення заборгованості з кредитним договором №б/н від 25 травня 2006 року та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також відповідач [PERSON] надав додаткові письмові заперечення до позовної заяви про стягнення з нього заборгованості, в яких зазначив, що враховуючи те, що позивачем по справі на його запит було долучено до матеріалів справи довідку про строк дії картки, виписку з рахунку та надано додаткові письмові пояснення по справі, він користуючись ст. 27 ЦПК України надає суду додаткові письмові пояснення. Банківськими установами України в тому числі і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» імітуються платіжні строк дії яких зазвичай не перевищує трьох років (у випадках надання елітних карт Gold або Platinum чотирьох та пов'язано це з тим що при видачі таких карт зазвичай видається що додаткова карта яку можна використовувати в банкоматах та терміналах самообслуговування замість основної) це пов'язано з тим що під час використання платіжних карток в банкоматах та терміналах платіжна картка зношується, що в свою чергу унеможливлює її використання. Враховуючи те, що станом на 01.01.2013 року за статистичними даними НБУ тільки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» має випущених та активних 16,246 млн. платіжних карток та на сьогодні практично кожних громадянин України віком від 18 років має платіжну картку вважає, що даний факт є загальновідомим та не підлягає доказуванню. Тобто виходячи з наведеного строк дії картки [NUMBER] наданої йому на виконання договору №б/н від 29 травня 2006 року не має бути більшим за три роки та строк її дії мав скінчитись не пізніше 2009 року. Натомість позивачем на виконання вимог суду було надано довідку № 30.1.0.0/2-20150318/4168 від 22 березня 2015 року про строк дії картки, в якій зазначено що картка [NUMBER] має термін діє до 30 червня 2012 року, тобто виходячи з наданої довідки строк дії картки в два рази перевищує звичайний термін дії карток. Вважає, що наданий позивачем строк дії картки не відповідає дійсності та зазначений з урахуванням перевипуску платіжної картки в 2009 році. Надана до суду виписка по картці [NUMBER] підтверджує факт того, що платіжна картка, яка надана йому на виконання умов договору закінчила строк дії в 2009 році. Як видно з наданої виписки по картці, яка знаходиться в матеріалах справи, 24 січня 2009 року відбулась банківська операція по встановленню кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2470,00 гривень. Оскільки попередня операція була здійснення 11 січня 2009 року по зниженню кредитного ліміту встановленого на картку з 4100,00 гривень до 2470,00 гривень, та до 24 січня 2009 року не проводилось будь яких операцій по зниженню або закриттю кредитного ліміту дана операція вказує на те, що 24 січня 2009 року відбувся перевипуск платіжної картки на котру наново було встановлено кредитний ліміт. Слід зазначити що картку котра була пере випущена 24 січня 2009 року він не отримував та у відповідності до п. 3.1.5 вона мала бути знищена зі спливом шести місяців після перевипуску. Також вважає, що посилання позивача до п. 3.1.3 правил користування платіжної карткою відповідно я яких по закінченню строку дії картки вона продовжується на новий строк, якщо не надійшла заява від держателя картки про закриття картрахунку безпідставними оскільки у відповідності до п. 3.1.4 строк дії карт миттєвого випуску подовженню не підлягає. Виходячи з довідки № 30.1.0.0/2-20150318/4168 від 22 березня 2015 року йому на виконання умов договору № б/н від 29 травня 2006 року була надана картка [NUMBER] (карта «Універсальна»). У відповідності до інформації розміщеної на сайтах ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», оформлення картки «Універсальна» займає не більше 15 хвилин та є миттєвою. Враховуючи наведене вважає, що перебіг позовної давності за вимогами по договору №б/н від 29 травня 2006 року укладеного між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» розпочався 24 січня 2009 року та до моменту звернення банку з позовом встановлений строк позовної давності тривалістю в три роки сплив. Відповідно до cт. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.4 cт. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ч. 1 cт. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у cт. 252-255 ЦК України. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (cт. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (cт. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії Договору. Також відповідно до постанови судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 06.11.2013 року, Верховним Судом України висловлено правову позицію про те, що у випадку незалежного виконання позичальником зобов'язань перед кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч. І cт. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Враховуючи вищезазначені обставини просить суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 травня 2006 року в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач ПАТ «ПРИВАТБАНК» звернулися до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до суду з позовом, датованим 05.07.2014 року, з підписом представника та печаткою установи (а.с.1). До суду зазначена позовна заява надійшла 22.08.2014 року, про що канцелярією Якимівського районного суду проставлено штамп отримання (а.с.2-4), Також слід зазначити, що судовий збір в розмірі 243,60 гривень сплачений позивачем 07.07.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням N BO907ВОJRO від 07.07.2014 року про сплату судового збору (а.с.22). За умовами кредитного договору б/н від 29.05.2006 року, відповідачу було надано кредит в розмірі 4100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Тобто строк позовної давності за договором кредиту № б/н від 29.05.2006 року почав обчислюватися, у відповідності до вимог ст.253 ЦК України, з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Такою календарною датою, відповідно до умов договору, є 28.05.2007 року. Таким чином, строк позовної давності починається з 28.05.2007 року і закінчується 28.05.2012 року. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Позовна заява подана після сплину строку позовної давності, який закінчився ще 29.05.2012 року. Також слід зазначити, що відповідно до наданих позивачем довідки № 30.1.0.0/2-20150318/4168 від 12.03.2015 року (а.с.62), ПАТ КБ «Приватбанк» повідомляє, що карта [NUMBER] (карта «Універсальна») має термін дії до 30.06.2012 року та в наданій виписці за період з 01.01.2000 по 23.03.2015 (а.с.63-69), вбачається, що строк дії картки в два рази перевищує звичайний термін дії карток, наданий позивачем строк дії картки не відповідає дійсності та зазначений з урахуванням перевипуску платіжної картки в 2009 році. Надана до суду виписка по картці [NUMBER] підтверджує факт того, що платіжна картка, яка надана відповідачу на виконання умов договору закінчила строк дії в 2009 році. Як видно з наданої виписки по картці, (а.с.65), 24 січня 2009 року відбулась банківська операція по встановленню кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2470,00 гривень. Оскільки попередня операція була здійснення 11 січня 2009 року по зниженню кредитного ліміту встановленого на картку з 4100,00 гривень до 2470,00 гривень, та до 24 січня 2009 року не проводилось будь яких операцій по зниженню або закриттю кредитного ліміту дана операція вказує на те, що 24 січня 2009 року відбувся перевипуск платіжної картки на котру наново було встановлено кредитний ліміт. Картку, що була перевипущена 24 січня 2009 року, з пояснень відповідача [PERSON], він не отримував, а позивачем не надано доказів того, що зазначена картка пере випускалася за заявою відповідача та після пере випуску отримувалася особисто відповідачем. Також суд вважає, що посилання позивача до п. 3.1.3 правил користування платіжної карткою відповідно яких по закінченню строку дії картки вона продовжується на новий строк, якщо не надійшла заява від держателя картки про закриття картрахунку є безпідставними, оскільки у відповідності до п. 3.1.4 строк дії карт миттєвого випуску подовженню не підлягає. Виходячи з умов укладеного договору, строк дії картки [NUMBER] наданої відповідачу [PERSON] на виконання договору №б/н від 29 травня 2006 року не має бути більшим за три роки та строк її дії мав скінчитись не пізніше 2009 року. Відповідно до ч. 3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed