Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

10.10.2018 року позивач звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.04.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 130/2008, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 34 650 доларів США, зі сплатою 14% річних строком по 02.04.2018 рік. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його користування у порядку та на умовах кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором, між Банком та відповідачем було укладено договір іпотеки від 03.04.2008 року, за умовами якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 05.09.2018 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість, яка складається з: 31 444,10 доларів США, що еквівалентно 895 936,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 44 602,16 доларів США, що еквівалентно 1 270 849,03 грн. - заборгованість за відсотками; 11877,38 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 52 172,75 грн. - штраф за прострочення виконання зобов`язань. Позивач просить в рахунок часткового погашення заборгованості відповідача звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права на продаж предмета іпотеки, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною продажу, визначеною в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадеження». В судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання 02.01.2019, 27.02.2019, 26.04.2019, 10.06.2019 року не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. 11.06.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.04.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 130/2008, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 34 650,00 доларів США, зі сплатою 14 % річних строком по 02.04.2018 рік. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його користування у порядку та на умовах кредитного договору (а.с.9-16). З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором, між Банком та відповідачем було укладено договір іпотеки від 03.04.2008 року, за умовами якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] (а.с.17-24). Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 05.09.2018 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість у розмірі 2 230 835,68 грн., яка складається з: 31 444,10 доларів США, що еквівалентно 895 936,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 44 602,16 доларів США, що еквівалентно 1 270 849,03 грн. - заборгованість за відсотками; 11877,38 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 52 172,75 грн. - штраф за прострочення виконання зобов`язань (а.с.6-8). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченого законом, покладається на іпотекодержателя. Згідно ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису Нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону України «Про іпотеку». Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору ... . Оскільки до теперішнього часу заборгованість по кредитному договору не сплачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1762 грн. - понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved