Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення шкоди, заподіяної товариству працівником під час виконання трудових обов'язків, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] 04.12.3013 року був прийнятий на роботу та працював на посаді водія у Львівській філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп". Виконуючи свої трудові обов'язки він часто перебував у службових відрядженнях в межах України, а також за кордоном, у зв'язку із чим йому були видані пластикові картки ТОВ "Вог Рітейл" та ТОВ "Е100 УА" призначені для заправки дизельним паливом транспортних засобів. Однак після повернення відповідача із чергових рейсів, неодноразово було виявлено, що ним здійснена перевитрата палива, внаслідок чого підприємству були нанесені збитки на загальну суму 31192,03 грн. Жодних пояснень з приводу перевитрати понад встановлені норми дизельного палива останній не давав. Частину збитків відповідачем відшкодовано у добровільному порядку. Наказом від 05.09.2014 р. відповідача було звільнено із займаної посади. З огляду на зазначені обставини, просить стягнути з відповідача в користь ТОВ "Орлан-Транс-Груп" 29328,28 грн. матеріальних збитків, а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що на підставі наказу №150-кф [PERSON] було прийнято на роботу Львівську філію ТОВ "Орлан-Транс-Груп" в автомобільну колону №2 на посаду водія транспортних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполученні на вантажні автомобілі всіх марок тимчасово, з 04.12.2013 р. по 03.01.2014 р. на з 21.10.2013 року, що підтверджується копією відповідного наказу, виданого позивачем /а.с.5/. Відповідач, перебуваючи у трудових відносинах з підприємством, неодноразово перебував в службових відрядженнях в межах України та за кордоном, для того отримував пластикові картки ТОВ «Вог Рітейл» та ТОВ «Е100 УА» для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань, що підтверджується інформацією позивача /а.с.8,11,14/. Під час виконання перевезення на автопоїзді АА4782/АА6583ХТ під керуванням водія [PERSON] за маршрутом Україна-Росія згідно подорожнього листа № 325153 від 09.01.2014 року серія 12ААБ при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 238 літрів палива. Відповідачем було придбано 4677 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля, залишок палива в паливних баках склав 322 літра. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 3466 літра палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 4592 літр. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 1127 літрів на загальну суму 11659,31 грн. /а.с.7-9/. Як зазначає позивач, із вказаної суми відповідачем відшкодовано частину збитків добровільно 1448, 52 грн. та 397,23 грн. утримано з заробітної плати. Під час виконання перевезення на автопоїзді 16828КА/184-17КА під керуванням водія [PERSON] за маршрутом Україна-Росія згідно подорожнього листа № 325169 від 18.03.2014 року серія 12ААБ при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 100 літрів палива. Відповідачем було придбано 3780 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля, залишок палива в паливних баках склав 340 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 2910 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 3540 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 690 літрів на загальну суму 8968,26 грн. /а.с. 10-11/. Під час виконання перевезення на автопоїзді 16828КА/184-17КА під керуванням водія [PERSON] за маршрутом Україна-Росія згідно подорожнього листа № 420612 від 07.05.2014 року серія 12ААБ при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 340 літрів палива. Відповідачем було придбано 2620 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля, залишок палива в паливних баках склав 540 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1716 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 2420 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 704 літри на загальну суму 10546,46 грн. /а.с. 13-14/. Таким чином, загальна сума збитків становить 29328,28 гривень. Документів, які б обґрунтували таку витрату палива відповідачем позивачу надано не було. Відповідно до наказу Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» № 108-кф від 05.09.2014 року відповідача було звільнено з займаної посади за прогул згідно п. 4 ст.40 КЗпП України /а.с.6/. Згідно положень п. 6 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках коди відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. Як вбачається з витягу з наказу № 150-кф від 04.12.2013 року відповідача прийнято на роботу з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю. Відповідно до вимог п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» зазначено, що відповідно до п. 6 ст. 134 КЗпП України матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну перевитратою пального на автомобільному транспорті. Враховуючи, що відповідачем під час виконання трудових обов'язків спричинено роботодавцю матеріальну шкоду, яка у повному обсязі не відшкодована, та на відповідача покладено повну індивідуальну матеріальну відповідальність, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків на загальну суму 29328,28 грн. підлягають задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved