Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Згурівського районного суду від 17.07.2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з 24.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття. На момент винесення рішення відповідач офіційно не був працевлаштованим, працював по вільному найму. На підставі рішення суду від 17.07.2020 був виданий виконавчий лист, який пред`явлений до Згурівського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) та 21.09.2020 була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №63049024. Постановою державного виконавця від 26.08.2021 звернуто стягнення на доходи відповідача (боржника) у зв`язку з офіційним працевлаштуванням та отримання відповідачем (боржником) доходу у ТОВ ХК «Енергомонтажвентиляція». Позивачці відомо, що відповідач працює монтажником вентиляцій та кондиціонерів в місті Києві, має офіційний стабільний дохід, у зв`язку з чим його майновий стан суттєво змінився. Відповідно до інформації на інтернет ресурсі www.work.ua, заробітна плата монтажника в ТОВ ХК «Енергомонтажвентиляція» складає від 20000,00 грн до 50000,00 грн. Стан здоров`я дитини погіршився, а саме встановлено діагноз муковісцидоз (кістозний фіброз) Е84 з тяжкою панкреатичною недостатністю, з важким перебігом та цирозом печінки. Сину встановлено статус «Дитина з інвалідністю до 18 років» та з 01.03.2021 по 01.07.2034 (до повноліття сина) державою призначена щомісячна соціальна допомога. Хвороба прогресує і потребує, як додаткового піклування і догляду, так і величезних щомісячних матеріальних затрат на медикаментозне лікування - орієнтовно до 6000,00 грн. Розмір аліментів, який присуджено до стягнення з відповідача на утримання сина, є недостатнім для належного забезпечення всім необхідним, тому просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 4500,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивачка направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити без неї. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодившись на збільшення розміру аліментів до 3000,00 грн. Суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки учасників справи. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що, на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 17 липня 2020 року, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України, у розмірі 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з 24 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На час ухвалення рішення [PERSON] працював по вільному найму різноробочим на будівництві (копія рішення суду - а.с. 12-15, копія виконавчого листа - а.с. 16, копія свідоцтва про шлюб - а.с.10, копія постанови про відкриття виконавчого провадження - а.с. 17). На дату розгляду справи про збільшення розміру аліментів відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, працює монтажником систем вентиляції у ТОВ «Холдингова компанія «Енергомонтажвентиляція» в м. Київ та отримує щомісячну заробітну плату у розмірі 8601,23 грн (до виплати) (довідка про заробітну плату - а.с.35). Згідно з інформацією про виконавче провадження, на підставі постанови державного виконавця від 26.08.2021 виконавчий лист передано за місцем працевлаштування відповідача у ТОВ ХК «Енергомонтажвентиляція» (інформація - а.с. 18-19). З часу призначення аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , стан здоров`я дитини погіршився. У [PERSON] діагностували кістозний фіброз (муковісцидоз) з тяжкою панкреатичною недостатністю, цироз печінки, з важким перебігом хвороби (копія консультаційного заключення від 14.01.2021 - а.с. 20). [PERSON] надано статус «Дитина з інвалідністю до 18 років» та призначено державну соціальну допомогу з 01.03.2021 до 01.07.2034 (копія посвідчення - а.с. 21). Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Аналогічний правовий висновок зроблений також Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 04.03.2020 року в справі №682/3112/18). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. П.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] присуджено аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про збільшення розміру аліментів, в якій просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4500,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач офіційно працевлаштувався та має стабільний дохід, а також тим, що стан здоров`я дитини суттєво погіршився та його лікування вимагає значних грошових витрат. Відповідач частково визнав позовні вимоги, просив визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн, оскільки він має великі витрати на проживання в м. Київ та не може сплачувати аліменти у розмірі 4500,00 грн, як того просить позивачка. Позивачкою доведена необхідність збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , оскільки стан здоров`я сина суттєво погіршився, а відповідач офіційно працевлаштувався та має регулярний дохід, у зв`язку з чим має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд також врахував заперечення з боку відповідача, інформацію щодо розміру заробітної плати за місцем роботи. Суд не бере до уваги роздруківку з інтернет ресурсу www.work.ua (а.с. 22), оскільки позивачка не довела, що дані, які в ній містяться безпосередньо стосуються відповідача. В той же час у справі наявна довідка з місця роботи відповідача про заробітну плату. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України, приймаючи рішення про задоволення позову, суд виходить з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Положення ст. 191 СК України в даному випадку не підлягають до застосування, оскільки не стосуються присудження аліментів у зміненому розмірі. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які присуджені до стягнення з відповідача з 2000,00 грн до 3500,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial