Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка являється рідною бабою її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], законним представником являється вона, [PERSON] Вказує, що вона з 1996 року по 2000 рік знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], сином померлої [PERSON], від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], який після їх розлучення залишився проживати з нею. Її колишній чоловік [PERSON], а син [PERSON], [INFO] помер; відповідачка [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], відповідачка [PERSON] є онукою [PERSON], донькою [PERSON] від першого шлюбу. Позивачка вказує, що виходячи із вимог ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки син [PERSON] помер до смерті своєї матері, то спадкове майно за правом представлення повинно перейти до її онуків. Вона в інтересах свого неповнолітнього сина у встановленому ст. ст. 1268-1270 ЦК України порядку та строк подала заяву про прийняття спадщини її сином після смерті його баби, що підтверджується спадковою справою № 162/2009, яка була заведена після смерті [PERSON] 04.03.2009 року. В Ірпінській державній нотаріальній конторі Київської області їй стало відомо , що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася також [PERSON] - онука [PERSON] від першого шлюбу померлого сина та із заявою про прийняття спадщини також звернулася [PERSON], рідна сестра [PERSON], яка претендує на спадкове майно своєї померлої сестри на підставі заповіту, складеного [PERSON] 23.12.2008 року. Вказує, що тривалий час на розгляді в Ірпінському міському суді Київської області знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи - орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] про визнання заповіту від 23.12.2008 року недійсним, визнання права власності на спадкове майно та за її позовом в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, Ірпінська державна нотаріальна контора Київської області, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], КП КОР "Ірпінське бюро технічної документації" про визнання заповіту від 23.12.2008 року та договору довічного утримання від 23.12.208 року недійсними, про визнання права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування за законом. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10.03.2011 року (справа № 2-68/11) визнано недійсним заповіт від 23.12.2008 року, яким [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та договір довічного утримання від 23.12.2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] Позивачка вказує, що після ознайомлення з рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10.03.2011 року, винесеному у вищевказаній цивільній справі їй стало відомо про те, що існує інший заповіт від 22.08.2008 року, який складений [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1391. Захищаючи інтереси свого неповнолітнього сина, вона вважає, що заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] 22.08.2008 року повинен бути визнаний недійсним з підставі, передбачених ст. 225 ЦК України, оскільки [PERSON] під час його посвідчення в силу стану свого здоров'я не могла правильно розуміти, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON], починаючи з 2004 року страждала численними захворюваннями, в зв'язку з чим знаходилася на диспансерному обліку по місцю свого проживання, потребувала стороннього догляду, зокрема лікарями їй були встановлені слідуючи діагнози: дисциркуляторна енцефалопатія 2 стадії із координаторними порушеннями, церебральний атеросклероз із артеріальною гіпертензією, цефалгічний синдром, шийний остеохондроз, цервикокраніоалгія, анемія неясного ґенезу (гіпопластична), цукровий діабет 2 ступеню стадії медичної субкомпенсації, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний коронаросклероз із гіпертензією та дихальної недостатності 2 ступеню, хронічний атрофічний гастродуоденіт, хронічний гепатит, хронічний панкреатит, діабетична мікроангіопатія верхніх та нижніх кінцівок, діабетичний гепатоз, анемія тяжкого ступеню виразності, хронічний холецистопанкреатит, нефроптоз справа, початкова катаракта, діабетична ангіоретинопатія (проліфераційна стадія), діабетична поліневропатія, артроз правого колінного суглобу, аднексит, хронічний атрофічний гастрит, рак шлунку, згодом лікарі діагностували в неї не тільки рак шлунку, але і рак матки та метастази в паравертебральні (в ділянці хребців) лімфатичні вузли. В зв'язку із вище перерахованими захворюваннями баба її сина [PERSON], починаючи з 2004 року по день смерті лікувалася в Гостомельській поліклініці Київської області, в Ірпінській міській центральній лікарні Київської області в період з 25.07.2008 року по 11.08.2008 року, Київській обласній клінічній лікарні в онковідділенні з 14.08.2008 року по 21.08.2008 року, а з жовтня 2008 року по грудень 2008 року знаходилася вдома та до неї тричі на день виїжджала невідкладна медична допомога і за призначенням лікарів їй робили ін'єкції промедолу та трамадолу в зв'язку з сильними болями, які супроводжували онкозахворювання. Вказує, що в процесі розгляду цивільної справи № 2-68/1 в Ірпінському міському суді Київської області проводилась посмертна судово-психіатрична експертиза відносно [PERSON], згідно Актів посмертної та додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи № 385 від 04.08.2010 року, № 1000 від 08.12.2010 року [PERSON] станом на час складання заповіту, 23.12.2008 року не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що стало підставою для визнання його недійсним. Отже наведене вище дає підстави стверджувати, що станом на 22.08.2008 року , на час складання заповіту на користь [PERSON] та [PERSON], [PERSON] не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними під впливом вживаних нею ліків, які позначалися на її психічному стані. Позивачка також вказує, що в разі визнання заповіту від 22.08.2008 року недійсним, складеного [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] підлягають визнанню недійсними всі видані на підставі заповіту Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що відповідає вимогам ст. 1301 ЦК України. В зв'язку із викладеними обставинами позивачка просила визнати заповіт від 22.08.2008 року, складений [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1391, недійсним; визнати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.04.2012 року, видане [PERSON] державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М., реєстровий номер 2-943, недійсним; визнати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.04.2012 року, видане [PERSON] державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М., реєстровий номер 2-945, недійсним; визнати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.04.2012 року, видане [PERSON] державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М., реєстровий номер 2-947, недійсним; визнати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.11.2012 року, видане [PERSON] державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М., реєстровий номер 2-2725, недійсним; визнати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.11.2012 року, видане [PERSON] державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М., реєстровий номер 2-2727, недійсним; визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.11.2012 року, видане [PERSON] державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М., реєстровий номер 2-2729, недійсним; визнати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.11.2012 року, видане [PERSON] державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М., реєстровий номер 2-2731, недійсним; стягнути із відповідачів, [PERSON] та [PERSON] на її користь понесені нею та документально підтверджені під час розгляду справи судові витрати ( судовий збір, витрати за проведення судово-психіатричної експертизи) . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення даного позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позову, а також вважав, що позивачкою пропущено строк позовної давності та просив застосувати даний строк. Просив у позові відмовити у повному обсязі. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області, Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області та третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, експерта Миславського В.І., вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. Встановлено, що 04 березня 2009 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 23 грудня 2008 року після смерті [PERSON] до Ірпінської міської державної нотаріальної контори звернулася рідна сестра померлої - [PERSON]; 22.04.2009 року до Ірпінської міської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON], діюча в інтересах свого малолітнього сина [PERSON], [INFO] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом; 08 травня 2009 року до Ірпінської міської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO] є рідним онуком померлої [PERSON], батько [PERSON] - [PERSON], який являвся сином померлої [PERSON], помер [INFO]. Відповідачка [PERSON] також є рідною онукою померлої [PERSON] та дочкою сина померлого [PERSON] - [PERSON]; відповідачка [PERSON] являється рідною сестрою померлої [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] 23 грудня 2008 склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2011 року у справі № 2-68/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи - орган опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, Ірпінська держнотконтора, приватний нотаріус [PERSON] про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно та за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - орган опіки та піклування Ірпінської міської ради, Ірпінська держнотконтора, приватний нотаріус [PERSON], КП КОР "Ірпінське БТІ", КП КОР "Бучанське БТІ" про визнання заповіту та договору довічного утримання недійсними, про визнання права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування за законом позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволено частково; визнано недійсним заповіт, складений [PERSON] та посвідчений 23.12.2008 року приватним нотаріусом [PERSON]; визнано недійсним договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] 23.12.2008 року та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований під № 3052; визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 753275 на ім."я [PERSON], виданий 04.11.2009 року на підставі договору довічного утримання від 23.12.2008 року та зареєстрований за № 010996600617; в інший частині позовних вимог [PERSON] та [PERSON] відмовлено. Дане рішення набрало законної сили. Даним рішенням встановлено, що поскільки складений [PERSON] заповіт від 23.12.2008 року визнаний недійсним, з підстав, передбачених ст. 225 ЦК України, то відновлює свою дію попередній заповіт, який [PERSON] склала 02.08.2008 року, згідно якого [PERSON] частину майна заповіла [PERSON], а частину - [PERSON] Встановлено, що 22 серпня 2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1391, яким належну їй частину житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS]; належну їй земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, розташовану за адресою [ADDRESS], належну їй земельну ділянку, надану для будівництва житлового будинку, розташовану за адресою [ADDRESS] заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожній; належну їй частину житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку при ньому (її частину) заповідала [PERSON]. Встановлено, що на підставі заповіту від 22 серпня 2008 року, складеного [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1391 [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене у даному заповіті спадкове майно. В судовому засіданні встановлено, що згідно Акту посмертної судово-психіатричної експертизи № 21-ц [PERSON], виконаного відділенням амбулаторних судово-психіатричних експертиз Комунального закладу Київської обласної ради "Обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання" від 14.02.2014 року [PERSON] станом на 22 серпня 2008 року страждала на психічний розлад внаслідок ураження головного мозку (церебросклероз, діабетична ангіопатія, ракова інтоксикація) у вигляді органічного амнестичного синдрому (МКХ-10; F04) із вираженою астенією (МКХ-10; F06.6), когнітивними розладами (МКХ-10; F06.7) та больовим синдромом на фоні несприятливого соматичного стану. Ступінь виразності психічних розладів у [PERSON] була такою, що 22 серпня 2008 року вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Наведені обставини підтверджуються поясненнями учасників судового процесу, експерта Миславського В.І., показами свідків, матеріалами справи та оглянутими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи № 2-68/11. У відповідності до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У відповідності до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Позивачка, звертаючись до суду із даним позовом просила визнати заповіт від 22.08.2008 року, складений [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1391, недійсним, посилаючись на те, що станом на 22.08.2008 року на час складання заповіту на користь [PERSON] та [PERSON], [PERSON] не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки згідно Акту посмертної судово-психіатричної експертизи № 21-ц [PERSON], виконаного відділенням амбулаторних судово-психіатричних експертиз Комунального закладу Київської обласної ради "Обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання" від 14.02.2014 року [PERSON] станом на 22 серпня 2008 року не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому, виходячи з положень ч.1 ст. 225 ЦК України та ст. 1257 ЦК України слід визнати недійсним заповіт від 22.08.2008 року, складений [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1391. У відповідності до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки судом визнаний недійсним заповіт від 22.08.2008 року, складений [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1391, всі свідоцтва про право на спадщину на ім."я [PERSON] та [PERSON], видані на підставі зазначеного заповіту, виходячи з положень ст. 1301 ЦК України також слід визнати недійсними. У відповідності до ч.4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка звертається до суду із даним позовом в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім, для захисту його прав та інтересів, суд вважає, що посилання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про те, що позивачкою пропущений строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, а тому, виходячи з положень ч.4 ст. 261 ЦК України суд вважає, що позивачкою строк позовної давності не пропущений та відсутні підстави для застосування такого строку . При цьому суд також вважає, що із відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору та за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи в сумі 2 843,39 гривен. Таким чином суд задовольняє заявлений позов повністю. На підставі ст. ст.15, 16, 202, 203, 215, 225, 242, 256-257, 261, 272, 1216-1222, 1233, 1234, 1236, 1257, 1266, 1301 ЦК України,

Outcome: approved