Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 28984,74грн за кредитним договором №б/н від 18.12.2007 року та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову посилався на такі обставини: Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.12.2007 року [PERSON] 18.12.2007 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного Договору с прямою і безумовною згодою Позичальника що, прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком., відповідно до 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів в 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВ [PERSON] "ПРИВАТБАНК". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами правилами надання банківських послуг». «Правилами користування платіжною карток та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 13.01.2015 року має заборгованість - 28984.74 гри., яка складається наступного: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 14800,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9327,50 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов' та правил надання банківська послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина). 1356,42 грн. - штраф (процентна складова). На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що с порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині витрат позивачем на оголошення в газеті про розгляд справи, та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася без поважної причини, про час і місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про виклик до суду та оголошення в газеті «Черкаський край» №45 (19979) від 10.06.2015 року. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, поскільки на думку суду, у справі є достатньо доказів для слухання справи та прийняття рішення по суті. Поскільки у відповідності до ст.60 ЦПК України сторони мають одинакові права на надання суду доказів у справі, суд вважає, що неявка відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої інтереси у суді і находить за можливе при розгляді справи по суті оцінювати докази надані суду позивачем. Суд вважає необхідним розглянути справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного: Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.12.2007 року [PERSON] 18.12.2007 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором а тому відповідач зобов'язання за договором не виконав. Відповідач станом на 13.01.2015 року має заборгованість - 28984.74 гри. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1078 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконала, чим порушено ст.ст. 526, 1054 ЦК України та умови Договору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved