Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

В травні 2013 року позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк „ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову посилався на те, що відповідно до договору № DOXRRX23082261 від 04.07.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2554,67 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом підтвердив, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір. Відповідач свої зобов'язання не виконав і станом на 26.04.2013 року заборгованість за вказаним договором склала 33987,09 грн., яка складається із: 2355,28 грн. - заборгованості за кредитом; 13841,02 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 600,30 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 15095,87 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафів: 500,00 грн. - штраф (фіксована ціна); 1594,62 грн. - штраф (процентна складова). Просив суд першої інстанції стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 33987,09 грн., а також судові витрати в розмірі 339,87 грн. Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 11 грудня 2013 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. З вказаним рішенням суду не погодився позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк „ПриватБанк" та оскаржив його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального та процесуального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк" задовольнити у повному обсязі. В судове засідання апеляційного суду відповідач [PERSON] не з'явився, відбуває покарання в місцях позбавлення волі, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк" слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав. Відповідно до частини 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії заяви позичальника № DOXRRX23082261 від 04.07.2007 року [PERSON] отримав від банку строковий кредит у сумі 2554,68 грн. на строк 12 місяців по 04.07.2008 року включно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,0 % у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання відповідача по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам, строки, а також комісії, яка зазначена в умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «29» по «З» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 302,01 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно з пунктом 5.5. вищевказаного кредитного договору термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором DOXRRX23082261 від 04.07.2007 року станом на 26.04.2013 заборгованість складає 33987,09 грн., яка складається з наступного: 2355,28 грн. - заборгованість за кредитом; 13841,02 грн. - заборгованість по процентам користування кредитом; 600,30 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом ; 15095,87 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором ; 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина), 1594,62 грн. - штраф (процентна складова). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як вибачається із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд першої інстанції дійшов висновку до того, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, чим порушив умови взятих на себе зобов'язань. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на те, що сплив строк загальної позовної давності - 3 роки та навіть збільшений строк позовної давності - 5 років. Проте, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до пункту 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Як вбачається із частини 4 статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не надавав до суду першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до частини 2 статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені). Апеляційний суд вважає, що пеню з відповідача [PERSON] слід стягнути в межах строку позовної давності за один рік, яка складає відповідно до розрахунку позивача 1185,20 грн. Всього з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 20076,42 грн., яка складається із : 2355 грн. - заборгованості за кредитом; 13841,02 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 600,30 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 1185,20 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафів: 500,00 грн. - штрафу (фіксованої ціни); 1594,62 грн. - штрафу (процентної складової). Враховуючи, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального права, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: partial