Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі укладеним між нею та ТОВ "Агрофірма Берегиня-М". В обгрунтування позову зазначила, що має на праві приватної власності земельну ділянку, загальною площею 4,79 га, що розташована на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району та області. У 2017 році їй стало відомо, що 01.10.2015 року зареєстровано право оренди земельної ділянки за відповідачем. Вона звернулася до відповідача з вимогою надати договір оренди земельної ділянки. Після отримання договору було встановлено, що підпис в договорі в розділі реквізити сторін виконаний не нею, а договір укладено та зареєстровано всупереч її волевиявленню та з грубим порушенням норм чинного законодавства. Просила визнати даний договір недійсним та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення по справі. В ході розгляду справи по суті змінив підстави позовних вимог та просив визнати недійсним договір оренди з підстав подвійної реєстрації права оренди на одну і ту ж земельну ділянку. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала. Надала пояснення по обставинах справи та просила відмовити в позовних вимогах, в зв"язку з тим, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач особисто уклала договір оренди земельної ділянки, що було підтверджено судово-почеркознавчою експертизою. Крім того, вважає, що позивач змінив підстави позову після початку розгляду справи по суті, що суперечить ЦПК України. Судом встановлено,що позивачу належить земельна ділянка розміром 4,79 га, що розташована на території Овсяниківської сільської ради Кіровоградського району та області. Дана обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.15). 01.10.2015 року між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, що підтверджено копією договору (а.с.7). Згідно висновку почеркознавчої експертизи № 17-651 від 17.05.2017 року, підписи від імені [PERSON] у договорі оренди землі від 01.10.2015 року та акті приймання передачі об"єкта оренди від 01.10.2015 року до договору оренди землі виконані самою [PERSON] (а.с.72). Крім того, відповідачем були надані видаткові касові ордери про отримання [PERSON] орендної плати від відповідача за 2015-2016 роки (а.с.37-39). Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Згідно ч.1. ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Аналізуючи всі докази які отримані в ході розгляду справи,суд вважає, що позивач не довела ті обставини, на які вона посилається. В суді встановлено, що саме позивач уклала договір оренди земельної ділянки з відповідачем 01.10.2015 року, що свідчить про її вільне волевиявлення та відповідність договору її внутрішній волі. При таких обставинах в позовних вимогах необхідно відмовити. В ході розгляду справи по суті позивач змінив підстави позову, що суперечить вимогам ч.2 ст.31 ЦПК України і тому інші підстави визнання договору недійсним судом не розглядаються, що не позбавляє право позивача окремим позовом звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним з інших підстав. Ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.84 ЦПК України, витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч.2 ст.84). Представником відповідача адвокатом [PERSON] представлений розрахунок витрат на правову допомогу відповідно до ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справа". З даним розрахунком суд згоден, і тому витрати відповідача на правову допомоги в сумі 6000 грн. підлягають стягненню з позивача.

Outcome: approved