Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнення, посилається на те, що йому стало відомо з листа Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції №0314/2380/4 від 11.02.2014 року та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.01.2014 року (виконавче провадження № 41640022), що державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ясюкевичем О.В. 21.01.2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 403/12876/12, виданого 14.01.2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 875 556,00 грн., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], у межах суми стягнення. На виконання вказаної постанови був накладений арешт на квартиру [ADDRESS], право власності на яку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване за [PERSON] та яка фактично належить йому, та було складено акт опису майна боржника, а саме вказаної квартири. Окрім того, заходи забезпечення позову у вигляді арешту та заборони відчуження цієї квартири були застосовані ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.10.2012 року по справі № 403/12876/12. За вказаних обставин, наклавши арешт на вказану квартиру та оголосивши заборону на її відчуження, державний виконавець, так саме як і Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська ухвалою про забезпечення позову від 10.10.2012 року порушили його право власності на це майно, яке є абсолютним речовим правом, було визнано за ним рішенням суду та повинно захищатися відповідно до норм міжнародного та національного права, що є неприпустимим та потребує відновлення порушених прав шляхом звільнення цього майна з-під арешту. Позивач посилається у позові на те, що його право власності на квартиру [ADDRESS] було визнано рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2010 року по справі № 2-487/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною власністю подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту окремого проживання та поділ майна. Після набрання рішенням законної сили 29.10.2010 року відповідачкою чинилися перешкоди у доступі техніка БТІ до квартири, її обстеженні та складанні відповідної технічної інвентаризації, в наслідок чого він був вимушений звертатися до правоохоронних органів з відповідною заявою та для захисту своїх прав до суду. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2011 року по справі № 2-5061/11, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.02.2012 року, його позовні вимоги були задоволені, [PERSON] було зобов»язано усунути перешкоди у користуванні вказаною квартирою шляхом його вселення до неї та передачі ключів від вхідних дверей, зобов»язано [PERSON] забезпечити доступ техніка КП «ДМБТІ» до квартири для обстеження та складання технічної інвентаризації. Зазначене рішення було виконано державним виконавцем 21.09.2012 року, що підтверджується актом від 21.09.2012 року та постановою про закінчення виконавчого провадження. Позивач також зазначає, що на сьогоднішній день ним отримано новий технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] проте державна реєстрація права власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ним завершена не була в зв»язку з накладенням арешту на це майно для забезпечення виконання особистих зобов»язань його колишньої дружини [PERSON] Позивач просить звільнити з-під арешту та виключити з акту опису майна боржника квартиру [ADDRESS] яка належить [PERSON], та зняти заборону на відчуження, накладені 21.01.2014 року державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ясюкевичем О.М. при примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 403/12876/12, виданого 14.01.2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 875 556,00 грн., а також ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська про забезпечення позову від 10.10.2012 року у справі № 403/12876/12. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та в уточненні до нього. В дане судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутності та в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи Представник Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з 05.10.1985 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. В період шлюбу подружжям [PERSON] серед іншого майна була придбана квартира [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано за [PERSON] Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2010 року, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту окремого проживання та поділ майна, що є спільною власністю подружжя, визнано, зокрема, за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Вказане рішення суду вступило в законну силу 29.10.2010 року і встановлені ним обставини відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи. Встановлено, що після того, як вказане рішення суду вступило в законну силу позивач з метою державної реєстрації за собою права власності на вказану квартиру звернувся до КП «ДМБТІ» з замовленням № 02/05121 від 30.12.2010 року для проведення технічної інвентаризації зазначеної квартири. Проте, відповідачкою [PERSON] чинилися перешкоди у доступі техніка БТІ до квартири, її обстеженні та складанні відповідної технічної документації, що підтверджується заявою [PERSON] від 31.01.2011 року, адресованою Бабушкінському РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, листом Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області №46/Г-9 від 28.02.2011 року, листом КП «ДМБТІ» за № 2948 від 12.03.2011 року. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2011 року, ухваленим у справі № 2-5061/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.02.2012 року, були задоволені позовні вимоги [PERSON], а саме [PERSON] було зобов»язано усунути перешкоди у користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS] шляхом його вселення до квартири та передачі йому ключів від вхідних дверей квартири, зобов»язано [PERSON] забезпечити доступ техніка КП «ДМБТІ» до вказаної квартири для її обстеження та складання технічної документації. Зазначене рішення вступило в законну і відповідно до ст.61 ЦПК України встановлені ним обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Вказане рішення суду було виконано державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ 21.09.2012 року, що підтверджується відповідним актом державного виконавця від 21.09.2012 року та постановою про закінчення виконавчого провадження від 24.09.2012 року. Позивачем було отримано новий технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] проте державна реєстрація права власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на своє ім"я ним завершена не була в зв»язку з накладенням арешту на вказану квартиру для забезпечення виконання особистих зобов»язань його колишньої дружини [PERSON] Судом встановлено, що Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.01.2014 року, винесеною у виконавчому провадженні ВП № 41640022 державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ясюкевичем О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 403/12876/12, виданого 14.01.2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 875 556,00 грн., було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], у межах суми стягнення та заборонено здійснювати відчуження будь-якого її майна в межах суми боргу. На виконання вказаної постанови був накладений арешт на квартиру [ADDRESS], право власності на яку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване за [PERSON], і в межах вказаного виконавчого провадження було складено акт опису майна боржника, а саме зазначеної квартири. У відповідності до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що постанова від 21.01.2014 року про накладення арешту на майно боржника [PERSON], в тому числі на спірну квартиру, винесена державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції вже в той час, коли вказана квартира була набута у власність [PERSON] відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2010 року, чим порушуються його право власності на вказану квартиру. Той факт, що державна реєстрація речових прав на спірне майно з об"єктивних причин, а зокрема в зв"язку із чиненням перешкод з боку [PERSON], позивачем не завершена, не може бути підставою для накладення арешту на це майно за особистими зобов"язаннями [PERSON] перед [PERSON] в порушення майнових прав [PERSON] Та обставина, що право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не впливає на об"єм його прав, оскільки, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 23.05.2012 року по справі № 6-37цс12 (ст.3607 ЦПК України), державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, що відображено у ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Відповідно до п.п.10 п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, визначено що документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є, зокрема, і рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Вказані обставини встановлені ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.11.2014 року, винесеною у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], про визнання права власності та зобов"язання вчинити певні дії, та якою з наведених підстав скасована ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, і ці обставини в силу ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи. Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до роз"яснення п.16 Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" №14 від 26.12.2003 року вимога інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред"явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладення арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про звільнення з-під арешту та виключення з акту опису майна боржника квартири [ADDRESS] зняття заборони на відчуження, застосованих відповідно до постанови від 21.01.2014 року державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ясюкевичем О.М. при примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 403/12876/12, виданого 14.01.2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 875 556,00 грн. Будь-яких доказів в спростування зазначених вимог позивача відповідачами суду не надано. Разом з цим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зняття заборони на відчуження, застосованої відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська про забезпечення позову від 10.10.2012 року у справі № 403/12876/12. Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 403/12876/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.10.2012 року, за клопотанням позивача, вказаний позов був забезпечений шляхом заборони до вирішення спору по суті відчуження (обмін, продаж, дарування та інш.) квартири [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Види забезпечення позову передбачені статтею 152 ЦПК України. Згідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Відповідно до ч.5 цієї статті питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, із змісту наведених положень цивільно-процесуального законодавства вбачається, що вимоги позивача про зняття заборони на відчуження спірної квартири, які є по суті питанням про скасування заходів забезпечення позову, повинні вирішуватися судом, який розглядав цивільну справу № 403/12876/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, в порядку, передбаченому ст.154 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., із стягненням з кожного з них по 121 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial