Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У жовтні 2013 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" (далі по тексту - ПрАТ «СК «Інгосстрах») звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач), третя особа: [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], третя особа) про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 серпня 2011 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах», правонаступником якого є позивач, було укладено договір страхування № К4Н0АК-096ROOX (далі по тексту - Договір). Згідно умов договору, позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором, об'єктом якого є майнові інтереси [PERSON], пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER]. Разом з тим, 05 липня 2012 року в м. Києві по вулиці Грозненська-Чаплигіна відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю застрахованого автомобіля під керуванням третьої особи та автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] При цьому, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2012 року, винним у скоєнні ДТП було визнано відповідача. Таким чином, позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача, власнику застрахованого автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно матеріальну шкоду, яка згідно Звіту про оцінку вартості майнової шкоди складає 27184,79 грн. На виконання умов договору позивач, з урахуванням визначеної договором франшизи, виплатив третій особі суму страхового відшкодування у розмірі 27184,79 грн. У зв'язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на ст. 993 Цивільного кодексу (далі по тексту - ЦК України), просить стягнути з відповідача заподіяну шкоду в розмірі 27184,79 грн., витрати на проведення оцінки шкоди, заподіяної автомобілю страхувальника, у розмірі 350,00 грн. та судовий збір у розмірі 275,35 грн. Представник позивача Откидач С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, просив розстрочити виконання судового рішення в частині стягнення грошових коштів, враховуючи тяжке матеріальне становище. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На даний час правонаступником Закритого акціонерного товариства «СК «Інгосстрах» є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах». У судовому засіданні встановлено, що 05 липня 2012 року в м. Києві приблизно о 09 год. 00 хв. по вулиці Грозненській сталась ДТП за участю автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2012 року, відповідача було визнано винним у вищезазначеній ДТП, а саме у порушенні п. 13.3 Правил дорожнього руху, та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 6). В результаті зазначених дій відповідача власнику автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], були завдані матеріальні збитки. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], на час ДТП був застрахований у Закритому акціонерному товаристві «СК «Інгосстрах», про що свідчить Договір страхування № К4Н0АК-096ROOX від 06 серпня 2011 року (а.с. 2 - зворот). Відповідно до Звіту про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 2341 від 11.07.2012 року, складеного ПП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], складає 28150,32 грн. (а.с. 9-10). Відповідно до страхового акту № И-2790 від 06.08.2012, франшиза складає 965,63 грн. (а.с.14). Відповідно до рахунку №2341 від 11.07.2012 року, витрати на проведення оцінки шкоди, заподіяної автомобілю страхувальника, склали 350,00 грн. (а.с. 13 - зворот). Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Враховуючи положення зазначеної статті та згідно з умовами договору страхування, позивачем, на підставі Звіту про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 2341 від 11.07.2012 року, з урахуванням визначеної договором страхування франшизи, та на підставі страхового акту № И-2790 від 06.08.2012 року [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 27184,79 грн., про що свідчить платіжне доручення № 8941 від 08 серпня 2012 року (а.с. 16). Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01 березня 2013 року, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Суд вважає за необхідне зазначити і те, що у позовній заяві позивач просить стягнути страхове відшкодування в порядку регресу, посилаючись на ст. 993 ЦК України, таким чином, не розрізняє поняття "регрес", який регулюється ст. 1191 ЦК України та "суброгація", яка регулюється ст. 993 ЦК України, що є не вірним. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 27 534 грн. 79 коп. У відповідності до ст. 217 ЦПК України, суд який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд, проаналізувавши клопотання відповідача [PERSON] про розстрочку виконання ним зобов'язань по поверненню грошових коштів, прийшов до висновку, що воно підлягає до задоволення, оскільки відповідач знаходяться у скрутному матеріальному становищі, а сума, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача, є значною. Крім того, суд враховує те, що представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти розстрочки виконання судового рішення у спосіб, який був запропонований відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 275,35 грн.

Outcome: approved