Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

До Краматорського міського суду звернувся прокурор м. Краматорська в інтересах [PERSON] до Донбаської Державної Машинобудівної академії про стягнення недорахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня 2012 року по грудень 2014 року включно. Свої вимоги, які під час судового розгляду справи позивач уточнив (а.с.32-36), обгрунтував тим, що [PERSON] з 01.09.2012 року навчається у Машинобудівному коледжу Донбаської Державної машинобудівної академії та щомісячно отримує стипендію. Батько студента [PERSON] - [PERSON] на день вступу сина до академії мав стаж підземних робіт 20 років, що підтверджується довідкою ВСП ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 20.06.2012 № 494. Відповідно до ст. 23 Закону Украіни «Про вищу освіту» зазначений навчальний заклад віднесено до вищого навчального закладу 1-2 рівня акредитації. Відповідно до п. 3 ст. 3 цього Закону держава гарантує надання особам, які навчаються у вищому навчальному, закладі пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Частиною 2 статті 62 цього Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендії у встановленому законодавством порядку . Згідно з вимогами ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів- інвалідів 1 та II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійних технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімумв, встановленого законом для працездатних осіб. Таким чином, [PERSON], з урахуванням ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак за весь час навчання стипендія [PERSON] нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012р визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який з 01.01.2012 р. по 31.03.2012р. становив 1073 грн., 01.04.2012р. по 30.06.2012р. становив 1094 грн., з 01.07.2012р. по 30.09.2012р. становив 1102 грн., з 01.10.2012р. по 30.11.2012р. становив 1118 грн., з 01.12.2012р. по 31.12.2012р. становив 1134 грн. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2013р. по 31.11.2013р. становив 1147 грн. з 01.12.2013 р. по 31.12.2013р. становив 1218 грн. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року становив - 1218 грн. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON], мав отримувати стипендії з 01.09.2012 р. по 30.09.2012 р. у сумї 1102 грн., з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. у сумї 1118 грн., з 01.12.2012р. по 31.12.2012р. у сумі 1134 грн., з 01.01.2013 р. по 31.11.2013р. у сумі 1147 грн., з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р. у сумі 1218 грн., з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року у сумі 1218 грн., з 01.01.2015 року по 01.02.2015 року у сумі 1218 грн, в той час, як Машинобудівним коледжем Донбаської державної машинобудівної академії стипендія [PERSON] нараховувалася на загальних підставах. Внаслідок неправомірних дій Машинобудівного коледжу Донбаської державної машинобудівної академії студент [PERSON] отримував стипендію в неповному розмірі. Недоотримана сума стипендії, відповідно до наданого розрахунку, становить 27 826 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що паспорт бюджетної програми затверджений на 2014 рік Наказом Міністерства освіти і науки України і Міністерством фінансів України від 21.03.2014 року № 249/311. В жодному з Паспортів бюджетної програми не згаданий ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», як підстава для виконання бюджетної програми на кожний календарний рік. ЗУ «Про державний бюджет України» на 2012, 2013, 2014 роки виконання ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» шляхом приведення його у відповідність із законодавством у галузі вищої освіти для можливості правового врегулювання питання забезпечення студентів, які є дітьми шахтарів, зазначеною у позовній заяві стипендією не передбачено. Тому, звернення позивача з позом до суду є безпідставним. Крім того, ні в ЗУ «Про вищу освіту» від 01.07.2014 року, ні в ЗУ «Про вищу освіту» від 17.01.2002 року, ні в Постанові КМУ № 882 не передбачений указаний в позовній заяві вид соціальної стипендії, не визначено порядку призначення та виплати стипендій дітям шахтарів. ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», який не узгоджений з іншими законодавчими актами в частині призначення даного виду стипендій, в ст.. 5 «Особливості здобуття освіти шахтарями та їх дітьми» передбачає, що стипендія дітям шахтарів є гарантованою виплатою за рахунок коштів саме Державного бюджету. Цей вид стипендії був введений для підвищення престижності шахтарської праці, подальшого працевлаштування випускників на підприємства добувної промисловості. Студент [PERSON] навчається за спеціальністю «Обслуговування програмних систем і комплексів» без укладання договору на навчання з подальшим працевлаштуванням у зазначеній галузі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що наказом № 170/01-04 від 10.08.2012 року [PERSON] було зараховано до Машинобудівного коледжу Донбаської Державної Машинобудівної академії за спеціальністю «Обслуговування програмних систем і комплексів». (а.с.4- 5) В червні 2012 року позивач надав відповідачу довідку № 494 від 20.06.2012 р., відповідно до якої батько позивача - [PERSON] має загальний стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті 20 років (а.с. 8 ). Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 68) З довідки № 41, наданої Машинобудівним коледжом Донбаської Державної Машинобудівної академії вбачається , що [PERSON] отримав стипендію за період з вересня 2012 року по лютий 2015 року в наступному розмірі: за вересень 2012 року 1050 грн., у жовтні 2012 р.-550 грн. у листопаді 2012 р. 650 грн., у грудні 2012 р. -550 грн. у січня 2013 р. 550 грн., у березні 2013 р.- 200 грн., у червні 2014 р. 400 грн., в іншій період стипендія не нераховувалась через низький рейтинг. (а.с.9) Звертаючись до суду з позовом, прокурор посилається на те, що у зв'язку з тим, що стаж роботи батька [PERSON] у підземних умовах праці складає більш ніж 15 років, йому передбачено виплату соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", однак соціальна стипендія відповідачем не нараховувалася і не виплачувалася. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж "земної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів І та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. [PERSON] є сином особи, яка має стаж підземної роботи більше 15 років, тому йому повинна бути призначена і виплачуватися в період навчання у Машинобудівному коледжі Донбаської Державної машинобудівної академії стипендія в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це визначено вищенаведеною нормою закону. Суд, погоджується з розрахунком сум невиплаченої стипендії, наданої позивачем, оскільки його розраховано з урахуванням сум стипендії, яка була виплачена навчальним закладом, за період навчання [PERSON] та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України " за період з вересня 2012 року по грудень 2014 року включно. Відповідачем, вказаний розрахунок не оспорюється. Посилання представника відповідача на положення п. 6 Порядку призначення та виплати стипендії від 12 липня 2004 року № 882, затвердженої у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2008р. № 165, яка на даний час є чинною, що витрати на стипендіальне забезпечення дітей окремих категорій шахтарів у відповідності до вимог ст.. 5 ЗУ "Про підвищення шахтарської праці" в ній не передбачені, не заслуговують на увагу, оскільки пізніше прийнятим Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Дія ст. 5 вищезазначеного закону Законами України "Про державний бюджет України" на 2012-2014 роки не призупинялась. Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено, що особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Тобто, положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму. Відсутність бюджетних асигнувань на виплату стипендії не є підставою для відмови відповідача у її виплаті у розмірі прожиткового мінімуму згідно ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", оскільки таке твердження суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі "Кечко проти України", згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог та стягнення з Донбаської Державної Машинобудівної академії на користь [PERSON] недорахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня 2012 року по грудень 2014 року включно в сумі 27 826,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved