Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

В липні 2021 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" (далі-Банк) до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги Банк мотивує тим, що 18 серпня 2015 року між Банком та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому було збільшено до 5 000 грн. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на день смерті позичальника утворилась заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 6816,41 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредита у розмірі 5980,06 грн та нарахованої пені у розмірі 836,35 грн. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] від спадщини не відмовилися, а тому до них перейшов обов`язок погасити заборгованість, яка виникла у спадкодавця за кредитним договором. У відповідності до ст. 1281 ЦК України, 14 липня 2020 року банком була направлена претензія до Снігурівської державної нотаріальної контори. 25 травня 2021 року позивачем до спадкоємців було направлено лист-претензію про погашення кредитної заборгованості, яку залишено без виконання. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідачів, як спадкоємців, заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 6816,41 грн та судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно. Представник позивача про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] згідно поданої письмової заяви про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на відсутність у спадкодавця спадкового майна. Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних доказів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 18 серпня 2015 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5 000,00 грн на платіжну картку (а.с. 14-15). [INFO] [PERSON] помер, про що 13 липня 2018 року складено відповідний актовий запис про смерть № 235, що встановлено судом за зверненя позивача до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, після його смерті (а.с.74). З вимогою про повернення кредитної заборгованості банк за життя [PERSON] , до останнього не звертався. Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на день смерті [PERSON] , з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, заборгованість позичальника склала 6816,41 грн, з них 5980,06 грн заборгованість за тілом кредиту, 836,35 грн нарахована пеня (а.с.7-10). Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , позивач направив претензію кредитора № SAMDNWFC00019343854 від 15 червня 2020 року до Снігурівської державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину. На підставі вказаної претензії нотаріальною конторою 03 жовтня 2020 року заведено спадкову справу № 295/2020. Спадкоємці, які б звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] відсутні (а.с.114-117). За даними довідки голови Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Пилипенко О.В. № 50 від 28.07.2021 р., станом на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , та разом з ним за однією адресою були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] . Відповідно до рішення Новокиївської сільської ради від 13 листопада 2008 року "Про присвоєння номерів об"єктам нерухомого майна незалежно від форм власності на території Новокиївської сільської ради" адреса помешкання [PERSON] змінилася з адреси [ADDRESS] на адресу [ADDRESS] (а.с.151). Згідно повідомлення начальника Снігурівської філії КП ММБТІ, право власності будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Відомості про будинок [ADDRESS] відсутні (а.с.185-186). За повідомленням Територіального сервісного центру МВС № 4842 Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Миколаївській області (філія ГСЦ МВС) №31/14/2-866 від 22.09.2021 року згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 22 вересня 2021 року інформація щодо транспортних засобів, зареєстрованих на ім"я [PERSON] , [INFO] , відсутня (а.с.156). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, як щодо суб`єкта, так і щодо об"єкта нерухомого майна, сформованої 05 жовтня 2021 року, нерухомого майна за [PERSON] не зареєстровано (а.с.159-163). За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 25.10.2021 року станом на 01.01.2013 року за [PERSON] реєстрація права власності на земельні ділянки на території Миколаївської області не виявлена (а.с.184-зворот). За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст.1218 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України). З встановлених у справі обставин та досліджених доказів встановлено, що після смерті [PERSON] банк звернувся до нотаріуса з претензію кредитора № SAMDNWFC00019343854 від 15 червня 2020 року. На підставі вказаної претензії нотаріальною конторою 03 жовтня 2020 року заведено спадкову справу № 295/2020. Оскільки, судом не встановлено обставин які б свідчили про те, що кредитор дізнався або мав дізнатися про відкриття спадщини раніше ніж у 6-ти місячний строк, який передував зверненню кредитора до нотаріуса з вимогою до спадкоємців боржника, строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, ним не пропущено. Спадщина успадкована фактично відповідачами, як спадкоємцями померлого першої черги (батьки), які на час смерті спадкодавця були зареєстровані разом з ним за однією адресою. Згідно з ч. 1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положенням ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Оскільки, позичальник за кредитним договором [PERSON] помер, то відповідати перед АТ КБ "ПриватБанк" на підставі ст.ст.1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця мають його спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Станом 10 липня 2018 року заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором згідно розрахунку позивача відповідала 6816,41 грн. Разом з тим, судом встановлено, що на день смерті [PERSON] за ним не було зареєстровано право власності на нерухоме майно та/або будь-яке рухоме майно, що підлягало державній реєстрації, а отже встановлення факту відсутності за життя у померлого будь-якого майна виключає саму можливість набуття права спадкування, Доводи позивача про те, що відповідачі не відмовилися від прийняття спадщини, є безпідставними, оскільки подання заяви про прийняття спадщини за відсутності у спадкодавця рухомого чи іншого майна не тягне за собою автоматичне виникнення в останніх зобов`язання задовольнити вимоги кредитора, які він мав до померлого боржника, ураховуючи їх відповідальність лише у межах вартості успадкованого майна. За такого, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed