Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У червні 2015 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з умовами договору факторингу №15/09/14 від 15.09.2014р. ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 18.04.2013р., укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] Згідно кредитного договору № [NUMBER] від 18.04.2013 р., укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON], банк надав відповідачу кредит в сумі 65\~418,20 грн. на споживчі цілі. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Однак, позичальником було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості та станом на 20.01.2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 67\~007,31 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 56\~128,83 грн. та сума відсотків за користування кредитом 10\~878,48 грн. 20.09.2014 року позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, в звязку з виникненням прострочки. Проте до цього часу заборгованість не погашена. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2013 року між ПАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. За умовами даного договору банк надав [PERSON] споживчий кредит в сумі 65\~418,20 грн. на споживчі цілі та придбання послуг продавців, строком на 36 місяців, з 18.04.2013р. по 18.04.2016р. та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32,99% річних (а.с. 5-7). У відповідності до п. 1.2.1. кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, счплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та Додатком №1 "Графік платежів", що є його невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Згідно п. 1.4.1. кредитного договору, позичальник зобовязався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання, встановлені договором, не пізніше 18 квітня 2016 року. Пунктом 1.4.2. вищевказаного договору визначено, що сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів (а.с. 14 зворіт). В разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якщо ще не настав регулюються чинним законодавством України (п. 1.5.4. кредитного договору). В п. 2.2.1. кредитного договору визначено, що банк відкрив держателю картковий рахунок в гривнях та випустивши кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що ПАТ "ОТП Банк" свої зобов'язання за кредитним договором № [NUMBER] від 18.04.2013 року виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі 65\~418,20 грн. Також, судом встановлено, що 18.04.2013 року між ПрАТ "РЕНЕСАНС ЖИТТЯ" від імені, в інтересах та за дорученням якого діє Агент АТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено договір страхування №01/022003491585, відповідно до умов договору предметом договору є майнові інтереси, які не суперечать чиному законодавству України, повязані з життям, здоровям, працездатністю страхувальника, який є Застрахованою Особою за умовами Договору страхування (а.с. 10-11). З розрахунку заборгованості за кредитним договором суд встановив, що станом на 20.01.2015 року сума простроченої заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом становить 67\~007,31 грн., яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 56\~128,83 грн. та суми відсотків за користування кредитом 10\~878,48 грн. (а.с. 21). У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 20.09.2014 року надіслав позичальнику [PERSON] повідомлення про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с. 22), однак на час подання позову до суду дані вимоги виконані не були, заборгованість не погашена. Судом встановлено, що 15.09.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено Договір факторингу № 15/09/14 (а.с. 16-19), відповідно до умов якого Банк передав Фактору право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. З Витягу з Додатку до договору факторингу № 15/09/14 вбачається, що до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перешло право вимога по кредитному договору № [NUMBER] від 18.04.2013 року, боржником якого є [PERSON] (а.с. 20). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюванню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № [NUMBER] від 18.04.2013 року щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 670,07 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved