Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

02.02.2018 р. до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій просить суд стягнути з ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання» на його користь заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття його квартири, у розмірі 73987,58 грн., що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири, 4000,00 грн. моральної шкоди та 1444,80 грн. витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. В позовній заяві зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу №56 від 22.03.1993 р., зареєстрованого в реєстрі за №6-2050 позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 62,8 кв.м., у якій він постійно проживає разом з дружиною [PERSON] 23.11.2013 р. між позивачем та відповідачем укладено договір №162468 про надання житлово-комунальних послуг, відповідно до якого ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання» надає [PERSON] послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а останній в свою чергу зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. З 2014 р. і до теперішнього часу квартиру позивача неодноразово заливало водою, яка текла з даху будинку, пошкодженого стічними дощовими опадами, снігом із домішками пилу та бруду з вини відповідача, як утримувача будинку, в результаті чого квартиру позивача було пошкоджено, а саме: в приміщенні кухні спостерігається здуття плитки на стіні, орієнтовною площею до 0,8 кв.м; в приміщенні коридору - здуття дерев'яних стінових панелей - площею 0,6 кв.м.; деформація трьох міжкімнатних дверей; деформація вхідних дверей; в приміщенні туалету - темні вологі плями із відшаруванням фарби; в приміщенні житлової кімнати - темні сухі плями на стелі, відставання шпаклівки від стіни, здуття паркетної підлоги. У зв'язку з неодноразовим залиттям квартири позивач листами від 04.08.2014 р., від 10.09.2015 р. та від 13.10.2016 р. звертався до відповідача з проханням здійснити поточний ремонт даху будинку зі сторони його квартири. 03.09.2014 р. відповідач повідомив позивача, що проведення поточного ремонту м'якої покрівлі над другим під'їздом заплановано на вересень-жовтень 2014 р. Разом з тим, до даного часу відповідачем жодних ремонтних робіт не проведено, а квартиру позивача заливає щоразу, як випадають опади. Згідно акту про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 23.10.2017 р., причиною залиття квартири позивача є потрапляння вологи з покрівлі будинку [ADDRESS]. Після складення даного акту, під час дощових опадів та танення снігу залиття квартири позивача відбулося повторно. Оскільки квартира [ADDRESS], який знаходиться на утриманні відповідача, то саме він, як відповідальна особа, що заподіяла шкоду повинен нести відповідальність за заподіяну майну позивача шкоду, а також вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення залиття в подальшому. Згідно кошторису на ремонтні будівельні роботи ТОВ «Будівельна фірма «Блок» №2-1-1 від 12.10.2017 р. вартість ремонтно-відновлювальних робіт, оздоблення стін та стелі, в коридорі, кухні, у ванній та житловій кімнатах, внаслідок залиття квартири позивача становить 73987,58 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири позивачу завдано моральну шкоду яка полягає в переживаннях та стражданнях останнього з приводу того, що особа яка пошкодила його майно та повинна відповідати за свої дії протягом кількох років добровільно не відшкодовує заподіяні матеріальні збитки та не проводить ремонтно-відновлювальні роботи. Хвилювання та думки про те, як відновити квартиру, тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Залиття квартири створило для нього дискомфорт та нервове напруження, оскільки він постійно відчуває в квартирі сирість, вологу та запах плісені. Протягом усього часу залиття квартири, позивач переніс сильні моральні страждання, починаючи з 2013 р. у зв'язку з поганим самопочуттям він звертався в лікарню і проходив відповідне лікування, у 2016 р. йому було поставлено діагноз інфаркт мозку, а у 2017 р. у нього виникли проблеми з серцем. Завдану відповідачем моральну шкоду позивач оцінює в 4000,00 грн. З підстав зазначених вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. 07.02.2018 р. у даній справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 05.04.2018 р. по даній цивільній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу та до отримання її висновку провадження у справі зупинено. 25.06.2018 р. до суду з Вінницького відділення «Київського науково-дослідного інституту судових експертиз» надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи за №2348/2349/18-21 від 23.06.2018 р., тому ухвалою суду від 27.06.2018 р. провадження у справі поновлено. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю та вважає, що позов є необґрунтованим та безпідставним, оскільки ТОВ «ЖЕО» є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій на підставі Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 р. №25. Перелік послуг, періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в т.ч. і для будинку що знаходиться по [ADDRESS] встановлено Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1432 від 19.06.2017 р. «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду, який знаходиться на обслуговуванні МКП «ЖЕК №5», МКП «ЖЕК №6», МКП «ЖЕК №7», МКП «ЖЕК №12», МКП «ЖЕК №15», ПП «Бокуд», ДП «ЖЕК № 26», ВКФ «Будмашпрод» - ТОВ, ТОВ «ЖЕО». Відповідно до даного рішення, до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій входить, зокрема, і поточний ремонт конструктивних елементів, що проводиться відповідно до плану роботи підприємства. Зазначення позивачем, що ТОВ «ЖЕО» є балансоутримувачем не відповідає фактичним даним, а тому права і обов'язки балансоутримувача та виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не можуть бути ототожненні та прирівняні. Позивачем на підтвердження доводів не зазначено доказів, що починаючи з 2014 р. і до 05.10.2017 р. його квартиру неодноразово було залито водою, яка попадає з даху будинку. Також відповідач у відзиві звертає увагу суду на те, що причиною залиття є потрапляння вологи в зв'язку з механічним пошкодженням, а не відсутністю поточного ремонту на чому акцентує увагу позивач. Разом з тим, ТОВ «ЖЕО» в березні 2017 р. було здійснено ремонт покрівлі по [ADDRESS], ремонт даної покрівлі також проводився і в попередні роки. Відповідно свої зобов'язання відповідач виконував і виконує. Щодо стягнення моральної шкоди, представник відповідача у відзиві зазначає, що позивачем надано до суду виписки із медичної карти стаціонарного хворого за період з 2015 p. по 2017 р. Як вбачається із наданих медичних документів, позивач хворів і до 05.10.2017 р., тому попередній стан позивача не має відношення до подій 05.10.2017 р. Окрім того, згідно виписки від 13.12.2016 р. позивачу встановлено діагноз - «Інфаркт мозку внаслідок неуточненої закупорки або стенозу церебральних артерій з гіпертензією», а тому залиття квартири не має ніякого відношення до поставленого діагнозу у виписці від 12.11.2017 р., оскільки діагноз встановлений 12.12.2016 р. носить хронічний характер. У відповіді на відзив та доповненні до відповіді на відзив позивач зазначив, що він неодноразово усно звертався до відповідача з заявами про залиття квартири, однак жодних ремонтів над його квартирою не виконувалось. Затоплення квартири відбулось з покрівлі будинку, що знаходиться на обслуговуванні відповідача, який зобов'язаний здійснювати ремонт конструктивних елементів будинку, до яких згідно п. 6 п.п. ХІ Порядку та періодичності надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій Додатку №1 рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20.04.2017 р. №972 належить і покрівля будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON], його представники: [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та доповненні до відповіді на відзив. Просили суд їх задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 73987,58 грн., а не 77759,00 грн. (вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень окремих приміщень кв. [ADDRESS], станом на час проведення експертизи), як зазначено у висновку судового експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Представник відповідача ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання» - Панчук С.В. в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов та поясненнях до висновку судового експерта, додатково суду пояснила, що товариство є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на підставі Рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №25 від 10.01.2013 р. Враховуючи те, що працівниками товариства не було вчинено жодних дій (бездіяльності), що могли б спричинити залиття квартири, підстави для відшкодування заподіяної шкоди відсутні. Крім того, на початку 2017 року ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання» ремонтувало покрівлю даху будинку. Також представник зазначила, що позивачем не було надано доказів та вмотивованих обгрунтувань щодо визначення суми заподіяної йому моральної шкоди в розмірі 4000,00 грн. В задоволенні позову [PERSON] просила відмовити. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно із ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 22.03.1993 р., посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Павлюком І.І., зареєстрованого в реєстрі за №6-2050, квартира [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 62,8 кв.м, житловою площею 38,4 кв.м. належить позивачу [PERSON] на праві власності. (а.с. 15-16) 23.11.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №162468 про надання житлово-комунальних послуг, відповідно до п.1.1. якого відповідач надає позивачу послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, та, крім того, забезпечує організацію і виконання послуг з вивезення твердих побутових відходів, центрального, холодного водопостачання і водовідведення, натомість позивач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб'єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов'язаний вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за №927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Відповідно до акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 23.10.2017 р., затвердженого в.о. директора ТОВ «ЖЕО» Майдановим О.В., комісія у складі начальника виробничо-технічного відділу (ВТВ) Танасійчука В.П., інженера ВТВ [PERSON] в присутності власника квартири [ADDRESS] [PERSON] провели візуальне обстеження зазначеного приміщення та встановили, що в приміщенні кухні спостерігається здуття плитки на стіні орієнтовною площею до 9,8 кв.м.; в приміщенні коридору спостерігається здуття дерев'яних стінових панелей орієнтовною площею до 0,6 кв.м., деформація міжкімнатних дверей кількістю 3 шт., деформація вхідних дверей кількістю 1 шт.; в приміщенні туалету спостерігається темні вологі плями з відшаруванням водоемульсійної фарби на стелі орієнтовною площею до 1 кв.м.; в приміщенні кімнати спостерігається темні сухі плями на стелі орієнтовною площею до 0,3 кв.м., відставання шпаклівки від стіни орієнтовною площею до 0,7 кв.м., відставання шпалер від стіни орієнтовною площею до 0,7 кв.м., здуття паркетної підлоги орієнтовною площею до 0,7 кв.м. Також в акті зазначено, що причиною вищезазначених замокань є потрапляння вологи з покрівлі будинку [ADDRESS], в зв'язку з її механічними пошкодженнями. Ключі від виходу на покрівлю знаходяться у мешканців верхніх поверхів. Затоплення сталося 05.10.2017 р. Загально-будинкові інженерні мережі перебувають в технічно-справному стані, витоки з них відсутні. (а.с. 13) Свідок [PERSON] (сусідка позивача) суду пояснила, що їй відомо, що впродовж останніх двох років відбувалося залиття квартири позивача, а саме: наявні протікання в санвузлі, плями від протікань в спальні. Свідок знаходиться на роботі з 09-00 год. до 18-00 год., у п'ятницю до 16-00 год., і вона не бачила, щоб працівники ТОВ «ЖЕО» проводили ремонті роботи. Свідок [PERSON] (сусідка позивача) суду пояснила, що у 2017 р. слідів від затоплень в квартирі позивача вона не бачила, а на початку 2018 р. в квартирі останнього було видно на стелі та біля вікон плями. Шість років свідок на роботі не працює і постійно знаходиться вдома, за тридцять років проживання в будинку вона не бачила, щоб ремонтували дах будинку по [ADDRESS]. Згідно п. 4 рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 р. №25 "Про обслуговування житлового фонду", ТОВ "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" визнано виконавцем послуг з управління будинками, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому фонді, що є комунальною власністю територіальної громади м. Вінниці. (а.с. 115) З Додатку до вищевказаного рішення вбачається, що Департамент житлового господарства передав, а ТОВ "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" прийняло на обслуговування житлові будинки, в тому числі і будинок по [ADDRESS]. (а.с. 116-121) Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 05.06.2014 р. №1329 визнано ТОВ «ЖЕО» виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Пункт 4 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 р. №25 виключено. (а.с. 122-123) Таким чином, суд приходить до висновку, що джерело залиття квартири - покрівля даху будинку [ADDRESS] в м. Вінниця перебуває в обслуговуванні відповідача ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання». Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2018 р. була призначена та проведена судова будівельно-технічна експертиза. Висновком судового експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 23.06.2018 р. №2348/2349/18-21, визначено, що технічною причиною залиття кв. [ADDRESS] є проникання рідини атмосферних опадів крізь огороджувальні конструкції покрівлі та даху житлового будинку. Технічною причиною пошкодження покрівлі даху (до часткового ремонту) над кв. [ADDRESS] є його незадовільний технічний стан. Вартість ремонтно-будівельних робіт, згідно висновків натурного обстеження від 06.06.2018 р., проведення яких необхідно для усунення пошкоджень окремих приміщень кв. [ADDRESS], станом на час проведення експертизи може складати 77759,00 грн. Вартість ремонтно-будівельних робіт, згідно «АКТ (у) про залиття» кв. [ADDRESS], від 23.10.2017 р., проведення яких необхідно для усунення пошкоджень окремих приміщень кв. [ADDRESS], станом на час проведення експертизи може складати 69872,00 грн. (а.с. 186-211) Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч.3 ст. 386 ЦК України). Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавством в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Як роз'яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Посилання представника відповідача на те, що працівниками ТОВ «ЖЕО» не було вчинено жодних дій (бездіяльності), що могли б спричинити залиття квартири, як доказ невинуватості відповідача, суд не приймає до уваги, оскільки житловий будинок [ADDRESS] у м. Вінниця, у якому знаходиться квартира позивача, перебуває у відповідача на обслуговуванні. Пунктами 1.1, 1.5, підпунктами пункту 4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 92-7/11207, на відповідача, як на виконавця та виробника житлово-комунальних послуг покладені обов'язки щодо утримання в цілому житлового будинку і зокрема - стосовно ремонту даху. Визначаючись щодо осіб, які мають нести відповідальність за нанесену шкоду, суд враховує, що згідно з п. 1, 4, 6, 9 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов'язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; своєчасно проводити підготовку об'єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини. Отже, саме на виконавця - суб'єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу, покладається обов'язок утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт покрівлі даху житлового будинку. Враховуючи висновок судового експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 23.06.2018 р. №2348/2349/18-21, в якому зазначено, що технічною причиною пошкодження покрівлі даху над квартирою позивача є його незадовільний технічний стан, відповідальність за технічне обслуговування та ремонт якого покладена на ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання», тому суд дійшов висновку, що обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної майну позивача слід покласти саме на відповідача ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання». Щодо розміру відшкодування шкоди, то суд бере до уваги саме суму, визначену судовою експертизою, як розмір реальної завданої позивачу шкоди на момент розгляду справи, яка складає 77759,00 грн. Але враховуючи, що позивач не збільшив розмір позовних вимог і просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 73987,58 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 73987,58 грн. в відшкодування майнової шкоди завданої залиттям квартири. Щодо вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання» моральної шкоди в розмірі 4000,00 грн. то вона підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Внаслідок залиття квартири позивача, яка є єдиним його житлом, він відчував дискомфорт та нервове напруження, до того ж відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки, що спричинило моральні страждання позивачу. Отже, позивачу було спричинено моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях та необхідності додаткових зусиль для організації звичного способу життя. Разом із тим враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за доцільне позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково, а саме у розмірі 2000,00 грн. У зв'язку з задоволенням позову частково з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1092 грн. 28 коп., з яких 739,88 грн. за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди і 352,40 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди, та 6006 грн. 00 коп. витрат пов'язаних з проведенням експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: partial