Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Раківська сільська рада Бериславського району Херсонської області звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом до Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, [PERSON] про розірвання договору оренди землі посилаючись на те, що 28.03.2017 року між Бериславською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди землі, з метою вирощування сільськогосподарських культур із земель резервного фонду (не витребувані паї) загальною площею 50,2713 га, в тому числі ріллі 50,2713 га, із них: - площею 11,53, кадастровий номер 6520686600:05:041:0016, в контурі №39, ділянка 427 - площею 4,6096, кадастровий номер 6520686600:05:015:0008, в контурі №48, ділянка 8 - площею 5,2286, кадастровий номер 6520686600:05:015:0002, в контурі №48, ділянка 2 - площею 1,2578, кадастровий номер 6520686600:05:015:0006, в контурі №48, ділянка 6 - площею 9,6781, кадастровий номер 6520686600:05:015:0009, в контурі №48, ділянка 10 - площею 3,8241, кадастровий номер 6520686600:05:014:0006, в контурі №49, ділянка 6 - площею 4,5059, кадастровий номер 6520686600:05:014:0011, в контурі №49, ділянка 11 - площею 9,6372, кадастровий номер 6520686600:05:013:0001, в контурі №50, ділянка 1 розташованих на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на 20 років, вказаний договір зареєстровано державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району 28.03.2017 року за №19691978, №19692272, №21375863, №19692807, №19693231, №21376648, №19694497, №19694636. Дані земельні ділянки передані в оренду на підставі статті 13 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. Пунктом 31 Договору оренди землі, зазначено, що дія договору припиняється у разі отримання власником орендованої земельної ділянки права власності. 11 липня 2017 року Раківська сільська рада, на підставі рішення Бериславського районного суду, про визнання майна відумерлим зареєструвала право комунальної власності на земельні ділянки площею 5,2286, кадастровий номер 6520686600:05:015:0002, та площею 3,8241, кадастровий номер 6520686600:05:014:0006, які увійшли до орендованого масиву. 31.07.2017 року Позивач звернувся з листом по Відповідача 1 з проханням внести зміни до договору оренди землі від 29.03.2009 року. Відповідь не надійшла. Дана ситуація, спричиняє збитки до місцевого бюджету, оскільки орендна плата у діючому договорі оренди значно нижча ніж прогнозована орендна плата, яка буде за договором оренди укладеним на конкурентних засадах сільською радою та переможцем земельних торгів. Дані ж земельні ділянки передано в оренду навіть без проведення процедури аукціону. Позивач хоч і не є стороною спірного договору, але цей факт з огляду на правову позицію Вищого господарського суду України не позбавляє його права звернення до суду з вимогою про захист охоронюваного законом інтересу. Просить суд припинити шляхом розірвання договір оренди землі, укладений 29.03.2017 року між Бериславською районною державною адміністрацією та [PERSON] в частині земельної ділянки площею 5,2286, кадастровий номер 6520686600:05:015:0002, та площею 3,8241, кадастровий номер 6520686600:05:014:0006, розташованих на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області та скасувати відповідні записи про державну реєстрацію права оренди, вчинені державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району 28.03.2017 року за №21375863 та №21376648 та стягнути з відповідачів на користь позивача, понесені та підтверджені судові витрати. Не погоджуючись з позовними вимогами 23.01.2018 року від представника відповідача 1 Бериславської РДА [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву який зводиться до наступного: для урегулювання ситуації, яка склалася навколо оспорюваних земельних ділянок, на підставі поданого Раківською сільською радою клопотання від 31.07.2017 року за №237/02-36, районною державною адміністрацією направлено [PERSON] відповідного листа від 22 вересня 2017 року за №001/15-2423/0/2017/602-04 щодо необхідності внесення змін до договору оренди землі. 06 жовтня 2017 року на адресу районної державної адміністрації надійшла відповідь від [PERSON], у якому зазначено, що відповідно до пункту 31 Договору оренди землі, дія договору припиняється у разі отримання власником земельної частки (паю) документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, але не раніше закінчення сільськогосподарського сезону після збору врожаю орендарем. Таким чином, вирішення порушеного питання можливе в серпні 2018-го року. Дане питання було також порушено і на засідання постійної районної комісії по розгляду, вирішенню та врегулюванню земельних відносин 20 листопада 2017 року. Раківським сільським головою подано повторне клопотання від 11 грудня 2017 року №381/02-36 щодо внесення змін до договорів оренди землі на яке надано відповідь від 27 грудня 2017 року №001/3411/0-2017/15/602-04-3508. Також звертає увагу суду, що в позовній заяві, позивачем не зазначено, які вимоги Закону або Договору оренди землі були порушені Бериславською районною державною адміністрацією чи [PERSON], що може слугувати, на його думку, підставою для розірвання договору оренди. Вважає, що факт набуття позивачем права власності земельні ділянки, які є частиною земельних ділянок переданих в користування, не є підставою для безумовного розірвання договору оренди земельної ділянки, а лише дає підстави внесення відповідних змін до нього. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, у звязку з їх необгрунтованістю. Відповідач 2 [PERSON] також не погодився із позовними вимогами та 29.01.2018 року від його представника надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з боку позивача має місце невідповідність обраного ним способу захисту, тому ця обставина є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Вважає, що земельні ділянки державної або комунальної власності та земельні частки (паї) є різними об'єктами земельних відносин і мають різний правовий режим. За своєю правовою природою поняття земельні частки (паї) не є тотожним з земельними ділянками, а тому оренда земельної частки (паю) і оренда земельної ділянки мають суттєво різні якісні відносини. Порядок використання не витребуваних земельних часток (паїв) регулюється спеціальними законодавчими актами, згідно яких нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї) передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.У відзиві посилається на лист Державного агентства земельних ресурсів України від 14.05.2012 № 7295/17/6-12 "Про надання роз'яснення (щодо деяких питань земельного законодавства, які виникають при оформленні правовстановлюючих документів на земельні ділянки)", згідно якого нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки - частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідних рад та адміністрацій, а відтак надання таких ділянок у користування здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування відповідно до наданих їм повноважень та до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, без проведення аукціону, після розроблення технічної документації із землеустрою. Чинність спірного договору була визначена настанням конкретного юридичного факту - отримання власниками паїв правовстановлюючих документів на право власності на земельні ділянки, але не раніше закінчення сільськогосподарського сезону (після збору врожаю Орендарем), відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (п. 31 Договору). Отже при виникненні в особи права власності на земельну ділянку право користувача припиняється в силу закону та договору.Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, а припиняється в частині оренди земельної ділянки, на яку особою отримано правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку, та відповідно до умов договору - не раніше закінчення сільськогосподарського сезону (після збору врожаю Орендарем). Станом на 19.01.2018 року спірні земельні ділянки засіяні озимою пшеницею.Також зазначив, що позивач не довів, належними та допустимими доказами, що саме на передані в оренду не витребувані паї Раківською сільською радою Бериславського району Херсонської області отримано правовстановлюючі документи про право власності.Крім того зазначає, що розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі, а тому наголошує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази оплати позивачем витрат на правову допомогу, які мають бути відшкодовані у разі задоволення позову і вважає ці витрати недоведеними. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Ознайомившись із відзивами відповідачів, представником позивача було надано відповідь на відзив. Так на заперечення Бериславської РДА, представник стверджує, що припинення договору оренди, укладеного районною державною адміністрацією та орендарем на підставі Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у разі зміни власника землі, прямо передбачено вищенаведеним законом (ст.13) та оскаржуваним договором (пункт 31). Законодавець повязує момент припинення орендних відносин зі зміною власника в результаті оформлення права на частку (пай). В даному випадку майно було визнане відумерлим на підставі рішення суду та передане територіальній громаді у комунальну власність. Змінився не лише власник, але і форма власності. Також наголосила, що відповідно до протоколу №7 від 20.11.2017 засідання постійної районної комісії по розгляду, вирішенню та врегулюванню земельних відносин Бериславська РДА фактично погодилася з доводами позовної заяви, оскільки вирішила припинити дію договору на спірні земельні ділянки. У відповіді на відзив [PERSON], представник позивача зазначила аналогічні доводи, що і у відповіді на відзив Бериславської РДА, та додала, що згідно Витягу про реєстрацію права власності, доданого до позовної заяви, підставою для його виникнення стало саме розпорядження голови районної державної адміністрації №287 від 29.05.2017 року, в силу дотримання сільською радою процедури виділення земельної ділянки (паю) передбаченої Законом України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Чинне законодавство не містить жодної норми, яка б дозволяла районній державній адміністрації бути розпорядником земель комунальної форми власності. Раківська сільська рада не заперечує добросовісності орендаря [PERSON] та не має заперечень проти переукладення договору за результатами земельних торгів. Стосовно вартості оплати послуг адвоката, зазначила, що розрахунок здійснено з урахуванням вартості послуг за надання кваліфікованої юридичної допомоги з урахуванням Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України». Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.. Вимоги ст. ст. 12, 13, 81, ч.5 ст.263 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Судом було роз'яснено право сторонам по справі заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази. Судові органи, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечують захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, інтересів суспільства і держави. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Заслухавши представника позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Статтею 1, ч.1 ст. 2, ст.3,ч.4 ст.4, ч.1, абз.2 ч.2 ст.5, ст.13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Орендарями земельних ділянок можуть бути: громадяни і юридичні особи України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи, міжнародні об'єднання та організації, а також іноземні держави. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 93, ч.4 ст. 124 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. 29.03.2017 року між Бериславською районною державною адміністрацією та з одного боку та [PERSON] з іншого укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 50.2713 га в тому числі ріллі 50,2713 га, із них: - площею 11,53, кадастровий номер 6520686600:05:041:0016, в контурі №39, ділянка 427 - площею 4,6096, кадастровий номер 6520686600:05:015:0008, в контурі №48, ділянка 8 - площею 5,2286, кадастровий номер 6520686600:05:015:0002, в контурі №48, ділянка 2 - площею 1,2578, кадастровий номер 6520686600:05:015:0006, в контурі №48, ділянка 6 - площею 9,6781, кадастровий номер 6520686600:05:015:0009, в контурі №48, ділянка 10 - площею 3,8241, кадастровий номер 6520686600:05:014:0006, в контурі №49, ділянка 6 - площею 4,5059, кадастровий номер 6520686600:05:014:0011, в контурі №49, ділянка 11 - площею 9,6372, кадастровий номер 6520686600:05:013:0001, в контурі №50, ділянка 1, строком на 20 років. За правовою природою сторони уклали договір оренди землі - строкового платного володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним та Цивільним кодексами України, Законами України "Про оренду землі", «;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» - Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобовязана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148 - 1 Земельного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов»язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Відповідно до ч.3 ст.148-1 ЗК України, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом 1 місяця з дня набуття права власності на неї зобов»язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, імя, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Судом встановлено що 11.07.2017 року Раківська сільська рада Бериславського району Херсонської області зареєструвала своє право власності на земельні ділянки: площею 5,2286, кадастровий номер 6520686600:05:015:0002, в контурі №48, ділянка 2 та площею 3,8241, кадастровий номер 6520686600:05:014:0006, в контурі №49, ділянка 6 (а.с.11, 13). Новий власник землі, позивач по справі не повідомив орендаря в порядку ч.3 ст.148-1 ЗК України в 1-місячний строк про набуття ним права власності на землю із зазначенням певних відомостей, надав суду лише клопотання до Бериславської РДА про внесення змін до договору оренди у зв»язку зі зміною власника. Доказів про те, що ним було повідомлено орендаря суду не надано (а.с.20).. Згідно зі ст.. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Пунктом 31 Договору оренди передбачено, що дія договору припиняється у тому числі у зв»язку з отриманням власником земельної ділянки (паю) документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, але не раніше закінчення сільськогосподарського сезону ( після збору врожаю о Орендарем), відповідно до ст..13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідач по справі [PERSON] у зв»язку зі зміною власника орендованої земельної ділянки не заперечує припинення договору оренди, але за умови дотримання положення зазначеного у п.31 Договору оренди, після закінчення сільськогосподарського сезону (після збору врожаю орендарем» у зв»язку з чим просить Бериславську РДА внести зміни договору. ( а.с.35,36). 20.11.2017 року на засіданні постійної районної комісії по розгляду, вирішенню та врегулюванню земельних спорів Бериславської РДА було розглянуто клопотання [PERSON] та вирішено дати згоду на внесення змін до договору оренди землі укладеному між Бериславською районною державною адміністрацією та [PERSON] в частині припинення дії договору на дві земельні ділянки загальною площею 9.0527 га. Зміни до договору оренди набирають законної сили після закінчення сільськогосподарського сезону ( по закінченню збору врожаю орендарем), орієнтовно кінець липня 2018 року ( а.с.37 об.). Позивачем по справі 19.01.2018 року було створено робочу комісію та складено акт контролю використання земель державної та колективної власності згідно якого на земельних ділянках площею 5,2286, кадастровий номер 6520686600:05:015:0002, в контурі №48, ділянка 2 та площею 3,8241, кадастровий номер 6520686600:05:014:0006, в контурі №49, ділянка 6 засіяно озиму пшеницю. (а.с.51), що унеможливлює припинення договору оренди в даний час, оскільки це суперечить вимогам зазначеним у укладеному договорі оренди, а саме п.31, а тому заявлений позов є передчасним та необґрунтованим. Відповідно до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів обгрунтованності своїх позовних вимог.

Outcome: dismissed