Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором на загальну суму 19422,64 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.04.2015 року [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приватбанк"з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 03.04.2015 про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в КБ "Приватбанк". Позивач виконав свої зобов"язання, а відповідач станом на 14.09..2021 року має заборгованість перед банком в сумі 19422,64 грн., яку він просить стягнути в судовому порядку, а також сплочений судовий збір в сумі 2270,0 грн. Ухвалою суду від 06.10.2021 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Подав клопотання про огляд веб-сайту. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] 03.04.2015 було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (копія на а.с. 38-41). З даною анкетою-заявою [PERSON] ознайомлеао під підпис 03.04.2015 Згідно інформації, викладеній у даній анкеті-заяві, відповідачка підтвердила, що підписанням цієї анкети-заяви вона згодна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. До кредитного договору позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" інформацію про умови кредитування, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ "ПриватБанк". Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 14.09.2021 року (а.с. 8-18) становить 19422,64 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 16377,88 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3044,76 грн. Як вбачається з виписки за договором за період з 03.04.2015 по 17.09.2021 відповідач користувалася банківськими послугами (19-35) Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Доказами наданими позивачем доведено, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору та внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредита в сумі 16377,88 грн. Оскільки відповідачем не спростовано розрахунок боргу, наданого позивачем, тому суд вважає його доведеним. Як вбачається з матеріалів справи, у анкеті-заяві позичальника від 03.04.2015 року року процентна ставка не зазначена. Водночас у паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем 02.04.2020 року (а.с. 39-40), визначено реальну річну процентну ставку за межами пільгового періоду за картами "Універсальна" і "Універсальна голд" та при невиконанні зобов`язання Тому суд вважає, що сторони, підписуючи зазначені умови, прийняли їхтаі погодили розмір і порядок сплати відсотків за користування кредитними коштами, тому позов і в цій частинітакож є обгрунтованим. Судом за клопотанням представника позивача відповідно до ч. 7 ст. 85 ЦПК України оглянуто веб-сайт (сторінку) в мережі Інтернет на сайті: https://privatbank.ua/terms з метою встановлення та фіксування їх змісту (розділ 2.1 Умов і правил). Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Разом з тим, вказане не спростовує встановлені судом обставини щодо необхідності стягнення з [PERSON] 19422,64 грн боргу за кредитним договором, що складається з 16377,88 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 3044,76 грн - заборгованості за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 2270 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 536, 610, 625, 1054, 1056 ЦК України,

Outcome: approved