Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, мотивуючи тим, що станом на 31.12.2020 року у Відповідача перед ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" виникла заборгованість у сумі 30 554 грн . Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Про судове засідання відповідач був повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідач по справі є власником квартири [ADDRESS] та користується послугами, які надає позивач. Позивач був створений у квітні місяці 2012 року з метою експлуатації котельні, що знаходиться на [ADDRESS] та прилеглих до неї теплових мереж. Із отриманням від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг ліцензій з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, Позивач має право провадити господарську діяльність у сфері теплопостачання, зокрема виробляти теплову енергію, транспортувати вироблену теплову енергію магістральними тепловими мережами та постачати її різним категоріям споживачів. В силу ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ( який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) Позивач до жовтня 2020 року був виконавцем з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для населення, яке обслуговується від котельні на [ADDRESS] . Однак, у зв`язку із тим, що Позивач перебуває у процедурі банкрутства, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради прийняв рішення від 10.09.2020 року №943 про ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» теплом споживачів, підключених до мереж котельні на [ADDRESS] . Таким чином, до жовтня 2020 року Позивач надавав послуги з централізованого опалення споживачу [PERSON] (далі - Відповідач), який є власником квартири [ADDRESS] , згідно Договору дарування квартири від 09.08.2013 року. З заяви вбачається, що відносини з надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Законом, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила). Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно, 17.09.2014 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір 108513 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (підігрів води). Нарахування за послуги здійснювалось згідно тарифів, встановлених уповноваженими на те органами. Тарифи за період з червня 2017 року по вересень 2020 року встановлювались: Постановою НКРКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для потреб населення ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» від 31.03.2016 р. №1171 із змінами №1101 від 09.06.2016 року; Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради "Про тарифи на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" від 09.11.2017 р. № 940; Рішенням виконавчого комітету Івано- Франківської міської ради Івано-Франківської області від 05.09.2018 р. №968., Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про тарифи на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» від 31.10.2019 року №1271. Відповідно до п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У будинку [ADDRESS] , 10.02.2016 року встановлений будинковий прилад обліку теплової енергії і, відповідно, нарахування за послугу з централізованого опалення здійснювалось у відповідності до його показань. На підставі чого, протягом червня 2017 року - вересня 2020 року, Відповідачем спожито послуги з централізованого опалення у розмірі 21 721, 93 грн. та послуг з гарячого водопостачання в сумі 8 832, 18 грн. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача (Відповідача) покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як зазначено в п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Пунктом 11 Договору №108513 визначено, що платежі вносяться не пізніше 20 числа , що настає за розрахунковим. З врахуванням викладеного та у зв`язку з тим, що Відповідач з порушенням приписів чинного законодавства неналежним чином оплачував за спожиті комунальні послуги, виникла заборгованість у загальній сумі 30 554, 11 грн. станом на 31.12.2020 року. Позивач звертався до Івано-Франківського міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із Відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 19 813,72 грн. за період листопад 2013 року - травень 2017 року. За результатами розгляду вищевказаної заяви Івано-Франківський міський суд івано-Франківської області видав судовий наказ від 18.09.2017 року у справі №344/9238/17. Відповідно до ч. З, ч. 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства; у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону споживач зобов`язаний: - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затвердженими постановою КМ України від 24 січня 2006 року № 45 Власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: - укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; - оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово- комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним іоговором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, утриманих ним до укладення відповідного договору. Нормами ст.10 Закону передбачено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до ч.З ст. 4 Закону до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: встановлення цін/тарифів на житлово- комунальні послуги відповідно до закону. Згідно із довідки про розрахунки по особовому рахунку № [NUMBER] починаючи з січня 2015р.по листопад 2020р. сума заборгованості складає 8928,59 грн. П. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами встановленими відповідно до законодавства, та у строки, встановлені договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних ПОСЛУГ сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послугу повному обсязі. Зазначена позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно доч.1ст.9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця,якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ( прибирання внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування , поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) є видом житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч.1 ст. 20 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом. Суд вважає, що відсутність між позивачем та відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідача від обов`язку сплачувати за житлово-комунальні послуги, якими він користується. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Внаслідок неналежного виконання споживачем відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 8 928 грн. 59 коп. Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 2 270 гривні судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526, 625 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved