Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивував тим, що 19 лютого 2003 року рішенням Іванківського районного суду Київської області стягнуто з позивача на користь [PERSON] у відшкодування шкоди, спричиненой внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3 592,19 грн. Згідно перевірки МРЕВ ДАІ встановлено, що на автомобіль позивача марки «Хюндай Соната» д/н [NUMBER] накладено арешт-заборона на відчуження згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві № 381/1 від 02 вересня 2009 року. 19 жовтня 2009 року позивач сплатив борг, а саме 3 592, 19 грн, та виконавчий збір в сумі 453,22 грн. та оригінал квитанції щодо сплати боргу передав до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Однак заборона на на відчуження автомобіля не знята, а матеріали виконавчого провадження знищені. Просить суд про зняття арешту з майна - автомобіля марки «Хюндай Соната» д/н [NUMBER], який на праві приватної власності належить позивачу. Позивач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Згідно рішення Іванківського районного суду Київської області від 19 лютого 2003 року з [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду в розмірі - 2 092,19 грн., моральну шкоду у розмірі - 1 500,00 грн., а всього 3 592,19 грн.(а.с. 7-8). Згідно квитанції позивач сплатив суму боргу в розмірі 4 045,41 грн., на рахунок ВДК Дніпровського району м. Києва(а.с. 9). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Хюндай Соната» д/н [NUMBER] належить [PERSON].(а.с. 10) Дослідив добуті докази суд дійшов наступного висновку. 4 листопада 2010 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)N 2677-VI Закон України "Про виконавче провадження" викладено в новій редакції. Згідно ч.1 ст. 60 цього Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно ч.2 ст. 60 зазначеного Закону у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно відповіді відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві рішення Іванківського районного суду Київської області від 19 лютого 2003 року на виконанні не знаходиться, за 2009 рік знищені виконавчі провадження (а.с.6). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з викладеного, оскільки позивачем сплачено борг, рішення не знаходиться на виконанні, відсутні підстави для арешту транспортного засобу. Вимоги про звільнення з-під арешту автомобіля марки «Хюндай Соната» д/н [NUMBER], 2008 року випуску, який належить [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки норма ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" втратила чинність у зв"язку з викладенням Закону України "Про виконавче провадження" в новій редакції згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)від 04 листопада 2010 року, N 2677-VI. Вимоги [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна - автомобіля марки «Хюндай Соната» д/н [NUMBER], 2008 року випуску,підлягають задоволенню повністю

Outcome: partial