Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]; на земельну ділянку загальною площею 4,3272 га у межах згідно з планом, з яких: рілля - 1,9720 га, сіножать - 1,2608 га, пасовище - 1,0944 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 4,7572 га у межах згідно з планом, з яких: рілля - 1,9720 га, сіножать - 1,6916 га, пасовище - 1,0936 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернувся [PERSON] до Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівській області за відсутності представника та не заперечення щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. На час відкриття спадщини [INFO] діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до Довідки виданої Пилятинською сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 03 серпня 2015 року [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та мав слідуючий склад сім'ї: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до інформації наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області після смерті [PERSON] інформація у Спадковому реєстрі відсутня. Тобто, [PERSON] та [PERSON] є єдиними хто прийняв спадщину після смерті [PERSON]. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. Відповідно до довідки виданої Пилятинською сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 03.08.2015 року [PERSON] на день смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та мала слідуючий склад сім'ї: [PERSON]. В порядку виконання вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] відповідно до діючого на момент відкриття спадщини законодавства, прийняв спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO]. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з якої вбачається, що: -25.01.2009 року [PERSON] залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б не складалось заповів своєму братові [PERSON]; -03.02.2015 року [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Згідно довідки виданої Пилятинською сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 03.08.2015 року вбачається, що [PERSON] на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS], та мав слідуючий склад сім'ї - проживав один. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 22 серпня 2002 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Пилятинської сільської ради від 13 квітня 2001 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 4,89 га, з яких: рілля - 1,97 га, сіножать - 1,83 га, пасовище - 1,09 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. 10 листопада 2001 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Пилятинської сільської ради від 13 квітня 2001 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 4,32 га, з яких: рілля - 1,97 га, сіножать - 1,26 га, пасовище - 1,09 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України -" захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 4,7572 га (з яких: рілля - 1,9720 га (кадастровий номер [NUMBER]), сіножать - 1,6916 га (кадастровий номер [NUMBER]), пасовище - 1,0936 га (кадастровий номер [NUMBER]). При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 4,3272 га (з яких: рілля - 1,9720 га (кадастровий номер [NUMBER]), сіножать - 1,2608 га (кадастровий номер [NUMBER]), пасовище - 1,0944 га (кадастровий номер [NUMBER]). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 серпня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер [NUMBER]) зареєстровані відомості про оренду, суборенду за земельною ділянкою площею 1,0936 га, орендар ТОВ «Агро-Регіон Козелець», строком на 10 років; відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 серпня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер [NUMBER]) зареєстровані відомості про оренду, суборенду за земельною ділянкою площею 1,9720 га, орендар ТОВ «Агро-Регіон Козелець», строком на 10 років; відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 серпня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер [NUMBER]) зареєстровані відомості про оренду, суборенду за земельною ділянкою площею 1,6916 га, орендар ТОВ «Агро-Регіон Козелець», строком на 10 років; відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17 вересня 2015 року за земельними ділянками (кадастровий номер [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки. Також, суд вважає необхідним позов [PERSON] в частині визнання за заповітом права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], також задовольнити з огляду на наступне. Згідно довідки наданої Пилятинською сільською радою № 209 від 03.08.2015 року житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 15.04.1991 року були: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність". Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою по [ADDRESS], побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути об'єктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем [PERSON] не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], підлягають задоволенню.

Outcome: approved