Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

23.07.2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до відділу Держземагенства у Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В позові позивач посилався на те, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки за адресою: [ADDRESS], які належали померлій, їй як спадкоємиці першої черги за законом після матері видано свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок, тоді як у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки відмовлено постановою нотаріуса, так як відсутні державні акти на землю, прохає визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], надану для обслуговування жилого будинку кадастровий номер 2321884700:01:006:0040 та на земельну ділянку площею 0,2925 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], надану для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 2321884700:01:006:0039, вартістю 5979,48 грн. в цінах 2013 року, як спадкоємиці першої черги за законом доньки після своєї матері [PERSON], померлої [INFO]. 16.01.2014 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області відповідача відділ Держземагенства у Гуляйпільському районі Запорізької області замінено на належного відповідача: територіальну громаду Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району запорізької області. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки за адресою: [ADDRESS], які належали померлій, їй як спадкоємиці першої черги за законом після матері видано свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок, тоді як у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки відмовлено постановою нотаріуса, так як відсутні державні акти на землю, прохає визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], надану для обслуговування жилого будинку кадастровий номер 2321884700:01:006:0040 та на земельну ділянку площею 0,2925 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], надану для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 2321884700:01:006:0039 вартістю 5979,48 грн. в цінах 2013 року, як спадкоємиці першої черги за законом доньки після своєї матері [PERSON], померлої [INFO]. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: [INFO] народилася позивач [PERSON], батьками якої є [PERSON], а матір`ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданого Новомиколаївською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 18.02.1978 року (а.с.9). 25.11.1995 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і після одруження отримала прізвище "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області 25.11.1995 року (а.с.10). 23.05.1996 року рішенням №5 виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради народних депутатів Гуляйпільського району Запорізької області надана згода на передачу безоплатно в приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,38 га. 18.06.2010 року рішенням №3 виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради народних депутатів Гуляйпільського району Запорізької області уточнені площі земельних ділянок і їх призначення і визначено, що надана згода на передачу безоплатно в приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,25 га, надану для обслуговування жилого будинку та 0,2925 га, надану для ведення особистого селянського господарства. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданого 10.05.2012 року виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області (а.с.11). 20.07.2012 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після своєї матері. 20.07.2012 року приватним нотаріусом Гуляйпільського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] зареєстрована спадкова справа №61/2012 спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с.56). 19.10.2012 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Гуляйпільського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після своєї матері (а.с.63). 19.10.2012 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після своєї дружини. 29.11.2012 року приватним нотаріусом Гуляйпільського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом після матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS]. Інформація щодо заборон та обтяжень на земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] в Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутня. 15.07.2013 року відомості про земельну ділянку розміром 0,25 га, надану для обслуговування жилого будинку, належну на праві приватної власності [PERSON] внесені до Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12). Грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2013 року становить 182825 грн., що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.18). 15.07.2013 року відомості про земельну ділянку розміром 0,2925 га, надану для ведення особистого селянського господарства, належну на праві приватної власності [PERSON] внесені до Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.15). Грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2013 року становить 5979,48 грн., що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.19). 16.07.2013 року постановою приватного нотаріуса Гуляйпільського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю на них Державних актів. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той, з подружжя, хто його пережив. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач як донька померлої матері відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємицею за законом у першу чергу після своєї матері і прийняла спадщину, в тому числі земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] відповідно до ст.1269 ЦК України, так як в строк, передбачений ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після своєї матері, однак за відсутності державних актів на земельні ділянки на померлу їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.1 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, право якого на отримання спадщини на земельні ділянки не визнається в установленому законом порядку в зв`язку з відсутністю Державних актів на земельні ділянки, які мала право отримати і не отримала спадкодавець за життя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як право позивача не визнається і підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на земельні ділянки відповідно до ч.2 п.1 ст.16 ЦК України. При цьому суд виходить з того, що спадкодавцю належали на праві приватної власності земельні ділянки, про що свідчать рішення органу місцевого самоврядування про передачу даних земельних ділянок у приватну власність спадкодавцю. Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про власність" від 07.02.1991 року №697-XII громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського господарства, обслуговування жилого будинку. Відповідно до ст.17 Земельного кодексу України (редакція від 22.06.1993 року), яка діяла до 1999 року передбачає, що передача земельних ділянок у приватну власність провадиться Радами народних депутатів на території яких розташовані земельні ділянки. Відповідно до ч.4 ст.17 ЗК України (редакція від 22.06.1993 року) передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільським Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для ведення селянського господарства, обслуговування жилого будинку. Відповідно до ч.5 ст.17 ЗК України (редакція від 22.06.1993 року) зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір. Відповідно до ч.1 ст.22 ЗК України (редакція від 22.06.1993 року) право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ч.1 ст.23 ЗК України (редакція від 22.06.1993 року) право власності посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими Радами народних депутатів. 02.04.2002 року постановою Кабінету Міністрів України №449 була затверджена форма державного акта на право власності на земельну ділянку, видавалися державні акти вказаного зразка державними органами земельних ресурсів при місцевих державних адміністраціях або органах місцевого самоврядування, підписувались головою місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, а також начальником державного органу земельних ресурсів. 07.07.2011 року редакція ст.126 ЗК України була змінена і викладена наступним змістом: "Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ч.1 п.8-1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який діє з 01.01.2013 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно видається фізичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, органів місцевого самоврядування. Судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] на підставі рішення сільської ради народних депутатів про передачу їй безоплатно у приватну власність земельних ділянок здійснено всі дії щодо підготовки документів для видачі державного акту про право власності на земельні ділянки, встановлено землевпорядною організацією меж земельних ділянок в натурі, про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, однак остання за життя не отримала Державні акти про право власності на землю на дані земельні ділянки, після її смерті в зв`язку зі зміною законодавства змінено порядок отримання документа, що підтверджує, право власності на земельні ділянки, а тому захист права позивача як спадкоємиці померлої може бути здійснено лише шляхом визнання за нею права власності на дані земельні ділянки в порядку спадкування. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Outcome: approved