Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи позов тим, що 12.03.2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №302. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02.02.2016 року шлюб між сторонами розірвано, малолітню доньку залишено на проживання з матір"ю. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов"язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач за станом здоров"я є працездатною особою, інших дітей на його утриманні не має, а тому, просила стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, погодився на мінімальний розмір аліментів, який передбачено законадавством на утримання його доньки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 13.01.2016 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, беручи до уваги, що відповідачем не надано суду доказів про отримання ним постійних доходів, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання доньки слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач на даний час не працює, проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання доньки. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Щодо розміру аліментів, то суд вважає, що визначена позивачкою сума у 2000 грн. є завищеною, оскільки, двоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а тому суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі по 800 грн. щомісячно, оскільки, мінімальний розмір аліментів, який передбачено законадавством на утримання [PERSON] не буде відповідати інтересам дитини та не зможе в повному обсязі забезпечити її належний фізичний та духовний розвиток. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 551,20 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved