Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кереченани В.І., звернулася в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] посилаючись на те, що відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.10.2014 року відповідача [PERSON] зобов`язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.10.2014 року. Вимоги про зміну розміру аліментів позивач обгрунтовує тим, що на даний час розмір витрат на утримання дитини значно зріс, а матеріальний стан відповідача покращився, а тому як батько, [PERSON] може і повинен надавати матеріальну допомогу. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь позивача на підставі рішення Свалявського районного суду від 29.10.2014 року на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , визначити розмір аліментів у розмірі ј частки всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] , який діє в інтересах позивача (на підставі договору № 23 про надання правничої допомоги від 19.03.2018 року, ордеру серії ЗР №23546 від 19.03.2018 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/518 від 2006 року) не з`явилися, подавши до суду письмову заяву (вх. № 6386 від 21.09.2018 року) про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити не заперечують проти заочного розгляду справи Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений, про що свідчать власноручні розписки на судових повістках (а.с.18, а.с.22, а.с.25) та викликався в судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України). Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, про розгляд позову за правилами спрощеного провадження та вирішення справи за наявними матеріалами - відповідачу роз`яснено. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечила проти заочного вирішення справи, враховуючи, що відповідачем (у встановлений судом строк) відзиву до суду не надано, дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд визнає причини неявки відповідача неповажними, вважає за можливе провести заочний розгляд справи, вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченими ст.ст.274-279 ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом досліджено докази та матеріали, наявні у суду, а саме: копія свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (актовий запис № 190 від 17.09.2013 року), згідно якого в графі батьки дитини вказано батько [PERSON] , мати [PERSON] ; копія рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.10.2014 року (справа № 306/2784/14-ц), відповідно до якого [PERSON] було зобов`язано сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно; копія паспорту серії [NUMBER] , виданого Свалявським РС ГУДМС України в Закарпатській області 26.06.2013 року на особу [PERSON] з місцем реєстрації: [ADDRESS] ; копія довідки Свалявського районного військового комісаріату від 30.03.2018 року № 562 про проходження військової служби за контрактом [PERSON] . Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України (із змінами в редакції Закону україни № 2037-VIII від 17.05.2017 року) - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (із змінами в редакції Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 року) - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд\~враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ч.1\~ст. 192\~СК України\~- розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року № 2017-111 "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"). З дня постановлення рішення суду від 29.10.2014 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 1032 грн. на 1559 грн. (ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України в 2014 році, ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"). З огляду на вищезазначене, беручи до уваги, що із збільшенням віку дитини [PERSON] зросли витрати на її утримання, відповідач працездатний, доказів про інших утриманців немає, зважаючи на те, що від відповідача не надійшло ніяких заперечень щодо заявленої вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання доньки, враховуючи, що такий розмір стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька, відповідно до положень Закону, а тому суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів. Розмір аліментів слід визначити з 21.06.2018 року у розмірі ј частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, що є достатнім для забезпечення належного утримання дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, зміну способу стягнення аліментів), а тому суд дійшов висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 08.07.2011 року. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved