Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

у серпні 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до ДП "Державний резервний насінневий фонд України" про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимущеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11 серпня 2004 року наказом від 29 липня 2004 р. № 49-К її було прийнято на посаду референта ДП "Державний резервний насінневий фонд України". 02 серпня 2005 року наказом від 01 серпня 2005 року № 129-к позивач була переведена на посаду начальника адміністративно-господарського відділу відповідача. 20 березня 2006 року наказом від 20.03.2006 р. № 42-К позивач була переведена на посаду начальника відділу організаційно-кадрової роботи. 01 квітня 2012 року позивач наказм від 23.03.2012 р. № 48 переведена на посаду головного спеціаліста відділу документообігу та діловодства. 09 березня 2016 року наказом № 9 з метою оптимізації структури та штатного розпису ДП "Державний резервний насінневий фонд України" прийнято рішення про скорочення штату працівників, відповідно до якого було скорочено одну штатну одиницю у відділі документообігу та діловодства. 10 березня 2016 року позивач отримала повідомлення за вих. № 138-5/2-166 від 09.03.2016 р. про заплановане вивільнення працівників, яким попереджено про її наступне звільнення з займаної посади. 13 липня 2016 року наказом № 59-к/тр позивача було звільнено з посади головного спеціаліста відділу докуметообігу та діловодства ДП "Державний резервний насінневий фонд України" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. Позивач вважає наказ № 9 від 09.03.2016 р. "Про скорочення штату працівників" в частин скорочення посади головного спеціаліста відділу документообігу та діловодства та наказ № 59-к/тр від 13.07.2016 р. "Про припинення трудового договору з [PERSON]" незаконними, прийнятими з порушеннями вимог діючих нормативних актів та такими, що суперечать чинним нормативним актам. На її думку, наказ № 9 від 09.03.2016 р. прийнятий директором підприємства з перевищенням своїх повноважень в порушення п. 10.5.5 Статуту без погодження з Уповноваженим орган управління, а саме з Міністерством аграрної політики та продовольства України. Також зазначає, що за весь період роботи у відповідача позивач була членом профспілкової організації та сплачувала щомісячні профспілкові внески, а тому для розірвання з нею трудового договору потрібна була згода первинної профспілкової організації. За таких підстав, позивач просить визнати незаконними наказ № 9 від 09.03.2016 р. "Про скорочення штату працівників" в частині її скорочення з посади головного спеціаліста відділу документообігу та діловодства та наказ № 59-к/тр від 13.07.2016 р. "Про припинення трудового договору з [PERSON]" Поновити її на роботі на посаді головного спеціаліста відділу документообігу та діловодства ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 281 424 грн. 77 коп. за період з липня 2016 р. по 09 січня 2018 року, а також 15 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на необгрунтованість вимог позивача. Третя особа - в.о. директора ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" Коляденко О.С. в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позову, посилаючись на необгрунтованість вимог позивача. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Наказом № 48 від 23 березня 2012 року [PERSON] з 01 квітня 2012 року була переведена на посаду головного спеціаліста відділу документообігу та діловодства ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України". (а.с. 12) У зв"язку з оптимізацією структури та штатного розпису ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" 09 березня 2016 року директором підприємства видано наказ № 9 "Про скорочення штату працівників", (а.с. 75) згідно п. 5 та 6 якого була скорочена посада головного спеціаліста відділу документообігу та діловодства. 09 березня 2016 року [PERSON] була попереджена про заплановане вивільнення, яке вібудеться 11 травня 2016 року. (а.с. 77) Наказом № 59-к/тр від 13 липня 2016 року [PERSON] була звільнена з посади головного спеціаліста відділу документообігу та діловодства ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" у зв"язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. (а.с. 78) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року запитана згода виборного органу первинної профспілкової організації ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" на звільнення головного спеціаліста відділу документообігу та діловодства [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП у зв"язку зі скороченням чисельності та штату працівників. (а.с. 109) 22 травня 2017 року відбулося засідання профкому ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України", на якому була надана згода профспілкового комітету на звільнення [PERSON] з посади головного спеціаліста відділу документообігу та діловодства ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" у зв"язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, що підтверджується даними протоколу № 18 від 22.05.2017 р. (а.с. 143) Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною 2 цієї статті визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Частиною ст. 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Скорочення чисельності або штату працівників може бути зумовлене, зокрема, вдосконаленням виробництва, суміщенням професій, зменшенням обсягу виробництва продукції, перепрофілюванням підприємства, установи, організації тощо. Скорочення чисельності та скорочення штату - це різні поняття. Так, скорочення чисельності передбачає звільнення працівників, натомість скорочення штату - зменшення кількості або ліквідацію певних посад, спеціальностей, професій тощо. При цьому одночасно можуть вводитися інші посади, спеціальності, професії тощо, в результаті чого кількість працівників може і не зменшуватися, а в окремих випадках навіть збільшуватися. Відповідно до наказу ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" №9 від 09 березня 2016 року в зв'язку із оптимізацією структури та штатного розпису внесені відповідні зміни. (а.с. 13). Право визначати чисельність і штат працівників належить до компетенції саме власника підприємства або уповноваженому ним органу. Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. З наданого суду штатного розпису підрозділів підприємства ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" вбачається, що штатна чисельність працівників підприємства скоротилася з 50 посад до 43 посад. (а.с. 80) За таких обставин, вбачається, що в ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України"мали місце зміни в організації виробництва і праці, що згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є самостійною підставою для розірвання трудового договору. Згідно з частинами 1-3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. 09 березня 2017 року [PERSON] була повідомлена про можливе скорочення за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (а.с. 15). Сторона позивача посилається на те, що при звільненні з роботи їй не пропонувалася інша робота у ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України". У судовому засіданні представник відповідача пояснив суду, що інші посади позивачу при звільненні не пропонувались, оскільки на підприємстві не існувала таких робочих місць, які б відповідали її кваліфікації. Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач мала відповідну кваліфікацію, професію чи спеціальність для зайняття однієї з вакантних посад стороною позивача суду надано не було. Також [PERSON] посилається на те, що відповідачем не враховане її переважне право на залишення на роботі. Відповідно до ч. 2 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що на роботі було залишено саме працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Доказів того, що позивач має більш високу кваліфікацію, ніж інші працівники суду не надано. За таких обставин вимоги позивача про визнання наказів про скорочення штату працівників та про звільнення незаконними і поновлення на роботі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. У такому випадку не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, які є похідними від первинних вимог. З огляду на наведене, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed