Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Одеський міський центр зайнятості звернувся 07 березня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю у сумі 7005,76 гривен. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі поданої заяви про надання статусу безробітного від 12.10.2018 [PERSON] з 12.10.2018 Одеським міським центром зайнятості було надано статус безробітного, відповідно до наказу про надання статусу безробітного від 17.10.2018 № НТ 181017. Відповідно до наказу від 19.10.2018 №НТ 181019 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, починаючи з 19.10.2018 та припинено у зв`язку з початком зайнятості особи відповідно до п.п. 9 п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п.п.1 п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 2 п.1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затверджений Наказом Міністерства соціальної політики №613, згідно наказу від 11.02.2019 № НТ190211, з 07.02.2019. Згідно інформації отриманої з Реєстру застрахованих осіб 06.01.2019 працівником ОМЦЗ було встановлено факт зайнятості відповідача на підставі укладеного з АТ «Банк Форвард» цивільно-правового договору про надання послуг за винагороду від 13.11.2018 № В-3369006827. Разом з тим, Договір було укладено на необмежений строк (згідно пункту 9.2 Договору). Між тим, відповідач приховала від працівників центру факт своєї зайнятості та продовжувала незаконно отримувати допомогу по безробіттю, незважаючи навіть на те, що її було своєчасно та належним чином ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного щодо відповідальності за подання недостовірних даних і документів та несвоєчасне подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання матеріальних послуг, які визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується власноручним підписом відповідача на заяві до центру від 12.10.2018 року. Зокрема, факт зайнятості відповідача, шляхом набуття повноважень стосовно надання АТ «Банк Форвард» послуг за винагороду, згідно цивільно-правового договору від 13.11.2018 № В-3369006827, мав юридичне значення та значно впливав на умови нарахування та виплати останній допомоги по безробіттю у період з 13.11.2018 по 07.02.2019. На виконання службової записки відділу організації працевлаштування населення № 023 від 11.01.2019 Одеським міським центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатом якого було підтверджено факт укладання відповідачем договору за винагороду з АТ «Банк Форвард» про надання послуг з кур`єрської доставки відправлень № В-3369006827 від 13.11.2018, згідно якого вартість за цим договором визначається залежно від обсягу кур`єрської доставки. Станом на дату надання документів 24.01.2019, Договір вважається пролонгованим (дійсним). Враховуючи те, що фактична зайнятість особи за договором цивільно-правового характеру унеможливлює, відповідно до вимог чинного законодавства України, отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю, а незаконно отримані кошти підлягають поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, наказом Одеського міського центру зайнятості від 11.02.2019 № НТ190211 було припинено реєстрацію відповідача як безробітного з 07.02.2019 у зв`язку з встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності. У зв`язку з вищевикладеним, Одеським міським центром зайнятості було прийнято рішення про повернення [PERSON] коштів в сумі - 10005 (десять тисяч п`ять) гривень 76 копійок, які були неправомірно нею отримані в період з 13.11.2018 по 07.02.2019, що підтверджується копією наказу від 11.02.2019 № НТ190211. На сьогоднішній день, вимоги Одеського міського центру зайнятості відповідачем добровільно в повному обсязі виконано не було, суму боргу перед центром зайнятості, а отже і перед Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 7005 грн. (сім тисяч п`ять) гривень 76 копійок на рахунок центру відповідачем не перераховано. 29.05.2019 року до суду звернулася [PERSON] з зустрічною позовною заявою до Одеського міського центру зайнятості в якої просила стягнути з Одеського міського центру зайнятості на її користь суму у розмірі 3000,0 гривен. В зустрічній позовній заяві [PERSON] посилається на те, що 12.10.2018 року Одеський міський центр зайнятості надав їй статус безробітного. Відповідно до наказу від 19.10.2018 року № НТ 181017 її була призначена допомога у пошуку роботи а також розпочато виплату допомоги по безробіттю, яку в подальшому було припинено у зв`язку з необґрунтованим звинуваченням її в прихованні відомостей про початок зайнятості в АТ «Банк Форвард», що на її думку підтверджується цивільно-правовим договором про надання послуг за винагороду від 13.11.2018 року про який вона фактична не знала, а лише коли у центрі зайнятості на неї тиснули та змусили написати певні заяви та повернути грошові кошти погрожуючи кримінальними переслідуванням. 09.01.2018 року вона дізналась від співробітника ОМЦЗ про обставини її зайнятості в АТ «Банк Форвард» та те, що нібито проводиться якесь розслідування. Після тиску посадових осіб ОМЦЗ вона написала заяву на розстрочення платежу дебіторської заборгованості з виплати допомоги по безробіттю на чотири місяці та сплатити три тисячі гривен на рахунок, який їй було надано в претензії від 14.02.2019 року № 369/19/06. Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що у ОМЦЗ під тиском її змусили написати відповідні заяви а також сплатити на їх рахунок три тисячі гривен. В судове засідання представник Одеського міського центру зайнятості - Проценко О.М. з`явився, на задоволенні первісного позову наполягала, зустрічну позовну заяву не визнала, надавши відзив на зустрічну позовну заяву, посилаючись на те що у зустрічній позовній заяві основним чином викладаються недоведені належним чином обставини та порушуються питання, які, взагалі не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Позовні вимоги в частині стягнення з ОМЦЗ в частині стягнення суми у розмірі 3000,0 гривен вважають безпідставними та необґрунтованими, оскільки зазначені в позові підстави не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, яким врегульовано відповідні правовідносини у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою - [PERSON] в судове засідання з`явилася, позовні вимоги не визнала, на задоволенні зустрічної позовної заяви наполягала. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов Одеського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю підлягає задоволенню у повному обсязі, а зустрічний позов [PERSON] до Одеського міського центру зайнятості про стягнення грошових коштів не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі поданої заяви про надання статусу безробітного від 12.10.2018 [PERSON] з 12.10.2018 Одеським міським центром зайнятості було надано статус безробітного, відповідно до наказу про надання статусу безробітного від 17.10.2018 № НТ 181017. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до наказу від 19.10.2018 №НТ 181019 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, починаючи з 19.10.2018 та припинено у зв`язку з початком зайнятості особи відповідно до п.п. 9 п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п.п.1 п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 2 п.1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затверджений Наказом Міністерства соціальної політики №613, згідно наказу від 11.02.2019 № НТ190211, з 07.02.2019. Згідно інформації отриманої з Реєстру застрахованих осіб 06.01.2019 працівником ОМЦЗ було встановлено факт зайнятості відповідача на підставі укладеного з АТ «Банк Форвард» цивільно-правового договору про надання послуг за винагороду від 13.11.2018 № В-3369006827. Згідно пункту 9.2 договору, договір було укладено на необмежений строк. Зі змісту розділу 3.3 та 4 Договору відповідач, як виконавець послуг зобов`язується виконувати кур`єрську доставку відправлень з оплатою за кожну доставку. Таким чином в зазначеному договорі не передбачені конкретний режим роботи по дням та годинам. Також судом встановлено, що відповідач не повідомила працівників центру факт своєї зайнятості та продовжувала незаконно отримувати допомогу по безробіттю, незважаючи навіть на те, що її було своєчасно та належним чином ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного щодо відповідальності за подання недостовірних даних і документів та несвоєчасне подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання матеріальних послуг, які визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується власноручним підписом відповідача на заяві до центру від 12.10.2018 року. Суд вказує, що твердження відповідача, що вона не здійснювала жодних робіт по Договору та жодного разу не отримувала кошти від Договору не спростовують доводи позивача, що остання підписавши Договір фактично змінила свій статус та припинила бути безробітною. Зазначаємо, вимогами пункту 8 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, але відповідач не повідомила про підписання договору. Крім того прийнявши рішення про не бажання працювати на підставі Договору не здійснила жодних дій встановлених розділом 9 Договору, тому він продовжує бути діючим між сторонами. Зокрема, факт зайнятості відповідача, шляхом набуття повноважень стосовно надання АТ «Банк Форвард» послуг за винагороду, згідно цивільно-правового договору від 13.11.2018 № В-3369006827, мав юридичне значення та значно впливав на умови нарахування та виплати останній допомоги по безробіттю у період з 13.11.2018 по 07.02.2019. З приписів п. п. 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792 (далі - Порядок № 792), вбачається, що підставою для припинення статусу безробітного є початок зайнятості особи. У зв`язку з тим, що відповідно з пунктом 3 статті 36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття ", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, вищевикладені обставини спонукали Одеський міський центр зайнятості ініціювати проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення по безробітній [PERSON] , відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». На виконання службової записки відділу організації працевлаштування населення № 023 від 11.01.2019 Одеським міським центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатом якого було підтверджено факт укладання відповідачем договору за винагороду з АТ «Банк Форвард» про надання послуг з кур`єрської доставки відправлень № В-3369006827 від 13.11.2018, згідно якого вартість за цим договором визначається залежно від обсягу кур`єрської доставки. Станом на дату надання документів 24.01.2019, Договір вважається пролонгованим (дійсним). Також, факт зайнятості відповідача на час отримання допомоги по безробіттю підтверджено наступними письмовими доказами: -копією акту розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення від 07.02.2019 № 25. -копією листа АТ «Банк Форвард» від 24.01.2019 № 5/1/2-05-161. -копією договору про надання послуг відповідачем АТ «Банк Форвард» за винагороду від 13.11.2018 № В-3369006827 Враховуючи те, що фактична зайнятість особи за договором цивільно- правового характеру унеможливлює, відповідно до вимог чинного законодавства України, отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю, а незаконно отримані кошти підлягають поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, наказом Одеського міського центру зайнятості від 11.02.2019 № НТ190211 було припинено реєстрацію відповідача як безробітного з 07.02.2019 у зв`язку з встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» відповідно до абзацу 20 п.п. 1 п. 37 Порядку № 792. Згідно пункту 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та якання соціальних послуг. У зв`язку з вищевикладеним, Одеським міським центром зайнятості було прийнято рішення про повернення [PERSON] коштів в сумі - 10005 (десять тисяч п`ять) гривень 76 копійок, які були неправомірно нею отримані в період з 13.11.2018 по 07.02.2019, що підтверджується копією наказу від 11.02.2019 № НТ190211. На сьогоднішній день, вимоги Одеського міського центру зайнятості відповідачем добровільно в повному обсязі виконано не було, суму боргу перед центром зайнятості, а отже і перед Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 7005 грн. (сім тисяч п`ять) гривень 76 копійок на рахунок центру відповідачем не перераховано. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення ", до зайнятого виселення належать особи, які працюють за наймом на умовах договору про виконання робіт або на інших умовах, передбачених законодавством. З приписів п. п. 2 п. 23 Порядку № 792, вбачається, що підставою для відмови у наданні статусу безробітного є - встановлення факту зайнятості особи. Відповідно до п. 8 ст. 36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття ", застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно додавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п. 3 ст. 36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до пункту 18 частини 2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення», центральний орган виконавчої влади, що реалізуй державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Пунктом 19 частини 2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи. 3 приписів пункту 14 частини 2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють обмін інформацією з Пенсійним фондом України для забезпечення виконання вимог цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи згідно пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» та встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг) на підставі пункту 9 частини 1 статті 45 зазначеного Закону. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. З огляду на те, що відповідно до частини 1 пункту 8 статті 31 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. У разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства штамі та соціальної політики України від 13.12.2009 №60/62. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем за первісним позовом вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача залишку заборгованості з виплаченої їй допомоги по безробіттю у сумі 7005,76 гривень, заявлені позивачем за зустрічним позовом вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані первісного позову до суду та заяви про вжиття заходів забезпечення позову судовий збір у загальному розмірі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) 00 грн.

Outcome: approved