Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за кредитним договором від 05 липня 2006 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір 05 липня 2006 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 40 920 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 42 місяці. За умовами даного кредиту відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати сам кредит та відповідні відсотки за користування кредитом. Однак, незважаючи на вказане вище та умови договору [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору в частині погашення заборгованості за кредитом не виконав, тому заборгованість станом на квітень 2014 року становить 392644 грн. 82 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 33037 грн. 50 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 138843 грн. 47 коп.; пені за несвоєчасність виконання забов'язання за договором - 221 123 грн. 85 коп. На підставі судового наказу Ужгородського міськрайонного суду від 26 травня 2010 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за вищевказаним договором кредиту в розмірі 95 400 грн. 42 коп. Тому, просять стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором кредиту в розмірі 392644 грн. 82 коп., в тому числі штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн., штрафу (процентної складової) - 14862 грн. 22 коп., та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, останній подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом належними доказами встановлено, що [PERSON] на підставі кредитного договору від 05 липня 2006 року отримав кредит в сумі 40920 грн. 00 грн. Однак, відповідач в порушення вимог вищевказаного договору свої зобов'язання, в частині погашення заборгованості за кредитом згідно графіку, не виконував, що значно порушує права позивача та вимоги ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися 2 із 3 належним чином відповідно до умов договору. Також, судом встановлено, що заборгованість відповідача станом на квітень 2014 року становить: - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 138843 грн. 47 коп.; - пені за несвоєчасність виконання забов'язання за договором - 221 123 грн. 85 коп; - штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн., На підставі судового наказу Ужгородського міськрайонного суду від 26 травня 2010 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за вищевказаним договором кредиту в розмірі 95 400 грн. 42 коп. Згідно ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язаня. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належним йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Вимогами ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Однак, слід враховувати вимоги ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"де зазначено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За правовими позиціями, викладеними в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30 березня 2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. 3 із 3 Розмір пені позивачем нараховано за весь період, тобтопочинаючи з моменту отримання кредитних коштів в розмірі 221123 грн. 85 коп. без урхаування положень норми ч.2 ст.258 ЦК України, крім того, пеня значно перевищує розмір суми заборгованості по кредитному договору, суд вважає за можливе зменшиит розмір пені до 700грн., розмір штрафу (процентної складової) до 5000грн. З урахуванням вимог ст.ст.258,551 ЦК України заборгованість відповідача становить 252 563 грн. 53 коп, яка складається з: - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 138483 грн. 47 коп.; - пені за несвоєчасність виконання забов'язання за договором - 75542 грн. 56 коп; - штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн., При цьому суд враховує , що судовим наказм Ужгородського міськрайонного суду від 26 травня 2010 року задоволено вимогу ПАТ "ПриватБанк" щодо стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 95400 грн. 42 коп. Таким чином, заборгованість відповідача становить 157 163 (сто п'ятдесят шість тисяч сто шістдесять три) грн. 11 коп. ( 252 563 грн. 53 коп - 95400 грн. 42 коп.) Виходячи з наведеного, та враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved