Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

В листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12974,03 гривень, посилаючись на те, що 02 серпня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та фізичною-особою підприємцем [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування б/н, згідно до якого відповідачеві було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26008055910855 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг» Відповідач умов договору належним чином не виконує та станом на 15.10.2015 року має заборгованість 12974,03 грн., яка складається з наступного: - 4385,10 грн. - заборгованість за кредитом ; - 3703,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 720,49 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; - 4164,49 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12974,03\~грн. та покласти на відповідача витрати повязані з розглядом справи у суді. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві [PERSON] направлялися повістки, які повернулись до суду як не вручені поштою з відміткою за закінченням терміну зберігання. Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає отримувати повістки, з»являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки він належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не зявився в судове засідання, заперечень проти позову не надав, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд , перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 02 серпня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування б/н, згідно до якого відповідачеві було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26008055910855 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг»(а.с.11) Порядок розрахунків за користування кредитом затверджено розділом 3.2.1.4 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно із розрахунком заборгованості відповідач [PERSON] станом на 15.08.2015 року має заборгованість 12974,03 грн., яка складається з наступного: - 4385,10 грн. - заборгованість за кредитом ; - 3703,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 720,49 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; - 4164,49 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.(а.с.28) Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. В звязку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Враховуючи відмінності у правоздатності, дієздатності та державній реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, відповідно до ст.ст. 51,52,598-609 ЦК України, ст.ст.47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією з особливостей підстав припинення зобовязань для фізичної соби-підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестала існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Не задоволені вимоги кредиторів можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13. Враховуючи, що 14.07.2014 року номер запису : 24740060005005636 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, фізичну особу-підприємця [PERSON] було виключено з реєстру субєктів підприємницької діяльності вказана заборгованість підлягає стягненню з фізичної особи [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 1218,00 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно платіжного доручення № BOJ61B0WSG від 21 жовтня 2015 року на користь позивача

Outcome: approved