Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

23 листопада 2016 року ПАТ "Універсал Банк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнило. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 19 серпня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № CL77901, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн., на термін до 10 серпня 2013 року, зі сплатою 38,6 % річних та у випадку прострочення сплати заборгованості зі встановленням підвищеної відсоткової ставки у розмірі 115,8 % річних. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 82 334,40 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 9 622,37 грн., відсотків у розмірі 16 154,47 грн., підвищених відсотків у розмірі 56 557,56 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про відкладення розгляду справи не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явися, надав суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити позивачу у задоволенні позову з причин застосування строку позовної давності, крім того посилався на те, що позивачу не належить право вимоги, оскільки згідно листа № 16594165 від 14 листопада 2016 року, який надійшов від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал"" на адресу відповідача вбачається, що ПАТ "Універсал Банк" відступило право вимоги за зазначеним кредитним договором на користь ТОВ "КУА "Прімоколект-Капітал"", посилаючись на укладання договору відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року. Окремо надав заяву про розгляд справи за його відсутності із урахуванням наданих заперечень та посилань на застосування строків позовної давності (а.с. 47-48, 53). Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відкрите акціонерне товариство "Універсал Банк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк", передало 19 серпня 2008 року у власність [PERSON] 10 000,00 грн., на умовах укладеного ними відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитного договору № CL77901 та додатків до нього, долучених до справи в копії (а.с. 9-14, 15, 16). За умовами цього договору, обов'язковими для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, [PERSON] отримала кредит в особистих цілях з його поверненням частинами у встановлені погодженим графіком строки з кінцевим терміном 10 серпня 2013 року під проценти за користування коштами в розмірі 38,6 % річних та підвищеною процентною ставкою (у разі прострочення платежу) в розмірі 115,8 % річних. Відповідач згідно ст. 525 ЦК України не вправі односторонньо відмовитися від взятого на себе за цим договором зобов'язання повертати кредит частинами кожного 10-го числа місяця ануітетними платежами в розмірі 378,35 грн. та сплачувати проценти, та інші платежі, дотримуючись умов про розміри, строки і валюту виконання, що має виконувати згідно з ст. 526 цього Кодексу. Суд виходить з дійсності такого договору відповідно до ст. 204 ЦК України, оскільки в межах судового розгляду іншого не доведено. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 06 жовтня 2016 року сума заборгованості з боку відповідача складає 82 334,40 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 9 622,37 грн., відсотків у розмірі 16 154,47 грн., підвищених відсотків у розмірі 56 557,56 грн. (а.с. 5-6). Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] остаточно відступила від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором № CL77901 від 19 серпня 2008 року в травні 2010 року. Термін дії вказаного кредитного договору закінчився 10 серпня 2013 року. Позовна заява подана позивачем 23 листопада 2016 року, тобто з порушенням строку позовної давності. Заперечуючи проти позову, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідності до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-126цс13, яка відповідно до ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Крім того, згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року зазначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором № № CL77901 від 19 серпня 2008 року, проте в задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" належить відмовити з причин пропуску строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed