Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]; на земельну ділянку загальною площею 2,0834 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,3594 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,5388 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 січня 2016 року до участі в справі як відповідача залучено Кіптівську сільську раду Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заяви позивачів про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівській області за відсутності представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після померлої [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме вищевказані земельні ділянки та житловий будинок. Після смерті [PERSON] Козелецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що: -24 листопада 1999 року [PERSON] залишила заповіт, згідно з яким все своє майно де б воно не було і з чого б не складалось заповідала [PERSON] та [PERSON]; -07 жовтня 2011 року [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті тітки [PERSON]; -07 жовтня 2011 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] взяла шлюб з [PERSON] та взяла прізвище [PERSON]. Таким чином, позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами, наданими з нотаріальної контори. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 07 березня 2006 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження № 119 Козелецької районної державної адміністрації від 29 квітня 2005 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,44 га, з яких: 2,08 га - рілля, 0,36 га - пасовище, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. 07 березня 2006 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження № 119 Козелецької районної державної адміністрації від 29 квітня 2005 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,54 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України -" захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 2,4428 га (з яких: рілля - 2,0834 га (кадастровий номер [NUMBER]), пасовище - 0,3584 га (кадастровий номер [NUMBER]); - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,5388 га (з яких: сіножать - 0,5388 га (кадастровий номер [NUMBER]). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17 грудня 2015 року за земельними ділянками (кадастрові номери: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки /з урахуванням того, що оригінали правовстановлюючих документів були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення/. Також, суд вважає необхідним позов [PERSON] в частині визнання за заповітом права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою в [ADDRESS], також задовольнити з огляду на наступне /заява про зміну позовних вимог в цій частині подана 14.01.2016р./. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Чемерської сільської ради № 877 від 15.12.2015 року, [PERSON] на день смерті ([INFO]) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та мала наступний склад сім'ї: проживала одна. Згідно довідки, наданої виконавчим комітетом Чемерської сільської ради № 878 від 15.12.2015 року житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 15.04.1991 року були: [PERSON]. Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність". Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Чемерської сільської ради № 876 від 15.12.2015 року вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS], був збудований і введений в експлуатацію в 1950 році та зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради за 1961-1963 р.р., що відповідало діючому на той час законодавству. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно Витягу із рішення (2 сесії 7 скликання) Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 20.11.2015 року «Про перейменування вулиць с. Чемер» [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою по [ADDRESS], побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути об'єктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачами свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS], підлягають задоволенню.

Outcome: approved