Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 09 січня 2009року. У період шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], який з народження тяжко хворіє, встановлений діагноз ДЦП, двійна геміплегія з стійкими, тяжкими руховими порушеннями, затримка мовленого та психічного розвитку . Сину встановлена інвалідність і за станом здоров'я дитина потребує догляду та лікування, він не здатний до самообслуговування, оскільки не сидить, не ходить, не тримає голову, а практично весь час лежить у ліжку, а тому вона не має можливості працювати та заробляти гроші на своє утримання. З врахуванням уточнених позовних вимог [PERSON], посилаючись на те, що відповідач має великий дохід, працюючи та проживаючи за кордоном, просила стягнути на її утримання аліменти у розмірі 5000грн. щомісячно до вилікування сина (а.с.39). Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому вказала, що відповідач, не розірвавши шлюб із нею, створив нову сім"ю, в якій народилася друга дитина ; він немає у власності транспортного засобу та не володіє нерухомим майном. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. При цьому зазначив, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на дружину в розмірі 1000 грн., так як згідно рішення суду йому присуджено сплачувати аліменти на утриманняі сина в розмірі 3000 грн., а тому більший розмір аліментів погіршить його матеріальне становище (а.с.48). Як зазначено в ст. 38 ЦПК України сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через представника. А згідно ст. 158 цього ж Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи без її участі. При таких обставинах, суд ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника [PERSON], діючого на підставі доручення ( а.с.21). Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в уточненій редакції, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09.01.2009року, в якому народився син [PERSON], [INFO]. (а.с. 4, 5). Відповідно до медичного висновку дитині встановлено діагноз: дитячий церебральний параліч, двійна геміплегія з стійкими, тяжкими руховими порушеннями, сполучна норматензивна гідроцефалія, симптоматична епілепсія (синдром Веста) з частими судомами, затримка мовленнєвого розвитку, затримка психічного розвитку, в зв"язку з чим потребує постійного стороннього догляду (а.с.7,25). Мати дитини [PERSON] ніде не працює, здійснює догляд за дитиною- інвалідом до досягнення ним 18-річного віку (а.с.8) , в зв"язку з чим перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення та одержує соціальну допомогу в розмірі 3234грн. При вирішенні даного спору судом встановлено, що рішенням Болехівського міського суду з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] розмірі 3000грн. (а.с.49). А з довідки Волосянківської сільської ради Закарпатської області вбачається, що він проживає в громадянському шлюбу з [PERSON] і має на утриманні дочку [PERSON], [INFO]. ( а.с.23, 22). Статтею 88 СК України передбачено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст.80 цього ж Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Таким чином, норма ст. 88 СК України визначальною підставою для стягнення коштів на утримання того з батьків, з ким проживає дитина-інвалід, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, встановлює умову, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини, яка здійснює доголяд за дитиеною-інвалідом, проживаючи окремо. За наведених підстав, суд приходить до висновку, що позивач, як дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- відповідача у справі, який є батьком дитини грошових коштів на своє утримання і про наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, оскільки він знаходиться у працездатному віці та має можливість утримувати дружину, подавши заяву про визнання позовних вимог в сумі 1000грн. Як вбачається з ч. 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Під час розгляду справи позивач, уточнюючи позовні вимоги, виходила з того, що представник відповідача у попередньому судовому засіданні вказував, що відповідач, перебуваючи в Чеській Республіці, не працює і будь-яких документів, які б підтверджували факт його роботи у вказаній країні, у неї немає, то просила визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів в сумі 5000грн., позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач працює та має великий дохід, з якого міг би сплачувати визначений нею розмір аліментів, як і не довела того, що й у його власності є нерухоме майно, транспортні засоби , які б свідчили про величину його доходів. Тому при визначенні розміру аліментів на утримання позивачки суд бере до уваги, що відповідач є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, має нести витрати по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 3000грн. та має на утриманні іншу дитину, народжену за час перебування у фактичних шлюбних відносинах з іншою особою (а.с.23) і приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, оскільки розмір аліментів, визначений позивачкою, є завищеним. З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне присудження позивачці аліментів у розмірі 1000грн. Відповідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання заяви про їх стягнення, тобто з 03.07.2017року. Також суд не може погодитися із доводами позивача щодо кінцевого стягнення аліментів - до вилікування сина, оскільки визначене у ст. 88 СК Ураїни право на утримання подружжя передбачає період його проживання з дитиною-інвалідом. Стеттею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1 Закону України " Про охорону дитинства" дитина-інвалід - це дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Статтею 34 Закону України " Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" визначено, що на дітей-інвалідів державна соціальна допомога призначається на строк, зазначений у медичному висновку, який видається у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, але не більш як по місяць досягнення дитиною-інвалідом 18-річного віку. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Окрім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати згідно пред'явленої квитанції на суму 400 грн. за підготовку і складання позову та 500 грн. за ведення справи в суді.

Outcome: partial