Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Реєстраційна служба Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, про визнання права власності на нежитлову будівлю (склад, приміщення АВМ), загальною площею 420,40 м.кв., яка знаходиться в с. Полянки по вул. Сутківській,25 Верховинського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.12.1991 року рішенням правління колгоспу "Україна" йому було надано дозвіл на придбання приміщення АВМ та складу, які знаходяться в с. Полянки. В 1992 році він викупив цю будівлю у колгоспі "Україна" та з цього часу користується придбаним нерухомим майном. На даний час він має намір подарувати нежитлове приміщення своєму синові, у звязку з чим звернувся до Реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції для реєстрації права власності. Однак зареєструвати право власності на приміщення, він позбавлений можливості у зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на вказане майно. Представити такі документи є неможливим, так як склад збудований ще у 1977 році, документи не збереглися, а колгосп "Україна" припинив своє існування. Зазначена будівля фактично перебуває у його власності, однак із-за відсутності документа про право власності, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому змушений звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та вважає, що його необхідно задовольнити. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся в установленому порядку. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Випискою із рішення правління колгоспу "Україна" від 31.12.1991 року №15 стверджується, що позивачу на підставі його заяви надано дозвіл на придбання складу і приміщення АВМ, які знаходяться в с. Полянки (а.с. 12 ). Накладними та квитанціями до прибуткового касового ордеру №74 від 24.02.1992 року, №84 від 27.02.1992 року та №473 від 07.09.1992 року стверджується, що позивачем [PERSON] за придбання нежитлових приміщень сплачено колгоспу "Україна" кошти на загальну суму 33048,54 крб. (а.с. 13, 14). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 20.03.2000 року , виданого на підставі рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів від 10.09.1998 року серії IV-ІФ №015969 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3881, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,8060 га для обслуговування будівель і ведення особистого підсобного господарства, на якій розташована нежитлова будівля (склад, приміщення АВМ) (а.с.15). 20.10.2015 року ОКП "Коломийське МБТІ" виготовлено технічний паспорт на будівлю (склад, приміщення АВМ), що знаходиться в с. Полянки по вул.Сутківська,25 Верховинського району із якого видно, що ця будівля побудована в 1977 році та її загальна площа становить 420,4 кв.м. Ринкова вартість цієї будівлі станом на 11.11.2015 року становить 76510,00 грн., що стверджується висновком експерта-оцінювача №74 (а.с. 10-11). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Пункт 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачає, що одним з документів, що підтверджує виникнення, перехід або припинення прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки встановлено, що [PERSON] правомірно набув право власності на нежитлову будівлю (склад, приміщення АВМ), користується та розпоряджається нею. Представник відповідача [PERSON] сільської ради позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved