Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що\~рішенням Ізяславського районного суду від 03.02.2011 року шлюб з відповідачем було розірвано, проте від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Ізяславського районного суду від 18.05.2011 на користь позивача з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 50 грн. щомісячно, починаючи з 05.05.2011 та до повноліття дитини. Зазначає, що на даний час дитина потребує значно більшого догляду та коштів, тому просила суд змінити спосіб стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина, в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки поштових повідомлень, наявних в матеріалах справи. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03.02.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу, згідно свідоцтва про зміну імені, виданого Ізяславським РВД РАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, від 06.06.2017 року, [PERSON] змінила прізвище на "Шевчук". Під час перебування у шлюбі, у сторін даного цивільно\~правового спору 21.06.2004 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ №172123, виданим відділом РАЦС Ізяславського РУЮ 13.07.2004 року. Син сторін проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою КП «Житлосервіс» Ізяславської міської ради № 838 від 16.02.2018 року. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18.05.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 50 гривень щомісячно, починаючи з 05.05.2011 року і до його повноліття. Перешкод для пред`явлення позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789\~Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістомст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При зміні способу стягнення аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183 СК України. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з положеннями ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн. на місяць. На утримання сина [PERSON] відповідач відповідно до рішення Ізяславського районного суду від 18.05.2011 року сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісячно, що є явно недостатнім для забезпечення його належного рівня виховання та утримання, у звязку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів повсякденного вжитку, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання дитини, задоволення її основних соціальних та культурних потреб. Отже, позивачем доведено, що з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі, меншому, ніж передбачений ч. 2 ст. 182 СК України, що ставить її сім'ю у скрутне матеріальне становище, а також порушує права дитини, передбачені ч. 2 ст. 182 СК України. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, недостатнє матеріальне забезпечення малолітньої дитини з боку батька - відповідача по справі та інші обставини справи, суд вбачає підстави для зміни способу стягнення аліментів і приходить до висновку, що, оскільки відповідач є працездатною людиною, тому зобовязаний утримувати власного сина та спроможний сплачувати аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved