Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства "Золота Нива-1" про визнання не дійсним договору оренди земельної ділянки. Позов обґрунтовано тим, що йому стало відомо про наявність укладеного між ним та відповідачем, договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6322888500:03:000:0727, розміром 4,9130 га, із земель приватної власності, розташованої на території Чистоводівської сільради Ізюмського району Харківської області. Зазначена земельна ділянка є його приватною власністю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 630819, виданий 23 серпня 2001 року. Вказує, що йому було відомо, що даною земельною ділянкою користується відповідач вже не перший рік на підставі усної домовленості, але жодного письмового договору оренди на земельну ділянку він не укладав. До зверненням до суду з позовом він звернувся до підприємства з повідомленням про відсутність наявного договору оренди та повідомив про те, що буде використовувати земельну ділянку самостійно. Одночасно звернувся до ЦНАП при Ізюмській РДА про надання копії договору оренди в разі наявності. Але відповіді від відповідача не надійшло, але через ЦНАП при Ізюмській РДА він отримав копії договору оренди від 10.01.2008 року на земельну ділянку кадастровий номер 6322888500:03:000:0727, розміром 4,9130 га, із земель приватної власності, розташованої на території Чистоводівської сільради Ізюмського району Харківської області, зареєстрований 30.04.2010 року за № 041067200202 у Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії «ДП ДЗК при Державному комітеті по земельних ресурсах», оригінал якого знаходиться у міськрайонному управлінні в Ізюмському районі та м. Ізюмі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області. Позивач вказує, що договір оренди на зазначену земельну ділянку з відповідачем не укладав та не підписував, тобто договір укладено з іншою особою з підробкою його підпису. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив визнати недійсним договір оренди від 10.01.2008 року на земельну ділянку, кадастровий номер 6322888500:03:000:0727, розміром 4,9130 га, із земель приватної власності розташованої на території Чистоводівської сільради Ізюмського району Харківської області, зареєстрований 30.04.2010 року за № 041067200202 у Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах». 19.06.2018р. відповідачем надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову, вказуючи, що між [PERSON] та ПП "Золота нива 1" на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 №690819 було укладено договір оренди землі від 10.01.2008 р., за умовами п.п.1, 2 якого [PERSON] передав, а ПП "Золота нива 1" прийняло в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер 6322888500:03:000:0727, площею 4,9130 га, яка розташована на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, ділянка [NUMBER]. 10.01.2008 р. між ними було підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт приймання-передачі земельної ділянки до Договору. Договір було зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах» 30.04.2010 р. строком на 10 років. П.9 Договору було встановлено, що орендна плата становить 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки. 12.11.2012 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до Договору, якою було підвищено розмір орендної плати до 3% від грошової і оцінки земельної ділянки та було продовжено дію Договору на 7 років з моменту закінчення його і строку дії. 09.02.2016 р. державним реєстратором Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіною В.В. за ПП "Золота нива 1" було зареєстровано право оренди даної земельної ділянки строком дії 17 років, підставою виникнення якого є Договір, та зміни до права оренди, підставою виникнення яких є вищевказана додаткова угода від 12.11.2012 р. Таким чином, строк дії Договору - до 30.04.2027 р. Вважає, що належних та допустимих доказів того, що [PERSON] звертався до ПП "Золота нива 1" з заявою від 19.04.2018 р., а також того, що він не підписував Договір, ним суду не надано. Позивач договір підписував, і це свідчить про вільне волевиявлення його на укладення договору, а також про відповідність такого волевиявлення його внутрішній волі. Вважає, що доводи позивача про те, що він не підписував договір, є неправдивими, оскільки логічно не узгоджуються з наведеними доказами і його діями, а також суперечать їм. Також просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог [PERSON] про визнання договору недійсним, оскільки строк позовної давності за сплинув. З моменту державної реєстрації Договору (з 2010 р.) позивач отримував орендну плату від ПП "Золота нива 1" за цим договором. Просив у позові відмовити повністю. До судового засідання позивач не з`явився, його представник надав заяву про проведення судового засідання за їх з позивачем відсутності, просив врахувати висновки судових експертів про підробку підпису під договором від 19.11.2018 року та 10.12.2019 року. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, 02.04.2020 року надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням в Україні карантину з 12.03.2020 року по 24.04.2020 року через спалах у світі коронавірусу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 № 690819, кадастровий номер 6322888500:03:000:0727, розміром 4,9130 га, із земель приватної власності, розташована на території Чистоводівської сільради Ізюмського району Харківської області. (а.с.7). Належною земельною ділянкою користувалося ПП "Золота Нива 1", що не оспорюється сторонами. 19.04.2018 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою, в якій зазначив, що йому відомо, що зазначеною земельною ділянкою користується підприємство за його усною згодою, без наявного договору оренди. В разі наявності укладеного договору оренди, просив надати завірену копію, а в разі відсутності договору оренди просив не включати зазначену земельну ділянку до виробничого процесу. Тобто позивач не мав на руках свого екземпляру договору. Одночасно зі зверненням до відповідача, він звернувся до Центру надання адміністративних послуг при Ізюмській райдержадміністрації про надання копії договору оренди в разі наявності. До звернення до суду відповіді від відповідача не надійшло, але через ЦНАП при Ізюмській РДА отримав копію договору оренди від 10.01.2008 року на земельну ділянку, кадастровий номер 6322888500:03:000:0727, розміром - 4,9130 га, із земель приватної власності, розташованої на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, зареєстрований 30.04.2010 року за № 041067200202 у Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії «ДП ДЗК при Державному комітеті по земельних ресурсах», оригінал якого знаходиться у міськрайонному управлінні в Ізюмському районі та м. Ізюмі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі". Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 14, 16 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди земельної ділянки укладається в письмовій формі. Укладення договору оренди землі, зокрема укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності, здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до вимог ч.1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотні умови договору оренди визначені в ст.15 Закону України "Про оренду землі" і за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Підпис у договорі - це дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що підпадає під поняття «правочин» (ч. ст. 202 ЦК України), і стверджує про волевиявлення сторони. Підписуючи договір оренди, особа надає свою згоду не тільки на передачу земельної ділянки в оренду, а саме на передачу її в оренду на певних умовах (розмір орендної плати, строк договору та інше), а не підписання позивачем договору оренди свідчить про відсутність погодження істотних умов договору із власником земельної ділянки. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (правова позиція Верховного суду України, висловлена у постанові від 18.12.2013 року у справі №6-127цс13). Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 19748/25491-25495 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 19.11.2018 року убачається, що підписи від імені [PERSON] у договорі оренди землі від 10.01.2008, договорі оренди землі від 10.01.2008, розташовані у графах: "Орендодавець", акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 10.01.2008, акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 10.01.2008, розташовані в рядках: «Орендодавець / [PERSON] /», акті приймання-передачі земельної ділянки від 10.01.2008, акті приймання-передачі земельної ділянки від 10.01.2008, розташовані в рядках: «Передав орендодавець / [PERSON] /», - виконані не [PERSON] , а іншою особою. (т.1 а.с.123-133). Судова почеркознавча експертиза проведена експертною установою на підставі ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.07.2018 року з урахуванням вимоги Інструкції про призначення та проведення експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5 та є належним і допустимим доказом у даній справі. Сумніви в об`єктивності висновку експерта у колегії суддів відсутні, оскільки він має кваліфікацію судового експерта, попереджений судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, не зацікавлений в результатах розгляду даної справи. Однак відповідач вважав, що є необхідність у призначенні по даній справі повторної судово- почеркознавчої експертизи, оскільки зазначений висновок експертизи є необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності, тому 09.04.2019 року подав клопотання про призначення повторної експертизи та ухвалою суду від 21.05.2019 року клопотання відповідача було задоволено та призначено повторну судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх вправ України. У Висновку судово-почеркознавчої експертизи № № 10/446СЕ-19, складеного 10.12.2019 року судовим експертом Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України зазначено, що підпис від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 10.01.2008, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у рядку « Оренондавець / [PERSON] /» у акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 10.01.2008, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у рядку «Передав орендодавець / [PERSON] /» у акті приймання-передачі земельної ділянки від 10.01.2008, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 10.01.2008, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у рядку « Оренондавець / [PERSON] /» у акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 10.01.2008, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у рядку « Передав / [PERSON] /» у акті приймання-передачі земельної ділянки від 10.01.2008, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. (т.2 а.с.2-11). У частині першій статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За правилами статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Разом з тим визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України "Про оренду землі". Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У статті 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Доказів, які б спростовували висновки судово-почеркознавчих експертиз від 19.11.2018 та 10.12.2019 року, відповідач суду не надав, отже позивач не укладав з відповідачем оспорюваного договору оренди. Доводи ПП "Золота Нива-1", викладені у відзиві про те, що [PERSON] безпосередньо та через своїх представників за довіреностями отримував орендну плату від ПП "Золота нива 1" за 2012 р., 2013 р., 2014 р., 2015 р., 2016 р. та 2017 р., не можуть безперечно свідчити про волевиявлення сторони на укладання договору оренди земельної ділянки саме на визначених у договорі істотних умовах, зокрема, щодо строку його дії, оскільки такий договір позивач своїм підписом не скріплював, а усна форма договору оренди землі законодавством не передбачена. Наявність вільного волевиявлення учасників правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність волі учасника правочину при його укладенні є підставою для визнання такого недійсним. Враховуючи, що оспорюваний договір оренди землі позивач не підписував, суд вважає, що було відсутнє його волевиявлення на укладання цього договору. З огляду на вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Що стосується строків позовної давності, то суд виходить з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач вважає, що позивачу стало відомо про порушення його прав ще з 2010 року, оскільки саме з моменту укладання договору, та позивач отримував орендну плату. Оскільки позивач не підписував (не укладав) договір оренди земельної ділянки, то він був позбавлений можливості дізнатися про порушення свого права внаслідок укладення такого договору, оскільки перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачу стало відомо про порушення його прав, коли до подання позовної заяви (19.04.2018 року) звернувся до підприємства з повідомленням про відсутність наявного договору оренди та повідомив про те, що буде використовувати земельну ділянку самостійно. Суд вважає, що [PERSON] звернувся до суду 18.05.2018 р. в межах трирічного строку позовної давності. Твердження відповідача про факт отримання позивачем орендної плати, як доказ договірних відносин, судом не береться до уваги, так як в видаткових касових ордерах не вказано, за яким саме договором [PERSON] отримував грошові кошти. Суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Outcome: approved