Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Чопик Ірини Ярославівни про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, [INFO] померла тітка його матері - [PERSON]. [INFO] помер дядько його матері - [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складалася з ряду нерухомого майна, в тому числі житлового будинку [ADDRESS]. 1\\2 частина даного будинку мала статус колгоспного двору, інша 1/2 частина - робітничий двір. Станом на квітень 1991 року (дата набуття чинності Закону України про власність, яким була ліквідована різниця правового режиму майна у «колгоспному дворі» та в робітничому дворі», встановлений єдиний правовий режим майна, незалежно від місця проживання та місця праці особи) в житловому будинку по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані : [PERSON], [PERSON]. Тож кожному з померлих належала 1\\2 частина в цьому будинку. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її рідний брат - [PERSON], однак свої спадкові права при житті не оформив. Ще при житті, 17 жовтня 2014 року [PERSON] зробив заповіт, яким заповів йому все своє майно, з чого б воно не складалося та де б не знаходилося. Він, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. для оформлення спадщини, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами що знаходиться по [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Оскільки він не може підтвердити факт належності [PERSON] вищезазначеного нерухомого майна та отримати свідоцтво про право на спадщину, просить захистити його право шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 57,7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Чопик Ірини Ярославівни в судове засіданні не з'явилася однак подала суду зяаву про розгляд справи за її відсутності, відносно вирішення позовних вимог покладається на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до виданого 05.04.1954 року свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] в с. Дичків Бірківського району Тернопільської області та його батьками є [PERSON] - батько, мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] в с. Дичків Тернопільської області та її батьками є [PERSON] - батько, мати - [PERSON]. 21 серпня 1947 року [PERSON], 1928 р.н. одружилася з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Як вбачається з інформаційного листа виданого 22.10.2018 року Тернопільським районним госпрозрахунковим БТІ, за матеріалами бюро житловий будинок [ADDRESS] належить : 1/2 частина [PERSON]; 1/2 частина [PERSON]. Відповідно до довідки Великогаївської сільської ради № 711 від 16.12.2016 р. 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS], що належить [PERSON] станом на 01.07.1990 р. рахується колгоспним двором, членами якого були : 1) [PERSON]. Відповідно до довідки Великогаївської сільської ради № 710 від 16.12.2016 р. 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS], що належить [PERSON] станом на 01.07.1990 р. рахується робітничим двором, членами якого були : 1) [PERSON]. Станом на 01.01.2013 р. державна реєстрація 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. Станом на 01.01.2013 р. державна реєстрація 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. Згідно технічного паспорта виданого 23.12.2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок [ADDRESS] має загальну площу 77.7 кв.м., житлову 57,7 кв.м. На земельній ділянці окрім вказаного житлового будинку знаходяться також надвірні будівлі та споруди 1939-1984 року побудови. [PERSON] померла [INFO] в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Згідно довідки виданої 07.12.2018 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно довідки виданої 23.10.2018 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] до дня своє смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS]. Як суспільні групи, робітничий двір та колгоспний двір існували до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української PCP "Про введення в дію Закону Української PCP "Про власність", якою було введено в дію Закон України «Про власність». Згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Враховуючи дату смерті [PERSON] ([INFO].) порядок спадкування її майна регулюється нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно та зокрема: 1/2 частину житлового будинку надвірними будівлями і спорудами що знаходиться по [ADDRESS]. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно інформаційної довідки виданої 17.12.2018 року Тернопільською районною нотаріальною конторою, за даними Спадкового реєстру дані про спадкову справу [PERSON], померлої [INFO] у даному реєстрі відсутні. Як встановлено в судовому засіданні за час життя [PERSON] заповіту не складала, тому після її смерті має місце спадкування за законом. За умовами ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, другий з подружжя та батьки померлого, спадкоємцями другої черги є рідні брати і сестри спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець фактично прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном. За матеріалами справи встановлено, що після смерті [PERSON], єдиним спадкоємцем майна померлої був її рідний брат [PERSON], який спадщину прийняв шляхом вступу в управління спадковим майном, а саме Ѕ частиною житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами що знаходиться по [ADDRESS], однак [PERSON] не оформив документально права власності на успадковане майно. 12.05.2004 року [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений секретарем Дичківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яким заповів все своє майно, з чого б воно не складалося та де б не знаходилося - [PERSON]. 16.10.2018 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 28.06.2016 року [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За умовами статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті 28.06.2016 року [PERSON], а саме житловий будинок загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 57,7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 57,7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області.

Outcome: approved