Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на період навчання спільної доньки в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення нею 23 років. На підтвердження своїх вимог вказувала, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 липня 2004 року, має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. З 01 вересня 2013 року донька навчається на денному відділенні факультету менеджменту та бізнесу в Полтавському національному технічному університеті імені Юрія Кондратюка, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач аліментів нікому не платить, а тому має можливість допомагати доньці, що й стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала. Відповідач просив зменшити розмір аліментів, оскільки на його утриманні перебуває малолітня донька [PERSON], [INFO]. Справу просив розглядати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 08 липня 1996 року (а.с. 4). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 05 липня 2004 року зроблено запис за № 236 (а.с. 3). Довідкою № 336-06, виданою Полтавським національним технічним університетом імені Юрія Кондратюка 16 липня 2014 року, підтверджено, що [PERSON] є студенткою 2 курсу факультету менеджменту та бізнесу даного навчального закладу. Форма навчання денна. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року (а.с. 5). Відповідно до п. 4.2. Договору " 06.150-13 на підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня "бакалавр" у Полтавському національному технічному університеті імені Юрія Кондратюка, плата за весь період навчання складає 31 600 грн. (а.с. 7). Позивачка проживає разом зі своєю донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП "ЖКО №2" ПМР від 14.07.2014 року (а.с. 6). Відповідач [PERSON] також має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 жовтня 2006 року (а.с. 12). Згідно з ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. П. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на вище вищевикладене, на [PERSON] розповсюджується дія ст. 199 СК України, оскільки їй більше 18 років, але менше 23, вона продовжує навчання, потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 182 цього ж кодексу мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. П.п. 4 та 5 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час виплати заробітної плати не може перевищувати 50 % заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахувань за кількома виконавчими листами. Суд бере до уваги те, що відповідач вдруге став батьком і також зобов'язаний утримувати свою другу дитину. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ст. ст. 10 та 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial