Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд: змінити порядок стягнення та збільшити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] , що стягуються на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року у справі № 761/10927/16-ц на користь позивачки на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,0 грн., з індексацією відповідно до закону щомісячно до 1/4 частини від всіх видів доходу [PERSON] але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з серпня 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково, ухвалено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500, 00 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, починаючи з 22 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ). Враховуючи те, що на час прийняття судом рішення у справі про стягнення аліментів (01 червня 2016 року) [PERSON] не мав офіційного працевлаштування, мав нерегулярний мінливий дохід, а тому, аліменти були стягнуті у твердій грошовій сумі. Станом на сьогоднішній день відповідач офіційно працевлаштований та має сталий, регулярний дохід. Розмір аліментів, який стягується з відповідача за рішенням суду є недостатнім для повноцінного забезпечення життя дитини, її розвитку та лікування, а тому вона змушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом. До судового засідання позивачка подала на адресу суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав. зазначених в позові. Відповідач, в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку; подав заяву про визнання у повному обсязі позовних вимог [PERSON] проти задоволення позову не заперечує; розгляд справи просить провести за його відсутності. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 2002 року, який за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року № 761/10924/16-ц було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року в справі № 761/10927/16-ц, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково, ухвалено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500, 00 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, починаючи з 22 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (13 [INFO] ); зобов`язано [PERSON] сплатити [PERSON] . додаткові витрати на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 137, 40 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1 102, 40 грн.; рішення суду в частині стягнення аліментів на користь [PERSON] в межах суми платежу за один місяць, а саме в розмірі 1 500, 00 грн. підлягає негайному виконанню. Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, [PERSON] зазначила, що розмір аліментів, присуджених їй на утримання спільної дитини сторін в розмірі 1 500, 00 грн. є недостатнім для повноцінного забезпечення життя дитини, її утримання, розвитку та життя. На сьогоднішній день відповідач працевлаштований та має сталий, регулярний дохід. З матеріалів справи вбачається, що малолітня дитина сторін, проживає разом з позивачкою. Відповідно до ч. ч. 7, 10 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2019 року - 2 027, 00 грн., з 1 липня - 2 118, 00 грн., з 1 грудня - 2 218, 00 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що розмір аліментів, присуджений за рішенням суду, є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також беручи до уваги, що змінився матеріальний стан одержувача аліментів, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial