Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач, в особі представника за довіреністю [PERSON], звернувся до суду із позовом до відповідачів, яким просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 60005,91 грн., судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що 09.01.2013 року Фізична особа-підприємець [PERSON] і Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» уклали Договір про участь туристичної компанії в програмі "Тур в розстрочку" №13010901. Згідно п. 2.1. вказаного договору, Фізична особа-підприємець [PERSON] бере участь в Програмі "Тур в розстрочку", а саме продає тури Клієнтам на умовах Пакетів "Тур в розстрочку". При цьому права вимоги за договорами на умовах Пакетів "Тур в розстрочку" Фізична особа-підприємець [PERSON] відступає Процесинг-центру, а Процесинг-центр оплачує вартість таких прав вимоги в розмірах та у порядку, визначеному договором. 01.02.2013 року Фізична особа-підприємець [PERSON] та [PERSON] (далі за текстом - Відповідач 1) уклали Договір на туристичне обслуговування №4 від 01.02.2013 року (далі за текстом Договір) по туристичному продукту, а саме: Тур Turtess Travel [PERSON] 19.02-01.03.2013 Tangerine Beach 4* DBL Н (надалі - Тур). 01.02.2013 року ФОП [PERSON] та [PERSON] в рамках Програми "Тур в розстрочку" уклали Додаткову угоду про розстрочення платежу №120597002 (далі за текстом Додаткова угода) до Договору. Для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] було укладено Договір поруки за клієнта в системі LеasеІТ №120597002 від 01.02.2013 року з [PERSON], який виступив в ролі Поручителя. Відповідач 2 підписуючи договір поруки підтвердив, що ознайомлений з Договором на туристичне обслуговування в системі LеаsеІТ та Пакетами фінансування LеаsеІТ та усвідомлюють зобовязання Відповідача 1, що виникають із вищезазначених документів. За Договором поруки Відповідач 2 несе разом з Відповідачем 1 солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання Відповідачем 1 своїх зобов'язань, що виникають за Договором на туристичне обслуговування в системі LеаsеІТ. Відповідач 2 несе відповідальність у тому ж розмірі, що і Відповідачем 1 за Договором На туристичне обслуговування в системі LеаsеІТ. У випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором, Відповідач 1 та Відповідач 2 несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. За умовами договору, [PERSON] мав сплатити перший платіж у розмірі 12443,50 грн. і три по 4147,84грн.. Право вимоги вказаних місячних платежів за Договором відступлено на користь Позивача на підставі п.2.1 Договору про участь туристичної компанії в програмі "Тур в розстрочку. Додатковою угодою визначено, що у разі несвоєчасної оплати місячних платежів, якщо прострочення складає до 10 календарних днів включно, Відповідач сплачує штраф в розмірі 5% від суми простроченого платежу(ів), якщо прострочення складає більш, ніж 10 календарних днів, Відповідач сплачує штраф в розмірі 10% від суми простроченого платежу(ів). Станом на момент звернення позивача до суду [PERSON] сплачено 22 243,50 грн. У звязку із порушенням умов договору, позивачем нарахована сума заборгованості відповідача, яка складає 60005,91 грн., яка складається з: -компенсація вартості послуг 6495,33грн.; -сума штрафу за прострочення платежів у розмірі 53443,14грн.; -компенсація витрат на обслуговування Договору 67,44грн. У судове засідання сторони не зявились. Позивачем у позові та окремою заявою від 04.11.2015 року, отриманого судом 09.11.2015 року, подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов просили задовольнити та за наявності підстав ухвалити заочне рішення. Судові повістки, направлені на адреси відповідачів, повторно повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання. За таких обставин, в розумінні ст.74 ЦПК України, відповідачі вважаються повідомленими належним чином. За таких обставин, суд розглядає справу в порядку, визначеному статтями 224-226 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом достовірно встановлено наступне. Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. 09.01.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Час відпочинку» і Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» уклали договір про участь туристичної компанії в програмі «Тур в розстрочку» № 13010901. Згідно п. 2.1. вказаного договору, туристична компанія бере участь в Програмі «Тур в розстрочку», а саме продає тури Клієнтам на умовах Пакетів «Тур в розстрочку». При цьому права вимоги за договорами на умовах Пакетів «Тур в розстрочку» туристична компанія відступає Процесинг-центру - позивачу, а Процесинг-центр оплачує вартість таких прав вимоги в розмірах та у порядку, визначеному договором. Туристична компанія пропонує клієнтам придбання Турів за програмою «Тур в розстрочку» від власного імені на єдиних для всіх клієнтів умовах. 01 лютого 2013 року фізична особа-підприємець [PERSON], який діє в інтересах туристичного оператора Туртесс Тревел, та [PERSON] уклали договір на туристичне обслуговування, відповідно умов якого туроператор зобовязується сформувати пакет послуг для туриста та зафіксувати його опис в заявці на туристичне обслуговування, підтвердити тур у повному обсязі, а у разі його відсутності запропонувати альтернативний варіант послуг. Турист, у свою чергу, зобовязується у домовлений строк надати необхідні документи для оформлення вїзних документів до країни, в якій організовуються відпочинок, не порушувати права третіх осіб та законодавство і традиції країни, до якої замовляє тур, відшкодувати завдану шкоду. Вартість послуг сплачується в момент підписання договору у повному обсязі або вноситься передплата у розмірі 50% відсотків вартості послуги. Відповідно до додатку до договору, турист отримав тур Turtess Travel [PERSON] 19.02-01.03.2013 Tangerin Beach 4* DBL HB, повна вартість туру складає 22398,30 грн. Того ж дня, 01.02.2013 року, між турагентом та туристом укладено додаткову угоду про розстрочення платежу № 120597002 до Договору, за яким платіж при укладанні договору (від загальної суми платежів за туристичний продукт): 50%. Кількість місячних платежів (крім першого): 3. Розмір місячних платежів: щомісяця, рівними частинами. Крім того, 01.02.2013 року укладено договір поруки за клієнта в системі LeaseIT № 120597001 від 01.02.2013 року, за яким [PERSON] виступив поручителем за договором № 4 від 01.02.2013, додаткова угода № 120597002 від 01.02.2013 року за пакетом фінансування LeaseIT половина-Туризм Згідно з нормою ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Так, станом на день позивача звернення до суду за відповідачами мається заборгованість у розмірі 60000,91 грн., з яких: компенсація вартості послуг 6495,33грн.; сума штрафу за прострочення платежів у розмірі 53443,14грн. компенсація витрат на обслуговування Договору 67,44грн. Стосовно суми штрафу, суд доходить до висновку про те, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. № 1023-XII умови угоди є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону). Договори кредитування фізичних осіб, в тому числі різноманітні програми розстрочення платежів, є, за своїм характером, споживчими, що підтверджується і тлумаченням Верховного Суду України, наведеному в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів». Пеня у даному зобов'язанні нарахована таким чином, що сума пені перевищує суму боргу за кредитом та відсотками, що є очевидним порушенням принципу добросовісності. Більше того, кінцева сума штрафних санкцій складає більше 822 відсотків від суми заборгованості, що є, на думку суду, необґрунтовано суворою цивільною санкцією. Тому суд, користуючись правом, наданим йому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені та штрафу, що підлягає стягненню, до 3281,39 грн., що дорівнює половині суми залишку компенсації вартості послуг та компенсації витрат на обслуговування договору. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за Додатковою угодою про розстрочення платежу № 120597002 від 01.02.2013 року та договору поруки за клієнта в системі LeaseIT у розмірі 9 844,16 грн., з яких: компенсація вартості послуг 6495,33грн.; сума штрафу за прострочення платежів у розмірі 3281,39 грн. компенсація витрат на обслуговування Договору 67,44грн. Судові витрати, відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, стягуються пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи викладене,

Outcome: partial