Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" про зобов'язання збільшення орендної плати шляхом укладання додаткової угоди до договору оренди землі, посилаючись на те, що між ними та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладеного договір оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які зареєстровані у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК. Відповідно до умов договору відповідач прийняв в строкове платне користування земельні ділянки, та визначено орендну плату. Орендна плата сплачується у грошовій формі. Розрахунки здійснюються щорічно після збору врожаю з 15 серпня до 31 грудня. Відповідно п. 13 Договору встановлюється обов'язок переглядати розмір орендної плати один раз в три роки, яка не переглядалась. Просять зобов'язати відповідача збільшити орендну плату шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали суду заяви у яких просили залишити їх позовні вимоги без розгляду.Ухвалою суду позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" про зобов'язання збільшення орендної плати шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі залишені без розгляду. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] двічі в судове засідання не з»явились, наслідки неявки у судове засіданні їм були роз»яснені, були повідомлені належним чином про день, місце та час розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судового виклику. Ухвалою суду позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" про зобов'язання збільшення орендної плати шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі залишені без розгляду. Позивач [PERSON] направив до суду заяву у якій підтримує свої позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути без його участі. В судовому засіданні позивачі та їх представники за дорученням підтримали позов з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» у судовому засіданні позов не визнав, надавши суду заперечення на позовні заяви, які зводяться до наступного: відповідач повністю виконував свої зобов»язання по договору, розмір орендної плати встановлений у договорі за згодою сторін та за власною ініціативою збільшував розмір орендної плати та поступово збільшує орендну плату у подальшому, Указ Президента на який посилаються позивачі носить рекомендаційний характер, ніякою пропозиції від позивачів, щодо внесення змір до Договору оренди у частині орендної плати не надходило, просив в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у запереченнях. Відповідно до ст..169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки учасника розгляду цивільної справи, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Згідно з ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи. Вислухавши пояснення позивачів та їх представників, інших учасників судового розгляду справи, які з»явились, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав: Згідно ст. 10-11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та суд вирішує справу в межах заявлених вимог та підставі наданих йому доказів. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази . З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного та земельного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судові органи, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечують захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, інтересів суспільства і держави. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,05 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11); відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,03 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14) . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,03 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 62). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,03 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 57). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,03 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 98). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,85 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 106); Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,18 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 107). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,05 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 125). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,03 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 136). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,19 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 141); відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,03 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 143). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 18,09 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 147). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,04 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 151). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 9,04 гектарів, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 155). 21.02.2008 року [PERSON], уклала договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки загальною площею 9,05 гектарів із товариством з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" строком на 10 років, який був зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК 21.02.2008 року, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за №4АА002128-040871500002. Орендна плата за земельну ділянку приватної власності сплачується орендарем в розмірі 176,00 гривень за один гектар ріллі за рік ( а.с. 6-7). 02.06.2008 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], уклали договір оренди належної їм на праві власності земельної ділянки загальною площею 27,09 гектарів із товариством з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" строком на 10 років, який був зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК 02.06.2008 року, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за №4АА002128-040871500010. Орендна плата за земельну ділянку приватної власності сплачується орендарем в розмірі 176,00 гривень за один гектар ріллі за рік ( а.с. 49-52). 25.04.2006 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші орендодаці, уклали договір оренди належної їм на праві власності земельної ділянки із товариством з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" строком на 10 років, який був зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК 25.04.2006 року, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за №4АА002128-040671500003. Орендна плата за земельну ділянку сплачується орендарем в розмірі 150,00 гривень за один гектар за рік ( а.с. 90-92). 07.09.2006 року [PERSON] разом з іншими орендодавцями уклали договір оренди належної їм на праві власності земельної ділянки із товариством з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" строком на 10 років, який був зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК 07.09.2006 року, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за №4АА002128-040671500041. Орендна плата за земельну ділянку сплачується орендарем в розмірі 150,00 гривень за один гектар за рік ( а.с.). В п. 43 вказаних договорів зазначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Відповідно до ст. 18 Закону "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Вищезазначені договори оренди зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи. Отже, виходячи з вимог ч.3. ст. 640 ЦК України, ч.2,3 ст.125 Земельного кодексу України, ст.18 Закону України "Про оренду землі" , п.43 Договорів, спірні договори оренди набули чинності відповідно з 21.02.2008 року, з 02.06.2008 року, з 25.04.2006 року та з 07.09.2006 року, тобто з дати їх державної реєстрації, тому орендні відносини між сторонами виникли тільки з вказаних дат. Спірні правовідносини стосуються умов оренди землі та регулюються положеннями Земельного Кодексу України, Закону України «Про оренду землі». Згідно ч.1, ч.8 ст. 39 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно ч.1 ст. 626, ст. 629, 651, 654 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно ст.ст. 13, 21, 23,30 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Відповідно до п. 13 Договорів оренди земельних ділянок встановлюється обов'язок переглядати розмір орендної плати один раз три в три роки, у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; інших випадках передбачених законом. Як вбачається, з укладених договорів вони містять всі істотні умови, в тому числі і таку умову, як порядок перегляду орендної плати (п.13 Договору), за змістом якого, на підставі ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними при укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, сторони узгодили між собою порядок перегляду орендної плати. Пунктом 1 Указу Президента N 92/2002 (у редакції, чинній на момент укладення сторонами договору оренди земельної ділянки) визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 1,5 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Договіри оренди земельних ділянок між позивачами та відповідачем, укладено та зареєстровано у період дії Указу Президента України від 2 лютого 2002 року № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", яким був встановлений мінімальний розмір орендної плати у 1,5%, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" встановлено розмір орендної плати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки і є обовязковим з дня набрання Указом чинності. В тексті Указу відсутнє посилання про те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності, а тому змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін. Тобто, ця норма указу, що була змінена після укладення сторонами договору, має рекомендаційний характер, а тому не могла бути підставою для зміни умов договору оренди, за яким сторони досягли домовленості під час його укладення. У зв'язку з тим, що Указ Президента України від 19 серпня 2008 р. № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», яким встановлено розмір орендної плати не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, має рекомендаційний характер та набрав чинності після укладання договору оренди між сторонами, зміна розміру орендної плати можлива лише за згодою сторін (постанова Верховного Суду України від 25 червня 2011 р. у справі № 6-17цс11). Також Законом України «Про оренду землі» визначено, що відносини пов"язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами України та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими у відповідності із вищевказаними кодексами і законами, а також договором оренди землі. У вищевказаних кодексах і законах не визначено, що Президент України має право своїми нормативно-правовими актами встановлювати розмір орендної плати. Виходячи з наведеного Указу Президента N 92/2002 (у редакції зі змінами, внесеними Указом Президента N 725/2008), ця норма указу, що була змінена після укладення сторонами договору оренди, має рекомендаційний характер, а тому не могла бути підставою для зміни умов договору оренди, за яким сторони досягли домовленості під час його укладення, тобто ця норма не тягне за собою автоматичної зміни умов договору оренди та підвищення розміру орендної плати до 3 відсотків. Тому пояснення позивачів та їх представників щодо необхідності збільшення розміру орендної плати без згоди відповідача з посиланням на Указ Президента України від 19 серпня 2008 р. № 725/2008 є помилковими. З вказаних норм закону та договорів оренди землі наданих суду вбачається, що такої підстави для внесення змін в договір в частині збільшення орендної плати, як зміни в законодавстві, ні Закон України «Про оренду землі», ні договір оренди землі укладений позивачами не передбачає. Також не зазначено такої підстави і в самому Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.06.2008 року, яким внесено зміни до ст. 21 Закону України «Про оренду землі». Даним законом не передбачено, що орендна плата по договорам оренди землі, які були укладені до набрання ним чинності має бути збільшена відповідно до вимог цього закону. Судом встановлено, що відповідач в одностороннему порядку збільшував розмір орендної плати починаючи з 2008 року до 2011 роки, про що не заперечували позивачі у судовому засіданні (а.с.163). В судовому засіданні встановлено, що позивачі не зверталися до відповідача ні з заявою, ні з проектом письмової додаткової угоди про зміну розміру орендної плати, посилання їх на те, що вони звертались до відповідача з пропозицією змінити умови договору у позовній заяві доказами у судовому засіданні не підтверджено. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач звернувся до позивачів з проектом письмової додаткової угоди про зміну розміру орендної плати, у п.3 якої зазначено, що з 01.01.2015 року розмір річної орендної плати за весь об»єкт оренди становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту 1.756, що складає 6175-42 грн. на рік, в тому числі податок на доходи фізичних осіб. В судовому засіданні позивачі зазначили, що вони від пропозиції відмовились, оскільки дана додаткова угода, окрім збільшення розміру орендної плати, містить також інші умови договору такі як, зміна назви орендаря та продовження строку оренди. Судом не встановлені підстави вказані в п.13 Договорів оренди землі для перегляду розміру орендної плати. Аналіз вищезазначених положень свідчить про те, що сторони є вільними у визначені умов договорів, які ними укладаються; зміна умов договорів, за якими обов»язки однієї зі сторін збільшуються, вносяться до укладеного договору лише за згодою сторін. За рішенням суду можуть бути внесені зміни до укладеного договору, але лише у виключних випадках та у разі істотної зміни обставин, при цьому істотною зміною обставин Цивільний кодекс України визначає таку зміну обставин що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах. Встановлені в судовому засіданні фактичні обставини не свідчать про істотну зміну обставин між сторонами - позивачі укладали договір оренди вільно, вони не були позбавлені можливості отримати юридичну консультацію відповідно умов договору або вивчити діюче законодавство. Тому суд не вбачає підстав для покладення на відповідача обов»язку укласти додаткову угоду про збільшення розміру орендної плати до 3% від грошової оцінки земельної ділянки та викласти пункт 9 укладеного між сторонами договору оренди землі в редакції, яка запропонована позивачем. Також в судовому засіданні не встановлено факту не належного виконання відповідачем умов даних договорів оренди. Що стосується позовних вимог [PERSON] про зобов'язання збільшення орендної плати шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі то вони не підлягають задоволенню також і з підстав того, що ним не надано суду договір оренди земельної ділянки, у який він просить внести зміни в части орендної плати, оскільки суду надано договір оренди від 25.04.2006 року укладений [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], але позивач не надав суду доказів на підтвердження права на звернення до суду з зазначеним позовом щодо договору укладеному з [PERSON] ( довіреність, свідоцтво про право на спадщину та інші). Відповідно до ст.60ЦПК України позивачі не довели ті обставини на які вони посилається як на підставу своїх вимог по зобов»язання відповідача укласти додаткову угоду про внесення змін додоговору оренди землі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позову -відмовити за необгрунтованістю в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В зв»язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено, тож не підлягають стягненню і судові витрати по справі. Відповідно до ст. ст.. 626,627,629, 651, 654 ЦК України, Закону України „Про оренду землі", Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed