Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів, що надходили як заробітна плата на його платіжну банківську картку в сумі 4 280 грн. та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що працював менеджером ТОВ «Є-Ресурс» і заробітна плата перераховувалася підприємством на картковий рахунок, відкритий у відділенні Кіровоградської філії ПАТ КБ «ПриватБанк». 8 жовтня 2015 року виявив пропажу банківської картки, на яку перераховувалася заробітна плата і за телефонним повідомленням на «гарячу лінію» банку картка була заблокована. В цей же день у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою м. Кіровоград, вул. Жовтневої Революції, 35 отримав нову банківську картку за №4149 4978 5046 0462. 12 жовтня 2015 року на вказаний картковий рахунок ТОВ «Є-Ресурс» перераховані грошові кошти нарахованої заробітної плати у загальній сумі 1622 грн. Але отримати вказані кошти не зміг. При зверненні на «гарячу лінію» банку отримав відповідь, що є «шахраєм», а тому картковий рахунок заблоковано. 15 жовтня 2015 року звернувся до співробітників служби безпеки банку за адресою м. Кіровоград, вул. Преображенська, 26/70 щодо пояснення причин блокування платіжної картки та отримання заробітної плати. На що отримав відповідь про те, що працівниками банку проводиться розслідування. Для отримання заробітної плати наступного місяця - 3 листопада 2015 року у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою м. Кіровоград, вул. Жовтневої Революції, 35 отримав нову банківську картку за №5168 7573 0066 6213. Наступного дня - 4 листопада 2015 року перевірив функціональність картки - поповнивши рахунок на 20 грн., а потім отримав їх через банкомат. 7 листопада 2015 року на вказану картку ТОВ «Є-Ресурс» перераховало грошові кошти нарахованої заробітної плати у загальній сумі 1014 грн. Проте вказані кошти не зміг отримати, оскільки і ця картка виявилася заблокованою («перевищення ліміту на зняття готівки»). На чергове звернення на «гарячу лінію» банку повідомили, що його прізвище внесено банком до списку «фінансових шахраїв» і всі картки будуть блокуватися. В грудні 2015 року підприємство в черговий раз перерахувало заробітну плату на картковий рахунок №5168 7573 0066 6213. Загальна сума заробітної плати, яку банк безпідставно утримує складає 4 280 грн., яку просить стягнути . Внаслідок порушення відповідачем права власності на грошові кошти, заподіяна моральна шкода. Заробітна плата, що перераховувалась на рахунок в банк, являлась єдиним джерелом доходів для нього, яку з вини відповідача не отримав. Тривалий час позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном - не мав можливості придбати продукти харчування, ліки для хворої матері -інваліда 2 групи, сплачувати комунальні послуги та ін. Зазначене виразилось у негативних емоціях та переживаннях з приводу неотримання заробітної плати, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, позичати кошти у знайомих та брати кредити в інших банках під відсотки. Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, просить врахувати характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, яких зазнав, їх тривалість. Виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, моральні страждання оцінює в 15 000 грн., яку просить стягнути. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. В судовому засіданні представник відповідача надав заперечення з посиланням, що підписавши анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, позивач тим самим уклав з позивачем договір, який відповідно до ст.634 ЦК є договором приєднання. Згідно анкети-заяви. підписаної позивачем, позивач погодився на укладення договору з відповідачем та з Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". які розмішені на офіційному сайті. Банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки електронного платіжного засобу держателем якої є позивач, на підставі звернення громадянки С., яка повідомила, шо 05.10.2015 року внаслідок введення в оману перерахувала кошти в сумі 9900,00 грн. на карту №4149 4978 4692 3052. держателем якої є позивач. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за карткою заблокувати картку та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.14. Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій. Відповідно до абз. 3 ч. 2 даного розділу, користувач зобов'язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб. ІПН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Згідно зч.5 даного розділу користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до ч. 6 - користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Ч. 9 встановлює, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до п. 1.1.5.14 Умов та правил банківських послуг Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему МоЬі1еВаnкіng, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації. 2.1.4.7. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з Карткового рахунку третіми особами. 2.1.1.5.10. Обов'язки Клієнта: Вживати заходів щодо запобігання втрати (розкрадання) Карток, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання. 2.1.1.7.3. У разі якщо Держатель дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесеними на карті даними. Зазначається, що позивачем необгрунтовано заявлені позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, а саме у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Спірні правовідносини виникли із договірних зобов'язань, що не передбачають відшкодування моральної шкоди, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Судом встановлено наступні факти . Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору від 21.12.2012 року (а. с. 55). Підписавши анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, позивач тим самим уклав з позивачем договір, який відповідно до ст.634 ЦК договором приєднання. Згідно анкети-заяви. підписаної позивачем, позивач погодився на укладення договору з відповідачем та з Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". які розмішені на офіційному сайті. Відповідно до ст. 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Так, банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу держателем якої є позивач, на підставі звернення громадянки С. яка повідомила, що 05.10.2015 року внаслідок введення в оману перерахувала кошти в сумі 9900.00 грн. на карту №4149 4978 4692 3052. держателем якої є позивач. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.14. Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій. П. 12 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (надалі Постанова №705) передбачено, що емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором. Відповідно до ст. 64 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" банк в тому числі здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті (...) Банк мас право відмовитися від встановлення (підтримання^ договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. В даному випадку банк діє в рамках укладеного між сторонами договору та в межах чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 Розділу VI Постанови №705 «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками Користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається. Відповідно до абз. 3 ч. 2 даного розділу, користувач зобов'язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб. ІПН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Згідно з ч.5 даного розділу користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до ч. 6 - користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Згідно ч. 9 встановлює, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до п. 1.1.5.14 Умов та правил банківських послуг Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему МоЬі1еВаnкіng, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації. 2.1.4.7. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з Карткового рахунку третіми особами. 2.1.1.5.10. Обов'язки Клієнта: Вживати заходів щодо запобігання втрати (розкрадання) Карток, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання. 2.1.1.7.3. У разі якщо Держатель дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесеними на карті даними. Зазначена практика висловлену в ухвалі від 16 грудня 2015 року по справі №6-31159ск15 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив: «Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Застосовуючи зазначені положення закону, суди використали лише ті їх приписи, які вказують на умови договору щодо прав клієнта і не врахували виключення з умов договору, що ним же передбачені або законом. Так, оформлюючи картковий рахунок. ОСОБА 3 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з п. 1.1.3.2.13 яких передбачено, шо банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій. Позивачем необгрунтовано заявлено вимоги щодо стягнення моральної шкоди, а саме відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Спірні правовідносини виникли із договірних зобов'язань, що не передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 постанови від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення», обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, у зв»язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. При цьому, згідно з ч.ч.2, 3 цієї статті, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами, і не вправі визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно з ч.2 ст.1071 та ч.1 ст.1072 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом, проте, виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом. Згідно ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. При цьому, на підтвердження правомірності дій Банку суду надано копію ухвали Октябрського районного суду м. Полтави про дозвіл на тимчасовий доступ до документів та їх вилучення щодо операцій з картковим рахунком позивача , у зв»язку з досудовим розслідуванням щодо заволодіння чужими коштами з корисливих спонукань, зловживаючи довірою. Суду надано роздруківку по даному рахунку з якої вбачається поступлення різних сум коштів протягом незначного часу, і неможливість позивачем пояснити походження даних коштів. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до вимог ч. 4ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~\~ Згідно з ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2ст. 57 ЦПК України є пояснення сторін, третіх їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Згідно зі ст. ст.11,58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд встановив, в судовому засіданні позивач зазначив, що кошти які є предметом спору не є в прямому розумінні заробітною платою, оскільки жодних доказів наявності трудових правовідносин суду надати не може, а є неофіційним заробітком . За вказаних обставин , встановлених в судовому засіданні, позов є безпідставним і задоволенню не підлягає повністю. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed