Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У березні 2019 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.11.2008 року, відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов"язків Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв"язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 21.05.2018 року змінено найменування з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк". Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов"язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним Договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18.02.2019 року має заборгованість в сумі 18816,03 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 8312,14 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита - 3805,56 грн.; заборгованість по пені - 4814,23 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 750,0 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 884,10 грн.. Тому позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 18816,03 грн. за кредитним договором № б/н від 13.11.2008 року та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, надіслав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення на підставі ч.1 п.4 ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові докази, що були подані до суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №б/н від 13.11.2008 року, відповідачу надано кредит в розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно розрахунку, заборгованість за договором №б/н від 13.11.2008 року, станом на 18.02.2019 року становить 18816,03 грн., яка складається із: тіла кредиту - 8312,14 грн., заборгованості за простроченим тілом кредита - 3805,56 грн.; заборгованість по пені за прострочене зобов"язання - 4814,23 грн.; нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 750,0 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 884,10 грн.. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В ст.599 ЦК України зазначається, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. АТ КБ "Приват Банк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн.+5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідачем зобов"язання за вказаним договором не виконано. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Разом з тим, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача штрафів - 250,0 грн. та 884,10 грн. за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором задоволенню не підлягає, оскільки договором передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення. Так, за прострочення виконання зобов`язання кредитним договором передбачено як стягнення пені, так і штрафу - 250,0 грн. та 884,10 грн., що є порушенням ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Із матеріалів справи випливає, що за порушення позичальником строків виконання зобов`язання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов`язання (прострочення виконання грошового зобов`язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже штраф в розмірі 250,0 грн. та 884,10 грн. не підлягає до стягнення. На підставі вищевикладеного, з відповідача [PERSON] на користь банку підлягає стягненню примусово заборгованість в сумі 17 681 грн. 93 коп., з яких: тіло кредиту - 8312,14 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита - 3805,56 грн.; заборгованість по пені за прострочене зобов"язання - 4814,23 грн.; нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 750,0 грн.. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі (17681,93 / 18 816,03) * 1921,00 = 1805,21 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial