Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

20 лютого 2015 року директор товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр (ТзОВ "Житлокомцентр") [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, який в подальшому уточнив, та просив стягнути на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмір 2752 грн. 37 коп. за період з 01.04.2013 по 01.04.2015. На підтвердження позовних вимог вказав, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: м. Кривий Ріг, [PERSON]Василевського[ADDRESS], отримує послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак не проводить оплату наданих послуг, у звязку з чим виникла заборгованість, на підтвердження розміру якої надано розрахунок. Представник позивача направила заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Звернулась до суду з клопотанням в якому вказала, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та просила в задоволенні позову відмовити. Допитаний в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] на підставі договору дарування від 21 грудня 2004 року ВВТ №392502, є власником квартири за адресою: м. Кривий Ріг, [PERSON]Василевського[ADDRESS], загальною площею 61,3 кв.м.. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Нормами ст.151 ЖК України на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру покладено обов'язок забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, власники зобов'язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаної площі. Відповідно до ст. 13 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальніх послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно з п. 2.3.7. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08/2005h/ за № 927/11207,технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Послуги надаються згідно Рішення Криворізької міської ради № 415 від 14.12.2011 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення Жовтневого району м. Кривого Рогу". [PERSON] користується послугами, наданими підприємством - ТзОВ "Житлокомцентр", яка складається з утримання будинків і прибудинкової територій, однак поточні платежі сплачує не в повному обсязі та несвоєчасно, у звязку з чим виникла заборгованість. Частиною 1ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. 27 жовтня 2014 року з відповідача [PERSON] по заяві про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу стягнута заборгованість за період з 01 квітня 2013 року по 01 вересня 2014 року у сумі 1944 грн. 37 коп., який за заявою відповідача був скасований 28 листопада 2014 року. Починаючи з 01 квітня 2013 року відповідач не сплачує комунальні послуги, тому суд вважає, можливим стягнути з відповідача суму заборгованості за період з 01.04.2013 по 01.04.2015 в сумі 2752 грн. 37 коп.. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved