Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначає, що його батькові [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1,78 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Після смерті батька позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно та за ним зареєстровано право власності на дану земельну ділянку. На початку 2018 року [PERSON] , порушивши межі належної йому земельної ділянки, самовільно її захопила та почала її обробляти, на усні претензії [PERSON] відповідач не реагує та відмовляється від добровільного усунення перешкод у користуванні належним йому нерухомим майном. Вказує, що 25 травня 2020 року Відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надано довідку, згідно якої при реєстрації земельної ділянки позивача в Національній кадастровій системі було неправильно визначено її кадастровий номер 6822184500:06:010:0089. Правильний кадастровий номер 6822184500:06:011:1085, про що засвідчує витяг із Державного земельного кадастру НВ-68110474392019 від 21 грудня 2019 року. Зазначає, що вказана земельна ділянка вибула з його володіння та користування у зв`язку з тим, що 19 серпня 2019 року за сприяння землевпорядника М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] було виділено дві земельні ділянки для її сина [PERSON] та невістки [PERSON] . Для виділення ділянок вказаним особам було переміщено земельні ділянки інших мешканців територіальної громади. Внаслідок таких неправомірних дій належна позивачу земельна ділянка площею 1,78 га з кадастровим номером 6822184500:06:010:0089, яка розміщена поблизу с. М`якоти Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, перейшла у власність відповідача [PERSON] , а для [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 1,78 га, розташовану поблизу с. Добрин Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, шляхом внесення змін без його згоди в реєстр та в Публічну кадастрову карту України. Вказуючи, що таким протиправним шляхом було здійснено самозахват його нерухомого майна, [PERSON] згідно уточнених ним позовних вимог просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,78 га, яка межує із земельними ділянками землевласників (землекористувачів): [PERSON] , землі загального користування (дорога), землі сільської ради (дорога), землі ТОВ «Перемога», та знаходиться у с. М`якоти Ізяславського району Хмельницької області. Відповідачем [PERSON] відзив до суду не подано. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Полісся» (далі - ТОВ «Мрія Фармінг Полісся») адвокат Берегуляк О. В. подала до суду письмові пояснення щодо позову, в яких вказала, що позов до задоволення не підлягає у зв`язку з його недоведеністю. Ухвалою судді від 06 січня 2021 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Під час підготовчого провадження судом здійснено наступні процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТОВ «Мрія Фармінг Полісся». Ухвалою суду від 11 червня 2021 року прийнято до розгляду судом уточнену позовну заяву [PERSON] . Ухвалою суду від 19 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Філінюк О. В. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Кедрун Л. С. проти задоволення позову заперечив з посиланням на невірне обрання позивачем способу захисту своїх прав та інтересів та відсутність порушень прав позивача зі сторони [PERSON] . Представник третьої особи ТОВ «Мрія Фармінг Полісся» адвокат Берегуляк О. В. до суду не прибула, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, раніше надіслала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, допитавши свідка, перевіривши письмові матеріали справи, суд знаходить, що позов [PERSON] до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність у використанні такого способу захисту як визнання прав виникає тоді, коли право на землю (власності, користування) оспорюється, заперечується іншими особами або створюється неможливість реалізації особою свого права власності на землю або землекористування у зв`язку з наявністю сумнівів у інших осіб або втратою належних правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Судом об`єктивно встановлено, що батькові позивача [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 1,78 га, розташована на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] помер. У Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу після його смерті за № 629-2007 р. Спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги є його син [PERSON] (позивач у справі), якому 11 квітня 2008 року державним нотаріусом вказаної нотконтори Ефендієвою А. П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку площею 1,78 га, розташовану на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Фахівцями Ізяславського районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» розроблено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відносно земельної ділянки з кадастровим номером 6822184500:06:010:0089, розташованої на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. У подальшому 04 липня 2019 року державним реєстратором Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області Скоць Н. П. зареєстровано за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 1,78 га з кадастровим номером 6822184500:06:010:0089. Надалі, позивач за договором оренди землі б/н від 18 грудня 2019 року передав дану земельну ділянку в оренду строком на 7 років для ТОВ «Мрія Фармінг Полісся» та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10 січня 2020 року зареєстроване відповідне право оренди, про що зроблений запис за № 35006775. Вказані обставини підтверджуються Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 788691, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 91, виданим М`якотівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 03 вересня 2003 року; свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 11 квітня 2008 року державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієвою А. П. та зареєстрованим у реєстрі за № 864; витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 14120333 від 11 квітня 2008 року; технічною документацією із землеустрою щодо земельної ділянки площею 1,78 га з кадастровим номером 6822184500:06:010:0089; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 173211683 від 10 липня 2019 року; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 242537565 від 01 лютого 2021 року; договором оренди землі від 18 грудня 2019 року та не заперечуються сторонами. Також судом установлено з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 242547531 від 01 лютого 2021 року, що 07 листопада 2019 року державним реєстратором Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Гордійчуком І. В. зареєстровано за відповідачем [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 1,7801 га з кадастровим номером 6822184500:06:011:0002. Відповідно до договору оренди землі від 06 листопада 2019 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Мрія Фармінг Полісся», відповідач передала належну їй земельну ділянку вказаному товариству в оренду строком на 7 років. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 листопада 2019 року зареєстроване за ТОВ «Мрія Фармінг Полісся» відповідне право оренди, про що зроблений запис за № 34052112. Як вбачається із наявної у матеріалах справи довідки Відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 25 травня 2020 року № 31-22-0.25-116/101-20, при реєстрації земельної ділянки площею 1,78 га на ім`я [PERSON] в Національній кадастровій системі було неправильно визначено її кадастровий номер 6822184500:06:010:0089. Даний кадастровий номер присвоєно іншій земельній ділянці. Правильний кадастровий номер 6822184500:06:011:1085, про що засвідчує витяг із Державного земельного кадастру НВ-68110474392019 від 21 грудня 2019 року. У відповідності до даних інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19 липня 2019 року №№ 174417661, 174414743 05 липня 2019 року зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6822184500:06:011:0889 за [PERSON] , а також - на земельну ділянку з кадастровим номером 6822184500:06:011:0888 за [PERSON] . З приводу самовільної зміни працівниками Плужненської сільської ради місця розташування його земельної ділянки [PERSON] звернувся до Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію № 1871 від 19 травня 2021 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює на посаді начальника Ізяславського районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», суду показала, що при розробленні для позивача [PERSON] технічної документації на земельну ділянку, яку він успадкував після смерті батька, було встановлено, що вона розташована на інших зайнятих людьми земельних ділянках. Тому зі згоди позивача було внесено зміни до системи координат та позивач одержав іншу земельну ділянку. Через деякий час [PERSON] знову звернуся до Ізяславського районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та повідомив про своє бажання змінити місце розташування земельної ділянки. Тому було перероблено технічну документацію та знову змінено координати ділянки, на яку претендував позивач. У своєму позові [PERSON] зазначає, що внаслідок неправомірних дій, які полягали у виділенні іншим членам територіальної громади земельних ділянок та у переміщенні відповідних ділянок, його земельна ділянка перейшла у власність відповідачу [PERSON] , а для нього було виділено земельну ділянку площею 1,78 га, розташовану поблизу с. Добрин Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, шляхом внесення змін без його згоди в реєстр та в Публічну кадастрову карту України. Відтак, на думку позивача, наявні законні підстави для визнання за ним у судовому порядку права власності на земельну ділянку площею 1,78 га, яка межує із земельними ділянками землевласників (землекористувачів): [PERSON] , землі загального користування (дорога), землі сільської ради (дорога), землі ТОВ «Перемога», та знаходяться у с. М`якоти Ізяславського району Хмельницької області. Статтями 125, 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності на нерухоме майно. За змістом ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Статтею 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. У даній справі встановлено, що за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,78 га з кадастровим номером 6822184500:06:010:0089. Аналогічно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності відповідача [PERSON] на земельну ділянку площею 1,7801 га з кадастровим номером 6822184500:06:011:0002. Більше того, належні сторонам земельні ділянки передано ними в оренду ТОВ «Мрія Фармінг Полісся» та зареєстровано відповідні речові права зазначеного товариства на земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. З огляду на те, що речові права сторін на належні їм земельні ділянки не скасовані, не скасована також і державна реєстрація цих земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для визнання права власності за [PERSON] на вказану ним земельну ділянку у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту своїх прав. Тому позов [PERSON] до задоволення не підлягає. Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed