Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі - КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго») забезпечувало послугами з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення будинок [ADDRESS], де мешкає відповідач. Однак, оскільки в порушення Закону України «Про теплопостачання» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила), обов'язки по здійсненню щомісячних розрахунків за теплопостачання та обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення не виконувались, станом на 01.11.2013 р. за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 11 138, 98 грн. - за послуги з централізованого опалення. У процесі розгляду справи за заявою представника позивача відповідач [PERSON] була замінена на належного відповідача - [PERSON] та залучено співвідповідача - [PERSON] (а.с.28, 78), з яких в солідарному порядку просив стягнути вказану суму заборгованості. Відповідачі проти позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що заборгованість може нараховуватись лише за строк позовної давності, що договір на постачання опалення із позивачем не укладався, крім того, 20.07.2009 р. вони здійснили відключення від системи теплопостачання, про що було складено акт та був сповіщений позивач (а.с.37-41). Заслухавши представника позивача та відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно довідці КП «МБТІ» № 310 від 31.01.2014 р. власниками квартири [ADDRESS] є відповідачі - [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Судом встановлено, що договір на надання послуг централізованого опалення та обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення між КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та відповідачами не укладався, але теплова енергія у квартиру відповідача надавалась. 26.05.2009 р. [PERSON] подала до КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» заяву про відключення від системи централізованого опалення, на що позивачем була надана відповідь щодо порядку відключення від системи, а саме, розгляду вказаного питання міжвідомчою комісією виконавчого комітету (а.с.43-44, 48). 20.07.2009 р. мешканцями будинку [ADDRESS] та відповідачем [PERSON] було складено акт про відключення [ADDRESS] від системи централізованого опалення та про що було повідомлено позивача (а.с.42, 45). 22.07.2009 р. КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» було обстежено зазначену квартиру № 13 та зафіксовано факт самовільного відключення нагрівальних приборів систем централізованого опалення та письмово повідомлено про порушення діючого законодавства (а.с.46). Згідно ст.67ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Однак це не означає, що при відсутності такого договору відповідачі мають право користуватися послугами, які фактично надаються, і їх не оплачувати. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають не лише з підстав, передбачених законодавством, а й з дій громадян. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, які надаються позивачем. Так, судом встановлено, що відповідачі у липні 2009 році самовільно, без дотримання відповідної процедури та дозволу, відключили від системи центрального опалення квартиру [ADDRESS] Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води здійснюються у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення (далі ЦО) та постачання гарячої води забороняється. Порядок відключення окремих житлових приміщень від мереж ЦО та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 / далі /Порядок/. Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі ЦО він повинен звернутися до міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі /далі - Комісія/ з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального /автономного/ теплопостачання і відокремлення від мережі ЦО. Проект індивідуального /автономного/ теплопостачання і відокремлення від мережі ЦО виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі ЦО виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мереж ЦО і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з центрального опалення. Тобто відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника жилого будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг та власника або наймача квартири. Після закінчення робіт складається акт про відключення, який подається відповідній комісії для затвердження і є єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань. Дозвіл на відключення споживача від користування послугами із централізованого опалення та гарячого водопостачання надається органами місцевого самоврядування. Встановлено, що [PERSON] у 2009 році зверталась з заявами до КП "ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго" про відключення квартири від теплопостачання та отримала відповіді на свої звернення із роз'ясненнями про порядок відключення квартири від системи ЦО (а.с. 44, 48). Однак, після цього відповідачі до теперішнього часу не звертались в установленому законом порядку із заявою про відключення квартири від мережі ЦО. Аналіз норм законодавства свідчить про те, що відповідачі самовільно відключились від мереж централізованого опалення всупереч вищевказаним нормам закону, не звертались до виконавчого комітету Ізмаїльської міськради за дозволом міжвідомчої комісії на таке відключення, тобто відповідачі не дотримались передбаченого законом порядку відключення своєї квартири від мережі ЦО, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. При вирішенні питання щодо терміну, за який повинні відповідачі здійснити оплату, суд виходить з наступного. Як встановлено статтею 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Виходячи з норм ч.ч.2, 3 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач, після переривання перебіг позовної давності починається заново. З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2011р. позивач в порядку ст.96 ЦПК України звертався до суду про стягнення заборгованості за теплопостачання в розмірі 5 285,42 грн., що утворилась станом на 01.09.2011 р., зокрема: 447,37 грн. - за період з липня по жовтень 2009 р. (а.с.5). Отже, 15.09.2011 р. було перервано строк позовної давності і позовна давність почалась заново. Згідно особливому рахунку заборгованість перед позивачем станом на 01.11.2013 р. складає 11 138,98 грн. (а.с.3). Відповідно ч.3 ст.20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Згідно ст.25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні організації зобов'язані при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації. У відповідності до ч.2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо-будинкових мереж проводились згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради. В свою чергу тарифи на теплову енергію сформовані на підставі Закону України «Про теплопостачання», Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №955 від 10.07.2006 року. 24.10.2007 року Постановою Кабінету Міністрів України № 1267 внесені зміни в п.п. 9,39 у вищезазначений Порядок, відповідно до яких зобов'язано підприємства, що надають послуги з централізованого опалення застосувати виключно двоставкові тарифи. У відповідності до рішень виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 25.11.2004 року №1555 затверджено двоставковий тариф для населення, який складається з умовно-постіної величини (тобто абонплати) та умовно-змінної (в опалювальний період). Рішення щодо введення двоставкового тарифу не скасовані та є діючими. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved