Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

05.02.2020 року позивач Комунальне підприємство „Житлово-експлуатаційне об`єднання" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є членом сім`ї власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , яка померла [INFO] . В порушення вимог ст. 151 ЖК України та п.5) ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач з жовтня 2018 року по грудень 2019 року не сплачував кошти за надані комунальні послуги в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 4515.75 грн.. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 грн.. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача направив до суду письмове клопотання в якому зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , причину неявки суду не повідомив, про день місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України (а.с. 47). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено, що відповідач, будучи належним чином повідомленим, не з`явився в судові засідання жодного разу, починаючи з 08.04.2020 року. У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у клопотанні. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно розпорядження органу приватизації житла № 5426 від 04.04.1997 року, [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно Довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 14.01.2020 року та копії особового рахунку № [NUMBER] , відповідальний квартиронаймач [PERSON] померла [INFO] , а зареєстрованим в квартирі значиться син квартиронаймача - [PERSON] , 1967 року народження (а.с. 11, 6). З копії газети Южноукраїнської міської ради «Контакт» №26 від 30.06.2017 року вбачається, що КП «ЖЕО» розмістило текст типового Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з пропозицією укласти його (а.с. 7-8). Згідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При цьому, відсутність письмового договору як такого між сторонами щодо утримання будинку, в якому розташована квартира відповідача, або ухилення останнього від укладання такого договору, не звільняє його від обов`язку приймати участь в його утримані та прибудинкової території шляхом внесення періодичних платежів, оскільки згідно ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність. В даному випадку обсяг прав та обов`язків сторін при неукладені окремого договору визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги зі споживачами цих послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Надаючи житлово-комунальні послуги, згідно рішень № 74 від 15.04.2015 року «Про встановлення для всіх груп тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання», № 75 від 15.04.2015 року «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення та захоронення побутових відходів, які надають комунальні підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та «Служба комунального господарства», № 73 від 21.03.2018 року «Про встановлення тарифів для всіх груп споживачів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» (а.с. 9, 10, 12, 13), позивач здійснює свої обов`язки виконавця, а наймач квартири, користуючись наданими послугами, є їх споживачем. Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 року, який набув чинності 01.05.2019 року, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 року, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року втратив чинність, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Судом встановлено, що [PERSON] надавалися належної якості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, доказів протилежного сторонами не надано. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, станом на грудень 2019 року, виникла заборгованість по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги (а.с. 5). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до вимог п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 66 ЖК України, розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Не виконання зобов`язань наймачем житла по сплаті квартирної плати, завдає КП «ЖЕО» матеріальних збитків та не дає змоги КП «ЖЕО» належним чином утримувати житловий фонд міста, що порушує права інших громадян, які старанно сплачують квартирну плату та витрати на утримання будинків та прибудинкової території у розмірі на рівні квартирної плати. Крім того, у зв`язку із заборгованістю наймача житла, КП «ЖЕО» вимушене перерозподіляти кошти на утримання житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури міста з інших виробничих ділянок підприємства, що негативно впливає на рівень обслуговування м. Южноукраїнська. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, оскільки квартиронаймач зобов`язаний приймати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, а позов підлягає повному задоволенню. Таким чином, з [PERSON] на користь КП «ЖЕО» підлягає стягненню заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг в сумі 4515.75 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 грн., які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь (а.с. 1).

Outcome: approved