Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, постійного проживання на території України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він народився у м. Миколаєві Миколаївській області в Україні 15 липня 1966 р. З 31.12.1988 р. по 21.09.1994 р. відбував міру покарання в Південній ВК №51. 11.05.2004 р. його було засудженно до позбавлення волі строком на 10 рокі та був звільнений з Ольшанської виправної колонії №53 21.05.2014 р. Після звернень до Центрального РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області та Центрального районного відділу м. Миколаєва Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області щодо втановлення його до належності громадянства України [PERSON] було роз`яснено, що йому потрібно звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. А встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для можливості реалізувати належне йому, як фізичній особі, право на отримання паспорта. Заявник та його представник у судовому засіданні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні просив вирішити заяву на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та виконавче провадження, суд дійшов до наступного. [PERSON] народився в м. Миколаєві Миколаївської області в Україні 15 [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження сірії [NUMBER] від 15.05.2012 р. Згідно довідки державної установи "Південна виправна колонія (№51)" Міністерства юстиції України від 04.09.20174 р. заявника було засуджено вироком з початком строку з 31.12.1988 р - н/с очаківського району Миколаївської області за ст.101 ч.1,102,42 КК УКССР на 6 років та останній відбував міру покарання в Південній ВК №51 з 28.08.1991 р. Був звільнений 21.09.1994 р. по відбуттю строку покарання та вибув за адресою: [ADDRESS] . Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2004 р. заявника було засуджено до позбавлення волі строком на 10 р. [PERSON] звільнений з Ольшанської виправної колонії №53 21.05.2014 р. по відбуттю строку та вибув за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до Центрального РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області щодо встановлення до належності громадянства України та отримання паспорту громадянина України. Відповідно до відповіді від 17.03.2018 р. з Центрального районного відділу м. Миколаєва Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області зазначено, що не встановлено належності до громадянства України. Також заявнику було роз`яснено, що йому потрібно звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Згідно відповіді Центрального РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області від 03.04.2018 р. було повідомлено, що проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Згідно зі\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 п. 1\~ст. 3 Закону України "Про громадянство України"\~громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.\~Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до\~Закону України "Про громадянство України"\~(далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Відповідно до п. 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 3 Закону\~особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до п.3 ч.2\~ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.\~Стаття 1 цього ж Закону\~дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України,\~Законом\~не передбачено. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з\~законом\~такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для можливості реалізувати належні йому, як фізичній особі право на отримання громадянства та документуватися паспортом. Таким чином, здобуті в ході судового розгляду докази підтверджують факт проживання [PERSON] на території України станом на серпень та листолпад 1991 року. За такого, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню

Outcome: approved