Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

05.07.2013 року представник позивача ТОВ"ОТП Факторинг України" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом договором №СМ-SМ 504/125/2008 року в сумі 3854730,20 грн. та судових витрат - в розмірі сплаченого позивачем судового збору - 3441грн., посилаючись в обгрунтування своїх вимог на те, що відповідачі добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат. 06.11.2018 року від відповідача [PERSON] надішов зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг України" про порушення прав споживача, визнання недійсним кредитного договору, посилаючись на положення ст.559 ЦК України та стверджуючи про збіг строку позовної давності на момент ухвалення судом рішення за позовом первісного позивача. 14.12.2018 року від відповідача [PERSON] надішов зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг України" про визнання поруки такою, що припинена, посилаючись на положення ст.559 ЦК України та стверджуючи про збіг строку позовної давності на момент ухвалення судом рішення за позовом первісного позивача. Представник позивача до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив суд задовольнивши позов в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився, надавши суду письмові пояснення та заперечення щодо предмету та підстав позову, просили у задоволенні первісного позову відмовити, стверджуючи, що у відповідачів за первісним позовом відсутні зобов`язання перед позивачем за первісним позовом, яким не надано належних доказів наявності заборгованості за зазначеним ним кредитним договором. Відповідачі просили суд письмовими заявами у задоволенні первісного позову відмовити у зв`язку з відсутністю у відповідача [PERSON] боргу перед ТОВ "ОТП Факторинг України", застосувавши до вимог позивача за первісним позовом строк позовної давності. Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісного позову задоволенню не підлягають в повному обсязі, а зустрічні позови підлягають задоволенню за наступних підстав, Згідно матеріалів, наданих суду позивачем, 26.05.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк") та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №СМ-SМ 504/125/2008 зі сплатою 4,5% річних за користування кредитними кошатми. На твердження представника позивача, відповідач не виконує своїх зобов`язань за договором зі своєчасного повернення коштів, внаслідок чого в нього станом на 03.06.2013р. виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 3854730,20 грн., надавши суду докази на підтвердження своїх доводів. Також 26.05.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] був укладний договір поруки за №SR-SМЕ504/125/2008 року - як спосіб забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов`язання по вищеназваному кредитному договору від 26.05.2008 року. Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.0.2011 року ТОВ "ОТП Факторинг України" прийняло віл ПАТ "ОТП Банк" права вимоги за кредитним договором №СМ-SМ 504/125/2008, укладеним з відповідачем [PERSON] і за договором поруки №SR-SМЕ504/125/2008 укладеним з відповідачем [PERSON] Зустрічним позовом відповідачі за первісним позовом стверджують, що позивач за первісним позовом пропустив строк позовної давності звернення до суду, та головне - що у відповідача [PERSON] відсутня заборгованість за кредитом перед позивачем ПАТ "ОТП Банк". Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено також спеціальна позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до ч.4ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові за наявності про це заяви відповідача, яка, в даному випадку, міститься в матеріалах справи. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Оскільки під час ухвалення даного рішення судом було встановлено пропущення строків позовної давності щодо тіла кредиту, а також - щодо пені та штрафу, що вбачається з вищевикладеного, а позивачем не доведено переривання строків давності, тому суд дійшов висновку, що пропущення позивачем строку звернення до суду щодо стягнення заборгованості з відповідача у строк, більш, ніж у передбачений ст.257 ЦК України строк, - є підставою для відмови у задоволенні вимог у зв`язку зі сплином строку позовної давності.

Outcome: approved