Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Ворота» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «[PERSON] Ворота» звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №02\\458Ф про надання споживчого кредиту від 22.08.2008в сумі 188435,85 грн. Представник позивача, звернувшись до суду з даним позовом,посилається на те, що відповідно до укладеного договору №02\\458Ф про надання споживчого кредиту від 22.08.2008 року, [PERSON] отримав кредит в розмірі 72 600 грн. зі сплатою 15,99 % річних у період з 22.08.2008 року по 23.07.2012 року, 8% у період після 23.07.2012 року, зі сплатою 0,33% від суми кредиту комісії за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості у період з 22.08.2008 року по 23.07.2012 року, із кінцевим строком повернення 21.08.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Банк та [PERSON] 22.08.2008 року уклали договір іпотеки №3126, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме земельну ділянку кадастровий номер 2611040300:21:008:0262, площею 0,2076 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою : вул.Говерлянська, смт.Ворохта, Яремчанської міської ради. В порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого за період з 21.10.2010 року по 21.04.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 98\~439 грн. 82 коп. Раніше рішенням Яремчанського міського суду від 07.12.2010 року у справі №2-361\\2010 із позичальника та відповідача було стягнуто заборгованість за договором від 08.07.2008 року у розмірі 96500 грн. 55 коп. , розраховану за період з 22.08.2008 року по 20.10.2010 року. Дане рішення суду було звернуто до примусового виконання, проте на даний час не виконане. Просить позов задоволити, звернути стягнення на вказану земельну ділянку, стягнути з відповідача судові витрати, а справу розглянути у відсутності представника позивача. Представник відповідачки та третьої особи [PERSON] заперечив проти задоволення позову, вказавши, що позичальник [PERSON] не відмовляється сплачувати заборгованість по кредитному договору згідно рішень судів. Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки рішеннями Яремчанського міського суду вже задоволено позов про стягнення заборгованості по кредитному договору. Заборгованість за рішенням суду від 07.12.2010 року не погашали, оскільки була домовленість з представником банку, що буде погашено усю заборгованість після продажу земельної ділянки третім особам. Суд, заслухавши представника відповідачки та третьої особи, дослідивши письмові докази\~ та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов\~ підлягає\~ до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року між\~ АКБ "[PERSON] Ворота" ( правонаступником якого внаслідок зміни назви юридичної особи є ПАТ " [PERSON] Ворота") та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №02/458Ф, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 72 600 грн. зі сплатою 15,99 % річних у період з 22.08.2008 року по 23.07.2012 року, 8% у період після 23.07.2012 року, зі сплатою 0,33% від суми кредиту комісії за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості у період з 22.08.2008 року по 23.07.2012 року, із кінцевим строком повернення 21.08.2015 року. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за даним кредитним договором, цього ж дня між сторонами укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер №3126, згідно якого відповідачка [PERSON] передала в іпотеку банку належну їй земельну ділянку площею 0,2076 га за адресою смт.Ворохта, вул.Говерлянська, Яремчанської міської ради. Вартість предмету іпотеки складає 167 775,28 грн. Рішенням Яремчанського міського суду від 07.12.2010 року у справі №2-361\\2010 із [PERSON] та відповідачки було стягнуто заборгованість у розмірі 96500 грн. 55 коп. за за\~ кредитним договором №02/458Ф від 08.07.2008 року, розраховану за період з 22.08.2008 року по 20.10.2010 року. На час розгляду даної справи рішення суду не виконане і вищевказану заборгованість не сплачено, що стверджується довідкою ВДВС Яремчанського міського управління юстиції від 07.08.2015 року та не заперечується представником відповідачки та третьої особи. Рішенням Яремчанського міського суду від 07.12.2015 року у справі № 354/434/15-ц, провадження по справі № 2/354/266/15, стягнуто з [PERSON] на користь\~ ПАТ [PERSON] Ворота\~ " 71508,28 грн. заборгованості за\~ кредитним договором №02/458Ф від 22.08.2008 року за період з 21.10.2010 року по 21.04.2015 року. Загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка стягнута з [PERSON] судовоми рішеннями , які набрали законної сили, становить 168008,83 грн. Тому позовні вимоги в частині визначення заборгованості за кредитним договором, в рахунок погашення якої позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки підлягають частковому задоволенню. За правилами\~ст. 526 ЦК України\~ зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задоволити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки позичальник [PERSON] неналежно виконував свої зобов'язання за кредитним договором, що стверджується судовоми рішеннями про стягнення з нього заборгованості, при наявності заборгованості за кредитним договором у позивача виникло право на захист свого порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому суд враховує роз'яснення, викладені в п.23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно яких при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до ст.11 Закону України "Про заставу", статтей 1, 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитеь є заставодовцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553-559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов"язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв'язку з цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. Відповідно до роз»яснень, викладених у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1\~ст. 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов»язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предметаання боржником основног іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми забогованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону "Про іпотеку" ( або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Тому заперечення представника відповідачки [PERSON] щодо позовних вимог з тих підстав, що не може бути звернуто стягнення на предмет іпотеки, бо судовими рішеннями стягнуто суму заборгованості, не заслуговують на увагу, оскільки особа позичальника є вдмінною від особи іпотекодавця. Таким чином, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості позичальника [PERSON] за договором №02/458Ф про надання споживчого кредиту від 22.08.2008 року\~ в розмірі 168008 грн. 83 коп. слід звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки\~\~ від 22.08.2008 року (реєстраційний №3126), укладеним з іпотекодавцем [PERSON] а саме: на земельну ділянку кадастровий номер 2611040300:21:008:0262, площею 0,2076 га\~ для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою вул.Говерлянська, смт.Ворохта Яремчанської міської ради. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідачки на користь держави підлягає стягненню 1378 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial