Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 5,7944 га, кадастровий номер: 7422085900:60:076:0330, що розташована на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 034766 від 11.09.2001 року; на земельну ділянку загальною площею 1,3567 га, кадастровий номер: 7422085900:60:062:0330, що розташована на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 034766 від 11.09.2001 року; на земельну ділянку загальною площею 0,1351 га, кадастровий номер: 7422085900:60:061:0330, що розташована на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 034766 від 11.09.2001 року, у суд звернувся [PERSON] , представник позивача: [PERSON] до Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. В матеріалах справи міститься: -заява позивача про розгляд справи за його відсутності; -заява за підписом сільського голови Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради, з позовною заявою згодні; -заява Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про розгляд справи за відсутності представника управління. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , копія свідоцтва про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відповідно до відповіді завідувача Козелецької районної державної нотаріальної контори Мотовиловець І.А., була заведена спадкова справа № 28/2019 до майна померлого [INFO] . [PERSON] . Зі спадкової справи № 28/2019 вбачається, що: -13 лютого 2019 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] ; - 13 лютого 2019 року [PERSON] звернулась із заявою про те, що вона відмовляється від прийняття спадщини, що залишилась після померлого [INFO] [PERSON] , за законом; -13 лютого 2019 року [PERSON] звернулась із заявою про те, що вона відмовляється від прийняття спадщини, що залишилась після померлого [INFO] [PERSON] , за законом на користь [PERSON] ; -13 лютого 2019 року [PERSON] звернулась із заявою про те, що вона відмовляється від прийняття спадщини, що залишилась після померлого [INFO] [PERSON] , за законом на користь [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої Надинівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав з 1997 року за адресою: [ADDRESS] , і мав склад сім`ї: дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 11 вересня 2001 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Надинівської сільської Ради народних депутатів від 24 березня 2001 року № 17 було виготовлено та видано державний акт на право приватної власності на землю загальною площею 7,29 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 034766. Вище вказана земельна ділянка складається з: рілля площею 5,7944 га / кадастровий номер 7422085900:60:076:0330 /, сіножать площею 1,3567 га / кадастровий номер 7422085900:60:062:0330 /, пасовище площею 0,1351 га / кадастровий номер 7422085900:60:061:0330 /. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 034766, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 7,2862 га, що складається з: 5,7944 га /кадастровий номер 7422085900:60:076:0330/, 1,3567 га /кадастровий номер 7422085900:60:062:0330/; 0,1351 га /кадастровий номер 7422085900:60:061:0330/. Згідно зі ст.ст. 81, 126 ЗК України право власності громадян України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: земельна ділянка площею 5,7944 га кадастровий номер: 7422085900:60:076:0330, перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське», строк дії речового права 7 (сім) років, дата державної реєстрації речового права 23.05.2014 рік; за земельною ділянкою площею 1,3567 га кадастровий номер: 7422085900:60:062:0330, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані; за земельною ділянкою площею 0,1351 га кадастровий номер: 7422085900:60:061:0330, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінал правовстановлюючого документу втрачений, про що в пресі розміщене відповідне оголошення.

Outcome: approved