Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною вимогою до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарчими споруди по праву спадкування за законом, який розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті її батька, [PERSON], який помер [INFO]. В позові зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіт не склав, тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є вона, донька спадкодавця. Інших спадкоємців не має. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на зазначений вище житловий будинок. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у її відсутність ( а.с. 39) Представник відповідача Роздільнянська міська рада Одеської області - Прибилов О.О. в судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву про визнання позову та слухання справи у його відсутність. ( а.с.36-38) Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 110 (а.с.8). При житті, 20.10.1960 року виконкомом міської Ради депутатів трудящих м.Роздільна з [PERSON] був укладений договір про надання в бестрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який зареєстровано в реєстрі за № 1820. (а.с. 10-11). Даний догорів був укладений на підставі рішення виконавчого комітету Роздільнянської міської Ради депутатів трудящих Роздільнянської міської ради від 21 вересня 1960 року про надання [PERSON] земельної ділянки площею 600 кв.м. під забудову в м.Роздільна (а.с. 12) Житловий будинок та господарчі споруди були побудовані в 1964 році на земельній ділянці площею 600 га, земельна ділянка до теперішнього часу не приватизована, що підтверджується довідкою № 797 від 13.01.2016 року, виданої виконавчим комітетом Роздільнянської міської Ради Одеської області ( а.с. 14). Згідно довідки № 656 від 04.11.2015 року виданої виконавчим комітетом Роздільнянської міської Ради Одеської області, житловий будинок з господарчими спорудами згідно звітного оціночного акту по домоволодінню має адресу: [ADDRESS] ( а.с.15). Наявність будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок станом на 04.01.2016 року, згідно якого, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований житловий будинок з господарчими спорудами, побудований у 1964 році, який складається з : «А» - житлового будинку, загальною площею - 49,84кв.м., житловою площею - 30,44кв.м, та господарських споруд: «Б» - літньої кухні, «В» - гаражу, «І» - цистерни, №1,2 - огорожі ( а.с.16-21). Тому суд вважає встановленим факт володіння [PERSON] вищевказаним спірним будинком за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими споруд по праву спадкування за законом, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.1220 ч.1, ч.2 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому має місце спадкування за законом. Згідно ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є донька померлого - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 16.08.1968 року рай ЗАГС м. Роздільна, на підставі актового запису №96 (а.с.22) В подальшому донька померлого [PERSON] одружилась та обрала прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER], виданим Кірнічаською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, на підставі актового запису № 5 (а.с.23). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №65/2015, відкритої 01.04.2015 року державним нотаріусом Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с.30-35 ), позивач в порядку ст..1270 ЦПК України своєчасно в 6-ти місячний строк, 01.04.2015 року звернулася до нотаріальної контори для отримання спадщини. При цьому т.в.о. державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими спорудами у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вищезазначений житловий будинок (а.с.24). Згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на новозбудовані об'єкти нерухомого майна видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. Однак спірний житловий будинок побудований у 1964 році, тобто коли чинне законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно, будинки громадян, збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлуатацію (лист-роз"яснення Центрального БТІ від 29.12.82 року за №23-5/1-394. У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст.2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що складається з: «А» - житлового будинку, загальною площею - 49,84кв.м., житловою площею - 30,44кв.м, та господарських споруд: «Б» - літньої кухні, «В» - гаражу, «І» - цистерни, №1,2 - огорожі, який належав [PERSON], який помер [INFO]. Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268,1270, 1297 ЦК України в редакції 2004 року, ст..ст.10,11, 209,212,214-215 , 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved