Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (надалі - ПАТ "АМКР"), про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Позивач просить суд поновити строк позовної давності для подачі до суду позовної заяви, визнати незаконним наказ по підприємству № 317/л про накладення на [PERSON] дисциплінаного стягнення у вигляді догани; зобов"язати відповідача скасувати наказ по підприємству № 317/л "Про накладення дисциплінаного стягнення". В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне. Він працює дверевим коксового цеху № 1 КХП ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" з 27 липня 1998 року. 09 квітня 2015 року на підприємстві виданий наказ № 317/л "Про накладення дисциплінарного стягнення", яким позивач у оголошено догану за порушення дисципліни праці, вчинення дії, що заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов"язки, а також за дії, які можуть призвести до нещасного випадку на території підприємства, створенню надзвичайної події». А саме - за нібито моє агресивне реагування на зауваження старшого змінного майстра основної виробничої ділянки коксового цеху № 1 КХП [PERSON] і нібито нанесення позивачем удару в обличчя. Накладення дисциплінарного стягнення вважає необґрунтованим і незаконним - вважає, що не порушував п. 10.1, 10.4 правил внутрішнього розпорядку для працівників підприємства, п.п 2.2.7, 2.2.17, 2.3.2 робочої інструкції дверевого 5 розряду видачі коксу КЦ № 1 КХП, вимог Політики про права людини АрселорМіттал. Позивач не порушував трудової дисципліни, не здійснював дій, що заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов"язки, а також дії, що можуть призвести до нещачного випадку на території підприємства, створенню надзвичайної ситуації. 15 березня 2015 року позивач не вів себе агресивно по відношенню до старшого змінного майстра [PERSON] Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 10 квітня 2015 року в діях [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення. Вважає, що наказ є незаконним, звертався до комісії з трудових спорів, протокол КТС ПАТ «АМКР» отримав тільки 16 липня 2015 року. Отже строк позовної звернення до суду пропущений з поважних причин У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позові, просили їх задовольнити в повному обсязі. Позивач зазаначив на те, що строк звернення до суду не пропустив, оскільки наказ про притягення до відповідальності він отримав в квітні 2015 року, звернувся до КТС, але тривалй час не отримував відповіді, після того в одразу звернувся до суду. Він працює на 4 коксовій батареї дверевим. 15 березня 2015 року він працював в зміні разом з [PERSON] та Золотаревим. Близько 19.15 години у нього виник конфлікт з майстром [PERSON] на політичному підґрунті, останній хапав його за одяг, почав смикати, він його відштовхнув від себе в груди, [PERSON] його відпустив, зробив крок назад. При цьому був присутній Золотарев. Через 20 хвилин приїхала охорона. Це відбувалось у зоні підвищенної небезпеки, 80% робочого часу він працює в умовах нульової видимості, протягом іншого часу - видимість 10-15 метрів, позаду майданчика постійно ходить рухомий склад. Його дії були спрямовані на захист від дій [PERSON], нікого на небезпеку він не наражав. Він був одягнений в спецодяг, користувався засобами захисту, ніякого зауваження [PERSON] йому не робив, їх конфлікт був політичним. На цей час ані Ревякн, ні Золотарев не працюють на підприємстві. Представник позивача надавав письмові пояснення (а.с. 77, 119-121), згідно яких вважає безпідставним прохання відповідача про застосування строку давності звернення до суду. Окрім того, зазначає, що при накладенні дисциплінарного стягнення був порушений порядок його накладення, оскільки не надано доказів того, що директору департаменту з персоналу ПАТ «АМКР» надано право накладати дисциплінарні стягнення. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити у їх задоволенні, оскільки позивач при виконанні трудових обов'язків 15 березня 2015 року, працюючи в зміну з 15.00 до 22.00 години, порушив трудову дисципліну. Наказ № 317/л від 09 квітня 2015 року про накладення дисциплінарного стягнення щодо [PERSON] у вигляді догани - законний і такий, що не підлягає скасуванню. Позивач звернувся до комісії з трудових спорів, 21 травня 2015 року відбулося засідання комісії, однак позивач поводився неадекватно та залишив зал засідання, у зв'язку з чим його заяву було залишено без розгляду. Повторно позивач до комісії з трудових спорів не звертався. Вважає, що позивач пропустив тримісячний строк 11 липня 2015 року для оскарження наказу № 317/л від 09 квітня 2015 року, з яким був ознайомлений під підпис 11 квітня 2015 року. Жодних доказів пропущення строку звернення до суду не надав. Заслухавши доводи позивача, представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши всі обставини у справи, дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступних висновків. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається що позивач [PERSON] перебуває в трудових відносинах з ПАТ "АМКР" з 27 липня 1998 року і по теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.2 - 4). Судом встановлено, що наказом від 09 квітня 2015 року № 317/л «Про накладення дисциплінарного стягнення» за порушення вимог Політики про права людини АрселорМіттал, дисципліни праці, порушення пунктів 10.1, 10.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників підприємства, п. 2.2. 7, 2.2.17, 2.3.2 своєї робочої інструкції [PERSON], дверевому коксового цеха № 1 КХП, оголошено догану (а.с. 5). Згідно даного наказу [PERSON], дверевий коксового цеху № 1 КХП, працюючи 15 березня 2015 року у зміну з 15.00 до 22.00 години, о 19.45 у відповідь на зауваження [PERSON], старшого змінного майстра основної виробничої ділянки коксового цеху № 1 КХП, відреагував агресивно, вдарив [PERSON] в обличчя. Факт порушення зафіксовано актом про порушення № 214/857 від 15 березня 2015 року, складеним працівниками департаменту з безпеки. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 10 квітня 2016 року, 15 березня 2015 року близько 19.00 години невстановлена особа, знаходячись в приміщенні коксового цеху № 1 на території ПАТ «АМКР» в Дзержинському районі м. Кривого Рогу в ході сварки у зв'язку з особистими неприязними відносинами нанесла [PERSON] удар в область корпусу, чим заподіяла [PERSON] тілесні ушкодження (а.с. 6). Відповідно до протоколу засідання комісії з трудових спорів ПАТ «АМКР» заява [PERSON] про скасування наказу № 317/л від 09 квітня 2015 року в частині оголошення догани залишена без розгляду, у зв'язку з тим, що останній залишив зал засідання (а.с. 7). Згідно характеристики [PERSON], наданої голової цехової профспілкової організації, останній характеризується як старанний, комунікабельний та обізнаний працівник, користується повагою і авторитетом (а.с. 20). Відповідно до доповідної записки на [PERSON]. останній 15 березня 2015 року вчинив хуліганські та інші дії, що порушують суспільний порядок (а.с. 30). Вирішуючи трудовий спір, який виник між сторонами у справі, суд, враховуючи вищевикладені фактичні обставини та наявні докази, предмет позову, виходить з наступних норм чинного законодавства. Щодо вимог про визнання незаконним наказу № 317/л «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 09 квітня 2016 року, яким [PERSON] оголошено догану, та його скасування, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами право на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно - технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Як встановлено положеннями ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. У ч.1 ст.147-1 КЗпП України встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно зі ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Згідно п. 10.1, 10.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників підприємств працівники підприємства зобов'язані працювати чесно і добросовісно, дотримуватися дисципліни праці - основи порядку на виробництві, своєчасно та точно виконувати розпорядження адміністрації, використовувати весь робочий час для виробничої праці, утримуватися від дій, які заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов'язки; знати та дотримуватися вимог по охороні праці, виробничій санітарії, гігієні праці та протипожежній безпеці, передбачених відповідними правилами та інструкціями, працювати у виданому спецодязі, спецвзутті, використовувати необхідні засоби індивідуального захисту; проходити у встановленому порядку попередні, періодичні та обов'язкові медичні огляди; адміністрація має право притягнути працівника, який ухиляється від проходження обов'язкового медичного огляду до дисциплінарної відповідальності та зобов'язана відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати. Відповідно до робочої інструкції дверевого 5 розряду видачі коксу коксового цеху № 1 коксохімічного виробництва, затвердженої директором коксохімічного виробництва ПАТ «АМКР» від 26 серпня 2014 року, п.п. 2.2.7, 2.2.17, 2.3.2 передбачені наступні обов'язки дверевого - турбуватися про особисту безпеку та здоров'я, а також про безпеку та здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт та під час перебування на території підприємства; своєю сумлінною працею та дисципліною праці сприяти реалізації на виробничому рівні санкціонованої Політики підприємства в галузі охорони праці та здоров'я; дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку. Як вбачається з матеріалів, наданих відповідачем, а саме - доповідних записок дверевого [PERSON] (а.с. 87), старшого майстра [PERSON] (а.с. 88), [PERSON] (а.с. 110), пояснювальних записок [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] (а.с. 112 - 115), акта про порушення від 15 березня 2015 року (а.с. 111), доповідної записки на ім'я директора департаменту з персоналу [PERSON] (а.с. 90), а також положень робочої інструкції дверевого 5 розряду видачі коксу коксового цеху № 1 коксохімічного виробництва, затвердженої директором коксохімічного виробництва ПАТ «АМКР» від 26 серпня 2014 року, Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених протоколом від 10 березня 2006 року конференції трудового колективу щодо підведення підсумків за 2005 рік, відповідачем встановлено наявність в діях [PERSON] складу дисциплінарного проступку, під яким розуміється протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником його трудових обов'язків, строк накладення дисциплінарного стягнення дотриманий, врахована ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота [PERSON] Проте, згідно п.п 11 п. 8.4.5, п. 8.4.6 Статуту ПАТ «АМКР» виконуючі власні повноваження Генеральний директор має право наймати та звільняти працівників Товариства, вживати заходи заохочення та накладення стягнення відповідно до чинного законодавства України, цього Статуту та внутрішніх положень Товариства. У разі неможливості виконання повноважень через відрядження, відпустку, тимчасову непрацездатність Генеральний директор Товариства видає наказ, у якому призначає особу (осіб), яким він тимчасово передає власні повноваження, та, у разі розподілу повноважень або передачі не всіх повноважень, обсяг повноважень, що передаються. Таким чином, уповноваженим органом на застосування дисциплінарного стягнення до позивача як працівника ПАТ «АМКР» є Генеральний директор Товариства або особа, якій Генеральним директором Товариства передані відповідні повноваження, зокрема, щодо накладення дисциплінарних стягнень. Проте, не зважаючи на пропозиції суду, відповідачем не надано належних доказів того, що виконуюча обов'язки директора департаменту з персоналу [PERSON] має відповідні повноваження щодо накладення дисциплінарних стягнень. Що стосується посилань представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення із позовом, то суд виходить з наступного. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року N 9 встановлені ст. ст. 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. З матеріалів справи та пояснень сторін в судових засіданнях вбачається, що з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення [PERSON] звернувся 31 липня 2015 року, в той час як рішення комісії з трудових спорів позивач отримав лише 16 липня 2016 року, що не заперечується представником відповідача. Таким чином, позивач дійсно звернувся до суду з пропуском строків, встановлених КЗпП України, однак такий пропуск є незначним, позивач вважав за необхідне дотримати досудовий порядок вирішення спору, протягом тривалого часу чекав розгляду своєї заяви комісією з трудових спорів, отримав рішення КТС лише 16 липня 2016 року, тому суд вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними. Таким чином, оскільки наказ № 317/л від 09 квітня 2015 року про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] прийнято не уповноваженим на це суб'єктом, він є незаконним та підлягає скасуванню. Отже, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 147, 147-1, 228 КЗпП України,

Outcome: approved