Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

24.03.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» моральну шкоду в розмірі 113200 грн., зазначивши, що у період з грудня 1987 року до жовтня 2010 року він пропрацював на Інгульській шахті ДП "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" на посадах: підземним респираторщиком, командиром взводу Олександрійського ВГРВ, у тому числі в шкідливих умовах праці 22 роки 10 місяців. Шкідливі умови праці на протязі тривалого часу призвели до того, що він почав дуже хворіти. За час роботи захворів на професійне захворювання. Медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського науково - дослідницького інституту промислової медицини від 10 квітня 2014 року було встановлено, що захворювання є професійними та встановлено остаточний діагноз: радикулопатія попереково-крижова L4, L 5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м'язово-тонічним синдромом, периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ступеню), остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФС першого -другого ступеня). Хронічне обструктивне захворювання легень першої ступені (пиловий бронхіт легенів першої ступені) ЛН першого ступеню. У зв'язку з чим довідкою обласної МСЕК № 2 від 09.12.2014 року йому було встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, як наслідок професійного захворювання. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22.04.2014 року встановлені причини його професійного захворювання - це тривалий час роботи в умовах виробничих факторів таких як:фізичного перевантаження, пилу, шуму. З причин істотної запиленості повітря робочої зони, температури повітря робочої зони, вологості та атмосферного тиску. Відповідач, як роботодавець, не забезпечив безпечних умов праці, гігієнічних регламентів та нормативів, який в порушення норм чинного трудового законодавства не створив на його робочому місці належних та не шкідливих умов праці, що як наслідок призвело до виникнення у нього професійного захворювання, розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 113200грн. ( 200 грн. х 566 календарних днів = 113200 грн.), виходячи з того, що внаслідок професійного захворювання він втратив 60% професійної працездатності та став інвалідом ІІІ групи, постійно відчуває болі в суглобах рук та ніг, попереку, біль посилюється навіть при незначних фізичних навантаженнях, тому він не може допомагати своїм рідним навіть при виконанні побутових робіт у домашньому господарстві, крім цього, не може повноцінно спілкуватися з оточуючими людьми, його хворобливий стан змушує постійно лікуватись, обстежуватись у лікарів, після звільнення з роботи за станом здоров'я його сім'я знаходиться на грані виживання, оскільки у зв'язку з інвалідністю встановлені обмеження щодо умов та характеру робіт, він не може знайти іншу роботу. Просить стягнути з відповідача на його користь 113200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначених в позовних вимогах. Представник відповідача ДП "СГЗК" в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи, в минулих судових засіданнях позовні вимоги [PERSON] не визнала, в задоволенні позову просила відмовити, надала заперечення в письмовому вигляді, де зазначала, що встановлення причинного зв'язку захворювання з умовами праці ще не є підставою наявності протиправних дій відповідача, наявні шкідливі фактори на робочому місці позивача зумовлені відповідним видом діяльності підприємства і можуть лише певним чином змінені та пристосовані до людини, або зменшено їхній негативний вплив. Відповідач виконав усі вимоги з охорони праці та санітарно - гігієнічних норм на робочому місці позивача, чим забезпечив виконання вимог ст.43 Конституції, ст.ст. 153, 158 КЗпП України, однак на підтвердження зазначених доводів позивач не надає доказів вини відповідача. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання УНД1 промислової медицини (м. Кривий Ріг) від 10.04.2014 року № 640 вбачається, що погіршення стану здоров'я позивач відмічає з 2011 року, позивач щорічно проходив медичний огляд і за висновком комісій був придатним працювати за професією підземний прохідник, при цьому діагноз гострий бронхіт встановлено ще у 2004 році. За таких обставин, у відповідача були відсутні підстави розірвання трудового договору з позивачем, а позивач усвідомлюючи вплив шкідливих факторів на його організм та погіршення стану здоров'я за власною ініціативою продовжував працювати. Вважає, що власні дії позивача стали наслідком погіршення стану його здоров'я, що призвели до інвалідності. Позивач визначив розмір відшкодування моральної шкоди без наведення обґрунтування суми моральної шкоди, не навівши з чого він виходить оцінюючи моральні страждання саме у такий сумі. Крім того, позивачем не враховано факт отримання ним одноразової допомоги та щомісячних виплат по відшкодуванню шкоди в зв'язку з втратою працездатності, що проводилися та проводяться Фондом соц. страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань в м. Кіровограді відповідно до ЗУ « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-XIV. Позивачем не враховано і таку суттєву обставину як те, що згідно з наданою до позовної заяви довідкою МСЕК від 09.12.2014 року йому встановлено 60% втрати працездатності, що вказує не на повну, а лише на часткову втрату працездатності, позивач є особою працездатною і не позбавлений можливості працевлаштуватися, а лише обмежені умови в яких він може працювати. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державний заклад «Спеціалізована медико-санітарна частина № 19 Міністерства охорони здоров'я України» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно працював на шахті "Інгульська" Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" у період з грудня 1987 року до 22.01. 2013 року на посадах: підземним респираторщиком, командиром взводу Олександрійського ВГР (АР)З, у тому числі в шкідливих умовах праці 27 роки 03 місяців. Висновком Українського науково - дослідного інституту промислової медицини м. Кривий ріг від 10.04.2014 року [PERSON] діагностовано- радикулопатія попереково-крижова L4, L 5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м'язово-тонічним синдромом, периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ступеню), остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФС першого -другого ступеня). Хронічне обструктивне захворювання легень першої ступені (пиловий бронхіт легенів першої ступені), емфізема легенів першої ст.) ЛН першого ст. Нейросенсорна приглухуватість 1 ст.( з легким зниженням слуху). Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22 жовтня 2014 року визначено причину професійного захворювання - тривалий стаж роботи в умовах виробничих факторів: фізичного перевантаження, пилу, шуму. Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 09.12.2014 року у зв'язку з професійним захворюванням [PERSON] встановлено 60 % втрати професійної працездатності, визнано інвалідом 3-ї групи, визначено, що позивач потребує лікування ( а.с. 10). З листа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді Кіровоградської області від 05.06.2015 року вбачається, що потерпілий на виробництві [PERSON] перебуває на обліку у відділенні Фонду з 04.12.2014 року відповідно до постанови № 1109/91212/91212/2 від 16.12.2014 року йому призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності в сумі 82824 грн., відповідно до постанови № 1109/91212/91212/3 від 13.01.2015 року призначено щомісячну страхову виплату в розмірі 4 924 грн., відповідно до постанови № 1109/91212/91212/4 від 18.03.2015 року потерпілому призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу в розмірі 2 527,17 грн. (а.с.40). Частиною 2 ст. 153 КЗпП України визначено, що забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин (п.9 зазначеної постанови). Крім того, особа звільняється від відшкодування заподіяної шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідачем не надано доказів щодо відсутності його вини в заподіянні позивачеві моральної шкоди. У судовому засіданні з'ясовано, що втрату працездатності позивача внаслідок професійного захворювання спричинено негативними виробничими факторами при виконанні трудових обов'язків, а тому з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відшкодувати позивачу моральну шкоду, заподіяну йому ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків повинен роботодавець, який не створив безпечних умов праці. Враховуючи конкретні обставини справи, положення ст. 3 Конституції України, згідно якої найвищою соціальною цінністю України є людина, її життя і здоров'я, наявність у позивача тяжкого захворювання та тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначаючи позивачу розмір моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок професійного захворювання позивач втратив 60 % професійної працездатності, він переносить фізичний біль від отриманого професійного захворювання, потребує лікування, не працює, чим порушений звичайний ритм життя, що призводить до моральних страждань та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, а також те, що встановленням третьої групи інвалідності, позивача не позбавлено можливості працевлаштування, а лише обмежено умови, в яких він може працювати, що значно зменшує ступінь його фізичних і душевних страждань та обмеження життєдіяльності, а тому визначає розмір моральної шкоди у сумі 20 000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ( ЄДРПОУ 14309787) судовий збір на користь держави у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial