Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Прокурор Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області звернувся в суд з позовом в інтересах держави до відповідачів, про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер 6821284800:02:035:0003), що розташована за межами населених пунктів Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, а саме: визнати недійсним наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.06.2017 р. №22-13490-СГ про затвердження проекту землеустрою та передання у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер 6821284800:02:035:0003), що розташована за межами населених пунктів Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Також просить витребувати у [PERSON] на користь держави вищевказану земельну ділянку. В підтвердження своїх позовних вимог прокурор пояснив, що [PERSON] не мав законного права на отримання спірної земельної ділянки, оскільки він вже раніше таким правом скористався і отримував у власність земельну ділянку такого ж виду в межах норм безоплатної приватизації площею 2 га на території М"якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, що мало місце 11.11.2016 р. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] подав на адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (а.с.66). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду подала відзив, в якому проти задоволення позову заперечила, вказує що спірну земельну ділянку набула правомірно, є добросовісним набувачем, а тому вона не може бути у неї витребувана. Крім того, вказує, що на даний час земельної ділянки із кадастровим номером 6821284800:02:035:0003 фізично не існує і дана обставина підтверджується інформацією, що міститься на Публічній кадастровій карті України (а.с.71-74). \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності. Щодо позиції по суті спору, вказала, що підтримує раніше поданий відзив, де зазначено що відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки в їх діях немає жодних порушень чинного законодавства, оскільки відсутні бази даних, за якими б вони могли перевірити чи зверталась вже особа із заявами про отримання земельних ділянок раніше. Крім того, такого їх обовязку законодавством не передбачено, а при поданні заяви особа вказує чи вона скористалась вже даним правом. В поданій заяві така інформація була відсутня (а.с.53-59). \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення прокурора, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи із такого. Судом об'єктивно встановлено, що згідно поданої заяви [PERSON] 21.03.2017 р. звернувся до [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Також, у поданій заяві [PERSON] вказав, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він не скористався (а.с.28). Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.04.2017 р. №22-7627-СГ надано [PERSON] дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності з місцем розташування обєкта землеустрою: за межами населених пунктів Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області (6821284800:02:035:0003), орієнтовний розмір ділянки 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с.31). Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.06.2017 р. №22-13490-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером 6821284800:02:035:0003 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області (а.с.33). В той же час, як вбачається із копії доданої заяви, 07.06.2016 р. [PERSON] вже звертався до [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів М"якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (а.с.21). Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 29.07.2016 р. №22-19524-СГ передано у власність [PERSON] земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності з місцем розташування обєкта землеустрою: за межами населених пунктів М"якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (6821284800:02:035:0003), розмір ділянки 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с.25). Як вбачається із долученої до матеріалів справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, [PERSON] дійсно будучи власником спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 07.08.2017 р. відчужив її на користь [PERSON] (а.с.17-20). Вирішуючи позовну вимогу щодо визнання недійсним наказу [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.06.2017 р. №22-13490-СГ про затвердження проекту землеустрою та передання у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер 6821284800:02:035:0003), суд приходить до висновку про її обгрунтованість виходячи із такого. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно із ч. 1\~ст. 116 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3\~ст. 116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4\~ст. 116 ЗК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 121 Земельного кодексу України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Отже, станом на 22.06.2017 р. (набуття у власність земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 6821284800:02:035:0003) [PERSON] вже набув у власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6822481800:09:003:0019, а отже скористався своїм правом, передбаченим ст.116 ЗК України повторно, з порушенням визначеного земельним законодавством порядку. П. (г) ч.3 ст.152 ЗК України визначено спосіб захисту прав на земельні ділянки у спосіб визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи позовну вимогу щодо витребування у [PERSON] на користь держави земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 6821284800:02:035:0003, суд приходить до висновку про неможливість її задоволення виходячи із такого. Відповідно до відомостей, які містяться у Публічній кадастровій карті України (http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta) відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 6821281300:03:012:0013 відсутні. Про дані обставини вказувала і сама відповідач [PERSON] при подані відзиву на даний позов. Суд вважає такі докази достатніми в силу положень ст.80, ч.3 ст.82 ЦПК України. Об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага (ст.177 ЦК України). Згідно ч.1 ст.181 ЦПК України, до нерухомий речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК України). Отже, захист цивільних прав може мати місце лише стосовно реально існуючого майна (яке можливо ідентифікувати) чи майнових прав. \~У відповідності до положень ст.16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр": Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. Отже, кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Зважаючи на важливість застосування кадастрового номеру для однозначної ідентифікації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, а також у звязку із неприпустимістю прийняття органами влади рішень щодо земельних ділянок без їх належної персоніфікації як обєктів цивільних правовідносин, ч.5 ст.16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" встановлює правило обовязковості зазначення у рішеннях органів державної влади кадастрових номерів відповідних ділянок. Рішення органів влади, що прийняті із порушенням цієї норми, слід розглядати як нікчемні та такі, що не матимуть правових наслідків. Порядок присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2011 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення державного земельного кадастру». Відповідно до п.п.135-136 Порядку, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку в разі її поділу чи об'єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги. У разі коли відомості вносяться до Державного земельного кадастру про земельну ділянку (в разі її поділу чи об'єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж), на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, такі відомості вносяться до відповідної Поземельної книги після її відкриття відповідно до\~пунктів 49-54\~цього Порядку. У разі внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку (в разі її поділу чи обєднання з іншою земельною ділянкою), на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга була відкрита та закрита, або відомостей про земельну ділянку, що набули статусу архівних відповідно до пункту 138 цього Порядку, такі відомості вносяться до Поземельної книги відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку на підставі відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку із статусом архівних. п.136. Відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об'єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об'єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій: 1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до\~пункту 60\~цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; 2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об'єднання, згідно з\~пунктами 107-111\~і\~113\~цього Порядку… Отже, кадастровий номер земельної ділянки виконую функцію її ідентифікатора унікальної ознаки, яка служить для виокремлення ділянки та її атрибутів у реєстрах, базах даних, інформаційних системах тощо. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер. При цьому попередній кадастровий номер отримує статус архівного і в подальшому не використовується. Виходячи із даних положень і положень ч.7 ст.16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", скасовані кадастрові номери земельних ділянок не повинні використовуватися повторно і мають отримати статус архівних. Це необхідно для уникнення плутанини під час ведення державної реєстрації земельних ділянок та однозначної ідентифікації, в тому числі, земельних ділянок, реєстрація яких була скасована і які зникли як обєкти цивільних правовідносин. За таких обставин, суд не вправі витребовувати земельну ділянку, якої не існує на час розгляду справи судом, як обєкта цивільних прав, оскільки ідентифікувати її неможливо, що саме по собі призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову. Суду, в порушення положень ч.1 ст.81 ЦПК України щодо обовязку доказування стороною обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не було надано будь-яких доказів прокурором з того приводу яка доля земельної ділянки, що витребовується, чому вона відсутня на даний час у кадастровій карті, хто залишається на даний час її власником тощо… Відсутність таких відомостей перешкоджає суду повно та обєктивно розглянути позовні вимоги в цій частині. Судом розяснювалось право прокурору щодо можливості зміни позовних вимог, однак цього останнім зроблено не було. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають. Щодо підставності представництва інтересів держави прокурором в даному випадку, суд вважає його належним та обґрунтованим і виходить із такого. Аналіз положень ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу. При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави є мотивованим, зважаючи на відсутність повноважень у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних підрозділів щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є відповідачем у справі. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18, від 05.12.2018 у справі № 923/129/17. Також суд не погоджується з позицією прокурора щодо можливості солідарного стягнення судових витрат, оскільки нормами ЦПК України такого порядку розподілу судових витрат не передбачено. За таких обставин, судові витрати підлягають пропорційному розподілу відповідно до частини задоволених позовних вимог в порядку, передбаченому ч.1,2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial