Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 05.09.2013 року, та уточнюючи позовні вимоги, просив суд: - звернути стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, що складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 71,90 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м., літньої кухні Б, гаража В, вбиральні Г, І - водогону, ІІ - замощення, 1-2 огорожі, за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-прпавовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; - стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 05.09.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № KRKWGA0000000010, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 130 269,54 грн., в обмін на зобов'язання [PERSON] повернути вказані кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості, а також інші передбачені договором платежі у строки та порядку, встановлені договором, з кінцевим терміном повернення 05.09.2019 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 05.09.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений іпотечний договір № KRKWGA0000000010, відповідно до умов якого Іпотекодавець - [PERSON] надала в іпотеку Іпотекодаржателю - позивачу по справі, нерухоме майно - домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № KRKWGA0000000010 від 05.09.2008 року щодо надання кредиту [PERSON] виконав у повному обсязі. Однак відповідач [PERSON] в порушення умов вищевказаного кредитного договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 03.04.2013 року утворилася кредитна заборгованість у загальному розмірі 310 686,01 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 129 476,75 грн.; - заборгованості по відсоткам - 80 805,79 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 15 072,50 грн.; - пені за несвоєчасність виконання зобов'язання - 70 298,30 грн.; - штрафу (фіксованої частини) - 250,00 грн.; - штрафу (процентної складової) - 14 782,67 грн. З метою позасудового врегулювання спору позивачем на адресу [PERSON] направлялася письмова вимога про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором № KRKWGA0000000010 від 05.09.2008 року з повідомленням про можливість звернення стягнення на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] у разі невиконання або неналежного виконання нею основного зобов'язання, проте до теперішнього часу вказана вимога залишена без задоволення, у зв'язку з чим, позивач і звернувся до суду за захистом свого порушеного права шляхом подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Лихограй Ю.В., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.68,69). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, підтвердженням чого є поштові повідомлення про вручення їй судових повісток, якими вона викликалася до суду на 09.12.2013 року та 30.01.2014 року, та які вона отримала 09.11.2013 року та 22.01.2014 року відповідно (а.с. 58, 66). Представник відповідача - Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленим про час та розгляд справи, в судове засідання також не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.63,64). Зі згоди представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Статтею 546 ЦК України визначені види забезпечення виконання зобов'язання, серед яких: неустойка, порука, гарантія, застава, при тримання та завдаток. До окремого виду застави закон відносить іпотеку тобто заставу нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Судом встановлено, що 05.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (а.с. 26-28) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № KRKWGA0000000010 (а.с.10-12), відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредитні кошти на строк з 05.09.2008 року по 05.09.2015 року у вигляді не поновлюваної лінії у загальній сумі 130269,54 грн., з яких: 125 000,00 грн. - готівка на споживчі цілі, 3750,00 грн. - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 894,54 грн. - для сплати страхового платежу страхування майна на перший рік дії кредиту, 625,00 грн. - для сплати особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також 10 636,78 грн. - на сплату страхових платежів, в обмін на зобов'язання [PERSON] використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредит, сплативши відсотки за користування кредитом у розмірі 1,67 % на місяць на суму залишку заборгованості (п.п. 2.2.1., 8.1. Договору), а також інші платежі у строки та порядку, встановленими Договором, в строк по 05.09.2015 року включно. Розмір, порядок та строки сплати щомісячного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором визначені Графіком погашення кредиту (а.с.14). 25.02.2009 року Додатковою угодою по кредитному договору № KRKWGA0000000010 від 05.09.2008 року сторони внесли зміни до даного кредитного договору, якою продовжили строк повного погашення кредиту позичальником [PERSON] по 05.09.2019 року включно. Крім того, було змінено відсоткову ставку з «1,67 %» на «2,08 %» на місяць на суму залишку заборгованості (а.с.15). Відповідно до п.п. 5.1., 8.4. кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, Позичальник має сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Крім того, згідно п. 5.3 кредитного договору при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 3.2. Кредитного договору визначено, що кошти, отримані від Позичальника для погашення заборгованості по Кредиту, насамперед направляються на відшкодування витрат/збитків Банку згідно п.п. 2.2.9, 2.3.8. цього Договору, далі - пені згідно розділу 5 цього Договору, далі - простроченої комісії по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, а частина суми, що залишилася (у т.ч. сума, надана Позичальником понад суму щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за Кредитом, далі - комісії, далі - винагороди, далі - відсотків, далі - кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 05.09.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір № KRKWGA0000000010, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області - [PERSON] 05.09.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №6163 (а.с. 18-19), відповідно до п. 35.3. якого Іпотекодавець - [PERSON] надала в іпотеку Іпотекодержателю - ЗАТ КБ «ПриватБанк» належне їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.12.2005 року (а.с. 22, 23) нерухоме майно - домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] до складу якого входять: житловий будинок А-1 загальною площею 71,90 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м., літня кухня Б, гараж В, вбиральня Г, І - водогін, ІІ - замощення, 1,2 огорожа. Пунктом 35.5 Іпотечного договору сторони визначили, що вартість даного домоволодіння - предмету іпотеки складає 178 907,33 грн. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № KRKWGA0000000010 від 05.09.2008 року щодо надання кредиту [PERSON] в сумі 130 269,54 грн. виконав у повному обсязі, що підтверджується додатком №1 до кредитного договору, яким з [PERSON] погоджена загальна вартість кредиту, а також ордером розпорядженням №1 від 05.09.2008 року про видачу їй готівки у розмірі 125 000,00 грн. (а.с.13,17). Однак відповідач [PERSON] в порушення умов вищевказаного кредитного договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 03.04.2013 року утворилася кредитна заборгованість у загальному розмірі 310 686,01 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 129 476,75 грн.; - заборгованості по відсоткам - 80 805,79 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 15 072,50 грн.; - пені за несвоєчасність виконання зобов'язання - 70 298,30 грн.; - штрафу (фіксованої частини) - 250,00 грн.; - штрафу (процентної складової) - 14 782,67 грн. Сума заборгованості за Кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-5). За вимогами ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Як вбачається з матеріалів справи в лютому 2013 року позивачем направлялася на адресу [PERSON] письмова вимога про необхідність повернення в повному обсязі суми кредиту, процентів, комісії та штрафних санкцій за кредитним договором № KRKWGA0000000010 від 05.09.2008 року в 30-денний строк з дня отримання вимоги (а.с.6, 8-9) з попередженням про намір звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі невиконання або неналежного виконання нею кредитних зобов'язань, однак до теперішнього часу [PERSON], умови укладених з нею кредитного та іпотечного договорів від 05.09.2008 року не виконала, заборгованість за кредитом продовжує зростати, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання не відбулося, чим порушуються права позивача. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Крім того, згідно роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві, що також встановлюється ст. 20 ЦК України та ст.ст.3,4 ЦПК України. Пунктом 1 Іпотечного договору сторони передбачили, що в разі невиконання Іпотекодавцем [PERSON] зобов'язань, забезпечених іпотекою, Іпотекодержатель - позивач по справі має право переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки - домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 71,90 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м., літньої кухні Б, гараж В, вбиральні Г, І - водогону, ІІ - замощення, 1,2 огорожі, розташованого за адресою: [ADDRESS] З пп. 16.7.1. Іпотечного договору слідує, що з метою задоволення своїх вимог Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані. Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. З частини 3 статті 7 Закону України «Про іпотеку» слідує, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 38 цього ж Закону, якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, то дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, такого як продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем не суперечить вимогам чинного законодавства України. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] допущено порушення умов кредитного договору № KRKWGA0000000010 від 05.09.2008 року, в результаті чого виникла значна кредитна заборгованість у загальній сумі 310 686,01 грн., яка до теперішнього часу не погашена та продовжує зростати, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач правомірно порушив питання про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 71,90 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м., літньої кухні Б, гаражу В, вбиральні Г, І - водогону, ІІ - замощення, 1,2 огорожі, розташованого за адресою: [ADDRESS] що належать на праві власності відповідачу [PERSON], а тому позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KRKWGA0000000010 від 05.09.2008 року, слід задовольнити. Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року №5, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Тому суд вважає за необхідне визначити спосіб реалізації предмету іпотеки - домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 71,90 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м., літньої кухні Б, гаражу В, вбиральні Г, І - водогону, ІІ - замощення, 1,2 огорожі, розташованого за адресою: [ADDRESS] шляхом укладення Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" договору купівлі-продажу від імені [PERSON] з іншою особою-покупцем, та з наданням Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПРИВАТБАНК права на: отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрацію правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведення дій щодо оформлення та отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Початкову ціну предмету іпотеки - домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 71,90 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м., літньої кухні Б, гаражу В, вбиральні Г, І - водогону, ІІ - замощення, 1,2 огорожі, розташованого за адресою: [ADDRESS] що належать на праві власності [PERSON], встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 3106,86 грн. (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved