Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

КП "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради (далі за текстом - КП "ЖТТУ" ЖМР) звернулося до суду із позовом, в якому зазначило, що 16 липня 2007 року о 17 годині 00 хвилин в районі розворотного кільця тролейбусів по вул. Щорса (Крошня) сталася дорожньо-транспортна пригода - обрив дротів тролейбусної контактної мережі автомобілем КРАЗ №? [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався з піднятим кузовом. Внаслідок ДТП комунальному підприємству „Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради спричинено шкоду джерелом підвищеної небезпеки в сумі 9 802 (девять тисяч вісімсот дві) гривні 65 копійок. Завдана шкода включає в себе вартість матеріалів, вартість експлуатації машин і механізмів, вартість роботи по ліквідації аварії (реальні збитки), а також суму збитків від простою тролейбусів, тобто доходи, які КП ЖТТУ могло реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода). Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 03 серпня 2007 року [PERSON] визнано визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та з нього стягнутий штраф. Відповідно до довіреності на розпорядження автотранспортом від 22 грудня 2006 року з правом передовіри автомобіль КРАЗ 256Б1 переданий [PERSON] у керування та розпорядження [PERSON] Відповідно до довіреності від 16 липня 2007 року вищеназваний автомобіль переданий [PERSON] в порядку передоручення [PERSON]. Оскільки довіреність на керування автомобілем була у [PERSON], позивачем заявлені позовні вимоги саме до нього. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених особами вимог та на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст. 10, 60 ЦПК України, визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом під час розгляду справи в якості співвідповідача залучено [PERSON]. Під час судових засідань представник позивача за довіреністю Щерба К.Є. заявлені вимоги підтримала повністю з підстав вказаних у позові та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що його довіритель не знав про те, що автомобіль був переданий його довірителю на праві користування, що [PERSON] ніколи не користувався вказаним автомобілем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Правовідносини щодо яких заявлений позов, насамперед регулюються ст.ст. 22, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, чинними на день їх виникнення. У відповідності до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно п.1 ст. 7 Конвенції "Про дорожній рух" (м. Відень) від 08.11.1968 р. користувачі дороги повинні вести себе таким чином, щоб не створювати небезпеки чи перешкод для руху, не наражати на небезпеку людей і не завдавати шкоди державному, громадському чи приватному майну. В силу ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Судом встановлено, що 16 липня 2007 року о 17 годині 00 хвилин в районі розворотного кільця тролейбусів по вул. Щорса (Крошня) сталася дорожньо-транспортна пригода - обрив дротів тролейбусної контактної мережі автомобілем КРАЗ №? [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався з піднятим кузовом. У зв'язку із цим, комунальному підприємству „Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради спричинено шкоду джерелом підвищеної небезпеки в сумі 9 802 (девять тисяч вісімсот дві) гривні 65 копійок. Завдана шкода включає в себе вартість матеріалів, вартість експлуатації машин і механізмів, вартість роботи по ліквідації аварії (реальні збитки), а також суму збитків від простою тролейбусів, тобто доходи, які КП ЖТТУ могло реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода). Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 03 серпня 2007 року [PERSON] визнано визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та з нього стягнутий штраф. Вказана постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч.ч.3 і 4 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Статтями 22, 1166 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, у тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв'язку з пошкодженням речі, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 цього ж Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" матеріальна шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, судом встановлена протиправність дій відповідача [PERSON] та його вина у скоєнні даної ДТП, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправним діянням заподіювача. У зв'язку з простоєм тролейбусних машин від тимчасового перешкоджання (закриття) руху на визначених маршрутах, КП "ЖТТУ" ЖМР завдані збитки, що складаються з втрат від вимушеного простою, а саме втрат виручки за відповідний час роботи рухомого складу. Згідност. 13 Закону України "Про міський електричний транспорт" перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. За таких обставин, враховуючи всі докази у справі, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення нанесених збитків із [PERSON] Що стосується позовних вимог до [PERSON], то у їх задоволенні належить відмовити, оскільки не спростовано, що [PERSON] на правомірній основі заволодів і керував джерелом підвищеної небезпеки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати за сплачений судовий збір у сумі 128 грн. 02 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial