Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України. В обґрунтування заяви зазначила, що вона народилася [INFO] в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області. 25 листопада 1987 року заявниця стала членом колгоспу «Радянська Україна», яке знаходилось в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, де пропрацювала до 16 квітня 1991 року. 10 вересня 1991 року [PERSON] була прийнята на роботу до відділення надання допомоги на дому одиноким пристарілим громадянам Виконавчого комітету Оріхівської районної ради соціальним працівником з обслуговування непрацездатних громадян. На даній посаді вона пропрацювала до 30 листопада 1992 року. Станом на 13 листопада 1991 року, тобто на дату вступу в законну силу Закону України «Про громадянство», вона проживала в Україні. В зв`язку із відсутністю необхідного пакета документів для оформлення громадянства України, заявниця звернулася до суду з метою встановлення факту її проживання на території України. У судовому засіданні заявниця та представник заявника - адвокат Пономаренко О.О. заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Оріхівського районного сектору Управління ДМС України в Запорізькій області у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту її проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи, зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця народилася [INFO] в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 02.03.1979 року (а.с.3). Відповідно до трудової книжки № 35, а також трудової книжки працівника колгоспу № [NUMBER] , 25 листопада 1987 року заявниця стала членом колгоспу «Радянська України», яке знаходилось в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, де пропрацювала до 16 квітня 1991 року. (а.с.4-6). 10 вересня 1991 року [PERSON] була прийнята на роботу до відділення надання допомоги на дому одиноким пристарілим громадянам Виконавчого комітету Оріхівської районної ради соціальним працівником з обслуговування непрацездатних громадян та на даній посаді вона пропрацювала до 30 листопада 1992 року, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника серії [NUMBER] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання заявниці станом на 13.11.1991 року по теперішній час. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як передбачено п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу положень Закону України "Про громадянство України", Указу Президента України від 27 березня 2001 року "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України на певний час. Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цих Кодексом. Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в суді встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема: постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону Україні «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання н території України в певний час. Відповідно до п. 7 Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянств України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 2 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянин колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. У пункті 8 вказаного порядку зазначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання на території України на зазначену дату, подає такі документи: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР; в) рішення суду, яке підтверджує факт проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справа про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання станом на 13 листопада 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для можливості реалізувати належні йому, як фізичній особі право на отримання паспорту громадянина України. Враховуючи вищезазначене, а також те, що [PERSON] проживала на території України, не була громадянкою іншої держави, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт проживання останньої в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved