Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і довічно, обгрунтовуючи вимоги тим, що відповідач доводиться їй сином та враховуючи, що вона є особою похилого віку і отримує невеликий дохід у виді пенсії, що є недостатнім для існування з урахуванням її стану здоров"я та потреб, тому потребує матеріальної допомоги від повнолітнього сина. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просить його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява, в якій вказує, що позов не визнає, при цьому вважає, що позивачка має достатній дохід та просить врахувати, що він та його дружина ніде не працюють, також він має на утриманні дитину-інваліда, а тому в задоволенні позову просить відмовити та розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки та врахувавши заперечення відповідача, а також дослідивши докази у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є сином позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 9). Відповідно до виписки з банківського рахунку ПриватБанку ( а.с.5), позивачка отримує пенсію в розмірі 799,20 грн. щомісячно. Також матеріали справи свідчать, що позивачка має боргові зобов'язання перед ПриватБанком (а. с. 6). З довідок Бобринецької міської ради Кіровоградської області №4019 від 03.12.2014 р. та №884 від 11.02.2015р. ( а.с.8-9) вбачається, що позивачка проживає одиноко без реєстрації по [ADDRESS] Згідно копії трудової книжки від 19.07.2002року, відповідач не працює, звільнений 12.03.2011 року з посади приймальника товару ДП "Каррера" (а.с. 28). На утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO] (а. с. 32), з медичних висновків ( а.с.33-34) судом встановлено, що дитина за станом свого здоров"я потребувала індивідуального догляду матері до 03.10.2013р. Згідно з ч. 1, 2 ст. 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, законодавець визначив, що право на утримання від повнолітніх дітей батьки мають за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним, тобто право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивачка 1953року народження є непрацездатною особою (а. с.23). Враховуючи те, що основним джерелом доходу позивача є пенсія та вона надала суду доказ на підтвердження потреби в отриманні матеріальної допомоги, відповідач не спростував цих обставин, місячний дохід позивачки менший від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та який відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015 рік" становить з 01.01.2015р. - 949 грн. на місяць, також враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, який не працює та утримує малолітню дитину, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача, з урахуванням принципу законності і справедливості, підлягає стягненню на користь позивачки аліменти на її утримання не в розмірі 1/4 його заробітку доходу як просить позивачка, а в меншому розмірі - 1/8 частини заробітку, доходу відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення позивачки до суду та довічно. Доводи відповідача про те, що позов не підлягає задоволенню не заслуговують на увагу, оскільки, ст. 51 Конституції України та ст. 202 СК України закріплено обов'язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При цьому діючим сімейним законодавством не передбачено звільнення від обов'язку утримувати батьків в залежності від матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Outcome: partial