Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

22.07.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Відділу примусового виконання судових рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеські області про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивує тим, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 26.12.2006 року уклали кредитний договір № OD30AE00001678, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 22554 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2011 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 26.12.2006 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надала в заставу автомобіль SUBARU, модель: FORESTER, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: JF1SF5LP51G088392, реєстраційний номер: ВН7073ВА, що належить їй на праві власності. Проте, згідно бази даних ДАІ автомобіль SUBARU, модель: FORESTER, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: JF1SF5LP51G088392, реєстраційний номер: ВН7073ВА, знаходиться у арешті, заборонено відчуження та реєстрацію і знаходиться у розшуку за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ АА-672366 від 08.10.2010 року, за постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 16266 від 12.04.2011 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ В-7/847 від 12.12.2011 року, за постановою Відділу примусового виконання судових рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеські області, Вих.№ В-1/431 від 29.10.2013 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 9848 від 11.04.2014 року, за постановою Відділу примусового виконання судових рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеські області, Вих.№ 09.1 21202 від 01.12.2014 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 14623 від 18.10.2010 року, за постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 21249 від 12.05.2011 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 12271/0742 від 20.11.2012 року та за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 09.3-2570 від 17.04.2014 року. Зазначає, що право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 26.12.2006 року, а постанови (подання) про накладення арешту даного автомобіля були винесені пізніше, ніж було укладено договір застави; станом на 21.07.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 86975,96 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави, яка на дату укладення договору застави складала 106050 гривень та яка постійно знижується в наслідок зносу транспортного засобу. Крім того, банку надано всі повноваження, необхідні для здійснення продажу предмету застави згідно заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2012 року. Тому на підставі викладеного, просить зняти арешт, заборону відчуження та реєстрації, оголошення розшуку з заставного майна автомобіля SUBARU, модель: FORESTER, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: JF1SF5LP51G088392, реєстраційний номер: ВН7073ВА, накладені за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ АА-672366 від 08.10.2010 року, за постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 16266 від 12.04.2011 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ В-7/847 від 12.12.2011 року, за постановою Відділу примусового виконання судових рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеські області, Вих.№ В-1/431 від 29.10.2013 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 9848 від 11.04.2014 року, за постановою Відділу примусового виконання судових рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеські області, Вих.№ 09.1 21202 від 01.12.2014 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 14623 від 18.10.2010 року, за постановою Другого Приморського відділу державноївиконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 21249 від 12.05.2011 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 12271/0742 від 20.11.2012 року та за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 09.3-2570 від 17.04.2014 року. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив справу слухати без його участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Справу розглянуто в порядку заочного розгляду за відсутності представників відповідачів, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно до договору застави [PERSON] надала в заставу автомобіль SUBARU, модель: FORESTER, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: JF1SF5LP51G088392, реєстраційний номер: ВН7073ВА (а.с. 23-24). Згідно копії картки контрольного ТЗ, на спірний автомобіль накладено арешт, заборону відчуження та реєстрацію, розшук за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ АА-672366 від 08.10.2010 року, за постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 16266 від 12.04.2011 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ В-7/847 від 12.12.2011 року, за постановою Відділу примусового виконання судових рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеські області, Вих.№ В-1/431 від 29.10.2013 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 9848 від 11.04.2014 року, за постановою Відділу примусового виконання судових рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеські області, Вих.№ 09.1 21202 від 01.12.2014 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 14623 від 18.10.2010 року, за постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 21249 від 12.05.2011 року, за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 12271/0742 від 20.11.2012 року та за постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Вих.№ 09.3-2570 від 17.04.2014 року (а.с. 7). Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2012 року за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] про звернення стягнення, звернуто стягнення на належний [PERSON] автомобіль SUBARU, модель: FORESTER, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: JF1SF5LP51G088392, реєстраційний номер: ВН7073ВА (а.с. 9-10). У відповідності до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або його частини. Згідно акту перевірки стану заставного майна від 22 липня 2015 року автомобіль SUBARU, модель: FORESTER, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: JF1SF5LP51G088392, реєстраційний номер: ВН7073ВА, знаходиться по пр-ту.Леніна, 22 в м. Южноукраїнську Миколаївської області (а.с. 11). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Згідно інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями стягнення на заставне майно може бути звернено в разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, або коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. У відповідності до ст.14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими законом. Позивач зазначає, що обтяження Банку зареєстроване раніше накладення Відділом ДВС арешту на майно Боржника, а тому вважає, що Банк має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Як було встановлено в судовому засіданні у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право застави раніше ніж були накладені арешти відділом ДВС, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 6). Таким чином, вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ "ПриватБанк". Оскільки, накладення арешту на майно та заборона на його відчуження, як складова стягнення на зазначене заставне майно на користь іншої особи, ніж позивач, буде порушенням його першочергового права на задоволення вимог за кредитним договором, який забезпечений заставою, то суд вважає, що державна виконавча служба не мала правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями, а тому позов ґрунтується на вимогах закону, та є таким що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved