Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO]. на утримання дитини - [PERSON], 14.07.2006 р. н. аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1860 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят) грн. 00 коп., що відповідає прожитковому мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», звільнити від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», мотивуючи свій позов наступним. 2 вересня 2014 року, Кагарлицьким районним судом Київської області їй було видано виконавчий лист за № 368/1583/2014 на примусове виконання судового рішення у справі про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] Даний виконавчий документ нею було пред'явлено до виконання у порядку та у межах строків визначених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно резолютивної частини виконавчого листа, розмір аліментів суд визначив у твердій грошовій сумі, що становить 700 (сімсот) грн. Вважає, що станом на сьогоднішній день, такий розмір аліментів неповністю задовольняє матеріальні інтереси дитини. Очевидно, що присуджена сума аліментів є мізерною та не відповідає навіть найменшим потребам дитини. За таких умов, зазначені обставини суттєво утруднюють виконання батьківських обов'язків. Проте, ч. 1 статті 180 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що дохід відповідача є мінливим, суд присудив на її користь аліменти саме у твердій грошовій сумі, що цілком відповідає Закону. У частині 3 ст. 181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Такої позиції дотримується і Верховний суд України. Так у п. 17 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2016 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Таке положення міститься і у ч. 1 ст. 184 СК України, в якій зазначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з цим, у ч. 2 ст. 184 СК України, зазначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. Отже, постала необхідність у збільшенні розміру присуджених на її користь аліментів виходячи з наступного: законом України «Про державний бюджет на 2018 рік», встановлено, що з 1 січня 2018 року, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: 1860 грн. Необхідно вказати, що на момент звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів її матеріальний стан істотно змінився в сторону погіршення, оскільки, її заробітна плата є меншою, ніж середньо статистична заробітна плата по Кагарлицькому району Київської області, що ставить її з дитиною у скрутне матеріальне становище. Вказане підтверджує довідкою про заробітну плату з місця роботи. Згідно ст. 192 СК України, зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. Відповідач - [PERSON] позовні вимоги позивача визнав частково та пояснив, що він працює приватним підприємцем. Окрім того, він сам працює продавцем і його заробітна плата є мінімальною. З дитиною він не бачиться. Аліменти сплачує у визначеній судом сумі, а іноді і в більшому розмірі. Вважає, що сума визначена раніше є малою, але сума, яку просить позивач зараз є великою, і він може платити їй лише 1500 грн. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками: [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 02.09.2014 року по справі № 368/1583/2014 було стягнуто із відповідача з [PERSON], [INFO], уродженця м. Кагарлик Київської області, на користь [PERSON] утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн. кожного місяця, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме: 05.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Євротрейд - Біла Церква» вбачається, що дохід [PERSON] за період з 01.07.2017 р. по 31.12.2017 р. за цивільно - правовим договором становить 2 325,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. (ст.192 СК України). Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини" незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст. 27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічна правова позиція викладена в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. Згідно із ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає з неповнолітньою дочкою, яка на даний час перебуває на її утриманні та вихованні. З часу встановлення розміру аліментів рішенням Кагарлицького районного суду від 02.09.2014 р. матеріальний стан позивача змінився у зв'язку із підвищенням вартості продуктів харчування, одягу, предметів повсякденного вжитку, житлово-комунальних послуг, тощо, позивачу не вистачає отримуваних від відповідача аліментів на утримання дитини, яка потребує все більших витрат для забезпечення нормального розвитку, і позивач сама не може самостійно утримувати дитину належним чином. Відповідач є працездатною особою і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж ті, які присуджені рішенням Кагарлицького районного суду від 02.09.2014 р. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік". Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючі обставини справи станом на сьогоднішній день, суд вважає, що на даний час розмір аліментів в твердій грошовій сумі в сумі 1500,00 грн. щомісячно буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Таким чином, оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини, тому суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], до 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тому в решті вимог відмовити. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом 30.01.2018 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року в розмірі 1762 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає - 704,80 гривень. Оскільки вимоги позивача задоволено частково, що становить 80,65 %, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 568 грн. 42 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial