Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

06.06.2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ''ПриватБанк'' звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 26 760 грн. 04 коп. за кредитним договором № б/н від 25.09.2007 року, яка складається з наступного: 9 732 грн.69 коп. - заборгованість за кредитом, 14 123 грн. 57 коп.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 391 грн. 40 коп.-заборгованість за комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1 262 грн. 38 коп.-штраф (процентна складова). Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 1378 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції. Вимоги заявленого позову позивач обґрунтовував тим, що 25.09.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 4 600грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з ''Умовами та правилами надання банківських послуг'', ''Правилами користування платіжною карткою'' та ''Тарифами Банку'', які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач стверджує, що банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. При цьому відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що має своє відображення в розрахунку заборгованості [PERSON] за договором. Таким чином, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, які визначені укладеним з позивачем договором, внаслідок чого станом на 02.03.2016 року [PERSON] має заборгованість в сумі 26 760 грн. 04 коп., яка складається з наступного: 9 732 грн.69 коп.-заборгованість за кредитом, 14 123 грн. 57 коп.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 391 грн. 40 коп.-заборгованість за комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн.- штраф (фіксована частина), 1 262 грн. 38 коп.-штраф (процентна складова). Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 26 760 грн. 04 коп. за кредитним договором № б/н від 25.09.2007 року, також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 1 378 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції. Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29.06.2016 року відмовлено в задоволенні вимог позову публічного акціонерного товариства комерційний банк''ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті вимог заявленого позову, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, при цьому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. ПАТ КБ ''ПриватБанк'' не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що позивач пропустив строк позовної давності при зверненні до суду першої інстанції з даним позовом та зазначає, що вказаний висновок суду першої інстанції є невірним по суті. ПАТ КБ "ПриватБанк" вказує, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги твердження відповідача про погашення ним заборгованості за кредитним договором, оскільки вказані обставини не підтверджені по справі жодними належними доказами. ПАТ КБ ''ПриватБанк'' не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що строк дії картки закінчився у 2010 році, оскільки судом не було встановлено строк дії картки. ПАТ КБ ''ПриватБанк'' стверджує, що відповідачу була видана картка для продовження користування кредитним лімітом зі строком використання до жовтня 2015 року. Крім того, як вказує ПАТ КБ ''ПриватБанк'', відповідно до виписки по рахунку відповідача,[PERSON] останній раз погасив заборгованість за кредитом у вересні 2013 року в сумі 63 грн.62 коп. Таким чином, строк позовної давності був перерваний та почався знову, а банк звернувся до суду першої інстанції з даним позовом в червні 2016 року, тобто, в межах трирічного строку позовної давності. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 29.06.2016року,- скасуванню. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення по суті вимог заявленого позову, яким задовольнити позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк": 9 732 (дев'ять тисяч сімсот тридцять дві) грн. 69 коп.- заборгованість за кредитом, 14 123 (чотирнадцять тисяч сто двадцять три) грн. 57 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 391 (одну тисячу триста дев'яносто одну) грн. 40 коп. - заборгованість за комісією, 250 (двісті п'ятдесят) грн. - штраф (фіксована частина), 1 262 (одну тисячу двісті шістдесят дві) грн. 38 коп. - штраф (процентна складова), а всього: 26 760 (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят) грн. 04 коп. Стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 2 893 (дві тисячі вісімсот дев'яносто три) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність. Відмовляючи в задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про застосування спливу позовної давності, при цьому судом першої інстанції встановлено, що відповідач перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом з 2010 року, вважаючи, що кредит ним погашено. І оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 06.06.2016 року, то суд першої інстанції з врахуванням заяви [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності прийшов до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду з даним позовом, що відповідно до статті 267 ЦК України є підставою для відмови в задоволенні вимог позову. В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. В ході судового розгляду даної справи встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 25.09.2007 року відповідач звернувся до банку із заявою (а.с.14), в тексті якої, а саме, в п.4 зазначено (а.с.14 зворот):''Я ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження''. Таким чином, в ході судового розгляду даної справи встановлено і вказані обставини не заперечуються сторонами, що відповідно до статті 634 ЦК України між відповідачем та позивачем було укладено договір про надання банківських послуг та видана платіжна картка ''Універсальна'' [NUMBER] із встановленим кредитним лімітом 4600 грн. На час укладення з відповідачем договору про надання банківських послуг діяли Умови та Правила надання банківських послуг (а.с.15-20), які були затверджені наказом від 24.05.2005 року №С-89 ''Про впровадження спрощеної форми укладення договору'' (а.с. 72-75). Наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 ''Про затвердження Умов та Правил надання банківських послуг для ПриватБанку та всіх дочірніх банків'' була затверджена нова редакція Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 78-97) . 13.11.2010 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ ''ПриватБанк'' (а.с. 77). Підписавши вказану анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що, як вказано в анкеті-заяві: ''Ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на сайті ПриватБанку. Я зобов'язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку''. Таким чином, 13.11.2010 року сторонами були внесені зміни до договору про надання банківських послуг від 25.09.2007 року шляхом письмової згоди відповідача з новими Умовами та Правилами надання банківських послуг і прийняття на себе обов'язку щодо їх виконання. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг (пункти 3.2; 3.3; 5.3.(у попередній редакції (а.с.15-20))/пункти 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4. (у новій редакції (а.с.82-97)), після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно пунктів 5.5.; 5.5.1; 5.5.2. (у попередній редакції (а.с.15-20))/2.1.1.12.6. (у новій редакції (а.с.82-97)) Умов та Правил надання банківських послуг, за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365 (триста шістдесят п'ять) календарних днів на рік. Відсотки за користування Кредитом (кредитним лімітом) і/або Овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену п.2.1.1.12.4. і п.2.1.1.12.5., при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту та/або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) і/або Овердрафт стають простроченим кредитом. Відповідно до пунктів 6.3; 6.4. (у попередній редакції (а.с.15-20))/пунктів 2.1.1.5.3; 2.1.1.5.4.(у новій редакції (а.с.82-97)) Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобов'язаний отримувати виписки про стан картрахунку і про проведені операції по картрахунку. При незгоді зі змінами Правил та / або Тарифів Банку необхідно звернутись в Банк для розірвання цього Договору та погасити перед Банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Держателю і його Довіреним особам. Згідно до розділу 3 (у попередній редакції (а.с.15-20))/пунктів 2.1.1.2.12; 2.1.1.2.13. (у новій редакції (а.с.82-97))Умов та Правил надання банківських послуг, після настання зазначеного на Картці останнього місяця терміну її дії Банком випускається Картка на новий термін. Термін дії Картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку, за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком. Закінчення терміну дії Картки, її втрата або пошкодження не спричиняє припинення договірних відносин між банком і клієнтом та/або закриття пов'язаного з нею поточного рахунку клієнта. Клієнт зобов'язаний до закінчення останнього місяця терміну дії Картки звернутись до обслуговуючого відділення банку для отримання платіжної картки з новим терміном дії. Невиконання цього обов'язку не звільняє клієнта від виконання договірних зобов'язань. По справі встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідач [PERSON] відповідно до умов укладеного договору 29.12.2011 року отримав перевипущену кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до жовтня 2015 року (а.с.41). Умови обслуговування платіжної картки з встановленим кредитним лімітом, зокрема, і обов'язок позичальника сплачувати до 25-го числа кожного місяця 7% від заборгованості, визначені Тарифами банку, з якими був ознайомлений відповідач при укладенні договору (а.с.14,77) . Відповідно до приписів ч.5 статті 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Виходячи з правового аналізу норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі, зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. За договором про надання банківських послуг при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яким встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а і кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі- не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 3 статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Приймаючи до уваги, що строк дії отриманої відповідачем перевипущеної кредитної картки було встановлено до жовтня 2015 року (а.с.41), а останній платіж відповідачем було здійснено 18.09.2013 року, як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача (а.с.4-13) та з виписки по рахунку кредитної картки, отриманої [PERSON] (а.с.42-53), то початок перебігу позовної давності щодо щомісячних платежів почався з 19.09.2013 року, і відповідно, закінчувався 19.09.2016 року, а щодо повернення всієї суми кредиту, початок перебігу позовної давності почався з 01.11.2015 року і закінчується 01.11.2018 року. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.28), з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості ПАТ КБ ''ПриватБанк'' звернулось 06.06.2016 року. За даних обставин заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відносно того, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності ні за вимогами щодо стягнення щомісячних платежів, ні за вимогами щодо стягнення заборгованості за кредитом в цілому. Враховуючи вищенаведене, є невірним по суті висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні вимог заявленого позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності звернення до суду з даним позовом, з врахуванням заяви [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності . Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ПАТ КБ ''ПриватБанк'' задовольнити, рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29.06.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті вимог заявленого позову, яким задовольнити позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26 760 грн. 04 коп. Відповідно до приписів статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 2 893 (дві тисячі вісімсот дев'яносто три) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій: (1 378 грн.- сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції (а.с.1) + 1 515 грн. 80 коп. - сплачений позивачем судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції (а.с.54) = 2 893 грн. 80 коп.).

Outcome: approved