Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказує, що 15 жовтня 2011 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу позивач змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». У зв`язку з укладанням шлюбу з [PERSON] , позивач змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу син залишився проживати разом із матір`ю. 07 серпня 2018 року рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі 1000 гривень, але не менше ніж 20 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Добровільно рішення суду відповідач не виконує. Постановою державного виконавця Попільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області було відкрито виконавче провадження про примусове стягнення аліментів. Однак, відповідач зазначені у рішенні суду аліменти на дитину не сплачує у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів. 17 жовтня 2019 року державним виконавцем накладено арешт на все майно відповідача та винесено постанову про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Також було винесено постанову про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів та накладено на відповідача штраф в розмірі 8700 гривень. Проте всі вжиті заходи не виправили ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, він байдуже ставиться до потреб дитини, не цікавиться життям сина, не приймає участі у додаткових витратах на дитину. Заборгованість зі сплати аліментів за період з 03 травня 2017 року по 01 січня 2020 року складає 32000 гривень. Позивач зазначає, що вона створює належні умови для проживання дитини. Позивач докладає всіх зусиль для забезпечення сина достатнім рівнем збереження здоров`я та розвитку. Піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина та з метою забезпечення його всебічного розвитку, набуття життєвого досвіду, вироблення умінь, навичок необхідних для подальшого навчання, розвитку здібностей дитини, позивач влаштувала сина до секції футболу та організувала додаткове навчання дитини на курсах з англійської мови. Також позивач зазначає, що відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачем самостійно без участі відповідача. Поведінку відповідача, позивач вважає, що можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, оскільки він протягом тривалого часу нехтує своїми батьківськими обов`язками. Позивач просить позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] . Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до дитини та додатково надав письмову заяву. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив справу розглядати без участі їх представника, при прийнятті рішення врахувати висновок органу опіки та піклування від 07 серпня 2020 року № 100-10719. /а.с.101-102/ Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2016 року, шлюб зареєстрований 15 жовтня 2011 року, Жовтневою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 13, між громадянином України - [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] - розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дівоче « [PERSON] ». /а.с.16-17/ Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Попільнянського району, Житомирської області, актовий запис № 2, [PERSON] , [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . /а.с.15/ 17 вересня 2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . /а.с.14/ Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2018 року, вирішлено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 /одної тисячі/ гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 03 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. /а.с. 18-22/ Постановою державного виконавця Попільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 27 листопада 2018 року, відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного рішення суду./а.с.27/ В зв`язку з наявною заборгованість по сплаті аліментів, постановами державного виконавця Попільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 17 жовтня 2019 року накладено арешт на все майно відповідача, тимчасово обмежено відповідача у праві керування транспортними засобами, тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів та накладено на відповідача штраф в розмірі 8700 гривень./а.с.23-31/ Відповідно інформації наданої КНП «Центр Первинної Медико - Санітарної допомоги № 2» Голосіївського району міста Києва від 14 вересня 2018 року, [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в КНП «ЦПМСД №2» Голосіївського району м. Києва. При відвідуванні закладу дитину постійно супроводжує матір хлопчика [PERSON] . В період хвороби здоров`ям дитини піклується лише матір. При профілактичних оглядах або хворобі дитини батько дитини ніколи не був присутній та не цікавився здоров`ям дитини. [PERSON] за інформацією відносно хлопчика до закладу не звертався. [PERSON] заклад у супроводі батька не відвідував. На даний час дитини перебуває на «Д» обліку у дитячого невролога з діагнозом: «Неврозоподібний стан, нервові тики». /а.с.32 - 34/ Згідно довідок Закладу дошкільної освіти № 439 Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 25 травня 2018 року № 55 та від 30 листопада 2017 року № 163, [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти № 439 з вересня 2016 року, у зв`язку з переведенням з закладу дошкільної освіти № 768 Деснянського району і відвідує середню групу № 01 по теперішній час. Оплату за харчування здійснює [PERSON] . За час перебування дитини в дошкільному закладі батько, [PERSON] , не відвідував батьківських зборів та свят за участю дитини, не приймав участі в заходах, організованих батьками. Дитина доглянута, опікується ним мама. /а.с.37-38/ Як вбачається з довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» Житлово - експлуатаційна дільниця 106 від 20 липня 2018 року № 233, згідно акту про проживання особи від 03 липня 2018 року та свідчення сусідів, неповнолітня дитина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному утриманні матері [PERSON] . /а.с.43-44/ Відповідно до актів обстеження умов проживання від 11 грудня 2017 року на 29 травня 2018 року, за адресою: [ADDRESS] , в квартирі придбано, чисто, охайно, для виховання дитини виділено спальне місце, шафа для речей, робочий стіл, наявні дитячі речі, одяг приладдя. /а.с.39-42/ Позивач в позовній заяві зазначає, про те, що відповідач зловживає алкогольними напоями та під їх дією проявляв агресію до неї та до дитини, на підтвердження чого надала суду відповідь Голосіївського управління поліції в м. Києві від 19 червня 2017 року № 47/33253ЄО, про проведення профілактичної бесіди з [PERSON] стосовно недопущення вчинення протиправних дій по відношенню до позивача та відповідь від 01 листопада 2018 року № 435 аз/125/48/03/2018 про наявність звернень позивача до поліції із заявами про протиправну поведінку відповідача. /а.с.35-36/ Також на підтвердження зловживання відповідачем алкогольними напоями, позивачем надано постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 серпня 2017 року та 07 травня 2018 року, згідно яких [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 122, частиною першою статті 130 КУпАП, частиною першою статті 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафів. /а.с.45-49/ Згідно з частиною 5 статті 19 Сімейного Кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (орган опіки та піклування) від 07 серпня 2020 року вих. № 100-10719, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , 2013 року народження. /а.с. 103 -106/ Згідно приписів статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Пунктом 16 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного суду України визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно приписів частини другої статті 150 та частини другої статті 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" та статтею 150 СК України, передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно відповідача, але він свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує його належними умовами для навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема не бере участі у забезпеченні дитини необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Наведені позивачем обставини, надані відповідачем пояснення, визнання ним позову, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його дитини. Згідно приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приписами частини другої статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно положень частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частини сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved