Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» про визнання дій незаконними та стягнення шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Всі комунальні послуги позивач сплачує за відповідними лічильниками. 18.12.2018 року позивачем було отримано повідомлення для здійснення перевірки приладу обліку водопостачання. 15.08.2018 року позивачем було здано на перевірку прилад обліку води і 16.08.2018 року був виданий паспорт на лічильник води, в якому зазначено, що лічильних перебуває в належному (придатному до використанні) стані. В той же день, [PERSON] подала заявку на опломбування лічильника, але відповідач їй відмовив в опломбуванні, у зв`язку із нарахуванням боргу 2 553 грн. Враховуючи викладене, позивач вважає борг нарахований на особистий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] незаконним, оскільки лічильник був в придатному до використання стані. Зауважила, що будь-якого договору між Міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства» та [PERSON] не укладалося. На підставі вказаного позивач вважає, що нарахування незаконного боргу порушує її майнові права і тягне за собою незаконне стягнення суми боргу. Просить суд визнати незаконним нарахування Міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства м. Херсона» боргу у розмірі 2553,00 грн., [PERSON] на особистий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] та стягнути з відповідача завдану їй винним діями відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09.10.2019 року представник відповідача на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив що контролером МКП "ВУВКГ м. Херсона" 19.12.2018 за адресою [ADDRESS] було вручено припис на періодичну повірку лічильника. Термін повірки приладу водолічильника до 19.01.2019 року. Таким чином, з 19.12.2018р. до 19.01.2019р. нарахування за водоспоживання проводилося згідно зазначених правил: з 19.12.2018 до 19.01.2019р. - за середньодобовим водоспоживанням за попередній період, а з 19.01.2019 до 28.08.2019р. на 4 особи за нормою водоспоживання 6,6 м /міс, в літній період з 01 квітня до 30 вересня за поливання 3,5 соток земельної ділянки, у зв`язку із чим заборгованість станом на 01.08.2019 складала 2553,72грн. В позовній заяві позивач посилається на ч.4 ст.17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» яка діяла до 22.06.2017р., а спірні правовідносини з питання повірки водоміра виникли 19.12.2018р. Законом про облік було внесено зміни до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», згідно якої періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку. Окрім того вказує, що оскільки Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017р. та «Порядок подання засобів вимірюваної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт» затверджений постановою КМУ №474 від 08.07.2015р., які регулюють аналогічну сферу суспільних відносин, в частині проведення повірки, обслуговування та ремонту обліку, були прийняті пізніше Правил №630, «ВУВК м. Херсона», у своїй діяльності керуються саме останніми нормативно-правовими актами. Також позивач не надав обґрунтування та доказів понесених витрат та заподіяння моральної шкоди позивачу. У зв`язку із чим просить відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю. 17.12.2019 року представник позивача на адресу суду надіслала відповідь на відзив, в якій зазначила, що під час виникнення правовідносин між сторонами і під час звернення до суду ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» виглядає наступним чином: «Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласники багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання». Відповідно до «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», поточна редакція від 31.10.2018 року зазначено, що порядок проведення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів, а також норми часу, необхідного для проведення повірки таких засобів, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Отже вважає, що доводи відповідача у відзиві є безпідставними, необґрунтованим та просить задовольнити позовну вимогу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому\~\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до припису на періодичну повірку лічильника МКП "ВУВКГ м. Херсона", який 19.12.2018р. було вручено споживачу [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Термін повірки приладу водолічильника закінчився 28.01.2013р., зобов`язано в термін до 19.01.2019року виконати повірку приладу обліку води з відповідною відміткою Держповірителя в технічному паспорті та надати заявку до контакт центр на його опломбування. Відповідно до рахунку №8257 від 15.08.2019р. [PERSON] , адреса [ADDRESS] , виконано оплату в розмірі 97,80грн. за послуги опломбування, що підтверджується квитанцією від 15.08.2019р. Відповідно до акту від 29.08.2019р. МКП "ВУВКГ м. Херсона" приймали в експлуатацію водолічильник. Водолічильник припломбований до трубопроводу у водомірному колодязі споживача [PERSON] , яка мешкає [ADDRESS] . Марка лічильник води НВ-2.5. Водолічильник на пролив працює. Повірка дійсна до 15.08.2023р. Відповідно до паспорту на лічильник води НВ-2.5, який дійсний. Дата повірки 16.08.2019р. На звернення [PERSON] із заявами від 20.08.2019року про скасування боргу та зробити опломбування лічильника, МКП "ВУВКГ м. Херсона" надало відповідь №02/04-15/2834 від 28.08.2019р., що у зв`язку із тим, що з 19.12.2018р. до 19.01.2019р. нарахування за водоспоживання за адресою [ADDRESS] проводиться згідно зазначених правил: з 19.12.2018 до 19.01.2019р. - за середньодобовим водоспоживанням за попередній період, а з 19.01.2019 до 28.08.2019р. на 4 особи за нормою водоспоживання 6,6 м /міс, в літній період з 01 квітня до 30 вересня за поливання 3,5 соток земельної ділянки. Таким чином нарахування виконано водоканалом відповідно до чинного законодавства, тому підстав для перегляду відсутні. Заборгованість станом на 01.08.2019 складає 2553,72грн. та підлягає оплаті. Та також запропоновано 29.08.2019р. надати доступ фахівцям водоканалу для опломбування водо лічильного вузла за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 статті 17 цього Закону періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Пунктами 9, 30, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Правила) передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства. При цьому за змістом пункту 10 Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17 /провадження № 61-32739св18/. Суд дійшов наступного висновку : «підприємства, які надають послуги з водопостачання повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води за рахунок включення цих робіт до тарифу на водопостачання. При цьому за змістом пункту 10 Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.» Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання. (Абзац перший частини четвертої статті 17 в редакції Законів № 2119-VIII від 22.06.2017, № 2189-VIII від 09.11.2017) Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання. (Абзац другий частини четвертої статті 17 в редакції Законів № 2119-VIII від 22.06.2017, № 2189-VIII від 09.11.2017) Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки. (Абзац третій частини четвертої статті 17 в редакції Законів № 2119-VIII від 22.06.2017, № 2189-VIII від 09.11.2017). Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". (Абзац частини четвертої статті 17 в редакції Закону № 2189-VIII від 09.11.2017). Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". (Абзац частини четвертої статті 17 в редакції Закону № 2189-VIII від 09.11.2017). Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, вимоги позивача в частині визнання незаконним нарахування відповідачем боргу в сумі 2553 грн. 00 коп. позивачу на особових рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено споживання позивачем послуг відповідача у передбаченому законом порядку та безпідставне нарахування відповідачем вказаної суми боргу позивачу. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1\~статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Верховний Суд України в постанові Пленуму № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказав, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується ( п. 4 постанови Пленуму). Пунктом 5 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні\~\~спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає в т.ч. наявність такої шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 постанови Пленуму № 4 Верховного Суду України). Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. 00 коп., вони не підлягають задоволенню судом, оскільки в судовому засіданні позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження завдання їй моральних страждань винними діями відповідача, що у зв`язку із діями відповідача позивач вимушений був докласти зусиль для відновлення свого морального стану та що між ними є причинний зв`язок.

Outcome: partial