Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк» ( далі - АТ КБ "Приватбанк") звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 15 лютого 2011 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 31 травня 2013 року позичальник [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть. Зазначає, що згідно норм Цивільного кодексу України в разі смерті фізичної особи, боржника за зобов»язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) переходять до іншої особи - її спадкоємців, відбувається заміна боржників за зобовязанням. Позивач вважає, що спадкоємцями, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані за адресою: [INFO] та прийняли спадщину, до якої входять кредитні зобовязання померлої [PERSON] Банком було надіслано на адресу відповідачів лист-претензію 03 червня 2018 року щодо задоволення своїх вимог, проте відповідачами не було вчинено ніяких дій. А тому просить стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість в розмірі 7993, 39 гривень за кредитним договором № б/н від 15 лютого 2011 року та судовий збір. Адвокатом відповідачів надано відзив на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позову в зв»язку з тим, що відповідно до норм Цивільного кодексу України в діях відповідачів не вбачається, що вони прийняли спадщину та вони є боржниками перед кредитором в межах вартості майна одержаного у спадщину (а.с.80-82) Представник позивача в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 55). Адвокат відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила проти їх задоволення. Пояснила, що відповідачі не зверталися до нотаріальної контори про прийняття спадшини та не прийняли спадщину. Заслухавши пояснення адвоката відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15 лютого 2011 року [PERSON] кредит в розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с.7 -31). \~ \~ Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1054, ч.1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник [PERSON] 31 травня 2013 року померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, видане виконавчим комітетом Тибавської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 01 червня 2013 року (а.с. 36). На час відкриття спадщини зобов'язання померлої [PERSON] за кредитним договором від 15 лютого 2011 року з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що були нараховані за її життя, залишились невиконаними. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 15 лютого 2011 року станом на 10 січня 2016 року заборгованість складає 7993,39 гривень ( а.с. 5,6). З матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2018 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" направив лист-претензію [PERSON] та [PERSON] про наявну заборгованість та добровільну сплату спадкоємцями (а.с.42-48) Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281,1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Разом з тим, положення ст.1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 12 квітня 2017 року в цивільній справі № 6-2962. Позивач АТ КБ "Приват Банк" просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON], як спадкоємців, заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання спадкодавцем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Проте, позивач АТ КБ "ПриватБанк" не надав суду жодних доказів про те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за заповітом чи за законом після смерті [PERSON] в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо наявності заповіту на ім'я відповідачів, а також, що вони перебували в родинних відносинах з померлою та можуть бути віднесені до спадкоємців першої - п'ятої черги за законом. Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" не надав суду жодних доказів про те, що відповідачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті позичальника [PERSON] Так, після смерті [PERSON] до нотаріусу не надходило заяв від спадкоємців про прийняття спадщини та така інформація відсутня (а.с.41). Відомостей про те, що відповідачі на час відкриття спадщини постійно проживали з померлою [PERSON] немає. Посилання позивача, як на підставу підтвердження доводів про прийняття відповідачами спадщини після смерті позичальника, на відмітку про місце проживання відповідачів та позичальника в їхніх паспортах за однією адресою, не є належними доказами. Відомості що містяться в копії паспорта позичальника про місце його проживання не містять інформації щодо предмета доказування, а саме - місця її постійного проживання на час відкриття спадщини. Позивач АТ КБ "Приват Банк" не надав суду жодних доказів про те, що після смерті позичальника [PERSON] залишилось спадкове майно, в межах вартості якого спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора, відповідно до приписів ч.1 ст.1282 ЦК України. Таким чином, доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності, прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини після померлої [PERSON] позивачем не надано, а посилання на реєстрацію місця проживання відповідачів за однією адресою з померлим, жодним чином не свідчить про те, що відповідачі є спадкоємцями та постійно проживали з померлим на час відкриття спадщини, вчинивши тим самим дії, що свідчать про її прийняття. \~ \~ \~ Крім того, позивач АТ КБ "Приват Банк" пропустив строки, встановлені ст.1281 ЦК України, в межах яких кредитор може реалізувати своє право на пред'явлення вимог до спадкоємців. На запит банку за № SAMDN50000040999294 від 10 лютого 2014 року Свалявська державна нотаріальна контора 06 березня 2014 року надала відповідь про відсутність інформації щодо прийняття спадщини спадкоємцями після смерті [PERSON], яка померла 31 травня 2013 року (а.с. 41.) \~ Отже, АТ КБ "ПриватБанк", дізнавшись 06 березня 2014 року про відкриття спадщини після смерті [PERSON] відповідно до вимог ч.2 ст.1281 ЦК України мав право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців, тобто в строк до 06 жовтня 2014 року. Таким чином, на час звернення кредитора спадкодавця спливли строки, встановлені ч.2 ст.1281 ЦК України, у зв'язку з чим відповідно до вимог ч.4 ст.1281 ЦК України, банк позбавляється права вимог до спадкоємців померлого боржника. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором від 15 лютого 2011 року, укладеного між АТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] позивачем не доведено. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати позивача АТ КБ "Приват Банк" відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed