Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який заявою від 26.02.2014 уточнив та просив усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження належними йому 5/36 частинами житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та встановити порядок користування житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями та земельною ділянкою. Позивач, представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі. Відповідачі, представник відповідача за первісним позовом проти первісних позовних вимог заперечують. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить постановити рішення, яким виділити йому у домоволодінні [ADDRESS] у житловому будинку літ. "А-І" приміщення 1-3, 1-4, 2-5, 1-6, у жилій прибудові літ. "А1-І" приміщення 2-11, у веранді літ. "а" приміщення 1-1, сіни 2-1, по господарським будівлям і спорудам погріб літ. "пг", ганок літ. "кр.1", огорожа 1-6; відповідачу за зустрічним позовом виділити у жилій прибудові літ. "А1-І" приміщення 1-10, 1-9; у загальному користуванні залишити приміщення 1-2, 1-8, згідно даних технічного паспорту, виготовленого КП "СМ БТІ" 19.05.2011року. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що первісний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтву про право на спадщину за заповітом від 17.04.2007 року [PERSON] успадкував після свого батька [PERSON], який помер [INFO], 5/36 частин спадкового майна, до складу якого належать: 1/2 частина житлового будинку "А-1", жила площа якого складає 61,9 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташованого на приватизованій земельній ділянці з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель: огорожа "1-6", що належала померлому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Першою Сумською державною нотаріальною конторою 18.02.1961року за №1-1130, акта про закінчення будівництва від 08.04.1981 року, затвердженого рішенням Зарічного райвиконкому 21.04.1981 року за №121, зареєстрованих у КП "Сумське міське БТІ" за № 11656. Крім [PERSON] свідоцтво про право власності на 1/2 частину спадкового майна видано [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом (обов'язкова частка) на 1/12 частину спадкового майна видано [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/36 частин спадкового майна видано [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/36 частин спадкового майна видано [PERSON]. Так, [PERSON] у спадок передано 5/36 частин спадкового майна, [PERSON] -5/36, [PERSON] - 5/36, [PERSON] - 21/36. Відповідно до витягу КП "СМБТІ" № 30635894 від 15.07.2011року [PERSON] за договором дарування прийняв у дар 26/36 частин спірного майна: 5/36 частин від [PERSON], 21/36 частин від [PERSON], а всього у власності [PERSON] перебуває 31/36 частин спірного майна. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 04.04.2003 року померлому [PERSON] на підставі рішення IV сесії ХХІV скликання Сумської міської ради № 202-МР від 04.12.2002 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0689 га, що знаходиться у [ADDRESS] на території Сумської міської ради, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Так, [PERSON] на праві власності належить 5/36 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та 5/36частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] належить 31/36 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та 31/36 частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Відповідач за первісним позовом [PERSON] за вказаною адресою проживає, але права власності на спірне нерухоме майно не має. Відповідно свідоцтва про смерть від 04.11.2013 року [PERSON] померла. Відповідач за первісним позовом [PERSON] за вказаною адресою проживає, але права власності на спірне нерухоме майно не має. Ухвалами Зарічного районного суду м. Суми від 03.04.2013 та від 05.08.2013 по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлено питання: які можливі варіанти порядку користування спірними домоволодінням та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] у відповідності з частками кожного співвласника у праві власності з урахуванням запропонованого за зустрічним позовом варіанту користування домоволодінням? 16.08.2013 судовий експерт [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про надання додаткових матеріалів для проведення судової будівельно-технічної експертизи по справі, за результатами розгляду якого ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16.09.2013 року було залучено землевпорядну організацію Приватне підприємство "Мегаполіс" для проведення топографо-геодезичного знімання фактичного користування спірною земельною ділянкою зі зйомкою всіх об'єктів нерухомого майна на земельній ділянці. За відсутності результатів топографо-геодезичного знімання фактичного користування земельною ділянкою судовим експертом [PERSON] було складено висновок судової будівельно-технічної експертизи № 719/1109 від 31.10.2013 року, яким суду запропоновано єдиний варіант порядку користування домоволодінням з відступом від ідеальних часток, із загальним користуванням. За таким варіантом порядку користування частка [PERSON] складатиме 28/100 або 10/36 (замість 5/36); частка [PERSON] складатиме 72/100 або 26/100 (замість 31/36). Графічний варіант порядку користування наведений у додатку № 2 до вказаного висновку. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25.12.2013 року у зв'язку з приєднанням до матеріалів справи копії плану спірної земельної ділянки, виготовленого ПП "Мегаполіс" , призначено по справі додаткову судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: які можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] у відповідності з частками кожного співвласника у праві власності з урахуванням запропонованого за зустрічним позовом варіанту користування домоволодінням? У зв'язку з розбіжностями площі земельної ділянки, яка належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акта, та земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON], яка становить відповідно 0,0689 га та 0,0658 га, судовим експертом у висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №25 від 12.02.2014 року на розсуд суду запропоновано чотири варіанти користування земельною ділянкою - два з них згідно з даними кадастрового знімання (додатки до висновку 1,2), два - згідно з даними державного акта (додатки до висновку 3,4). Відповідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Зокрема у висновку № 719/1109 від 31.10.2013 року судової будівельно-технічна експертизи наявний лише один варіант встановлення порядку користування, який збігається з зустрічними позовними вимогами. У висновку не зазначено про неможливість встановлення порядку користування запропонованого позивачем за первісним позовом у двох варіантах. Висновок не містить жодного обґрунтування відхилення таких варіантів. Крім того, суд вважає що площа користування запропонована у висновку перевищує спів розмірність частки у майні, а саме замість 5/36 запропоновано 10/36, що у двічі більше наявного права власності. Таким чином, суд приходить до переконання, що вказаний висновок не може бути допустимим доказом, оскільки порушує принцип справедливості та законності, а також експертом не наведено будь якого іншого варіанту для можливості зробити вибір сторонами. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є власністю двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] зазначила, що визначенні порядку користування майном відсутня вимога закону яка забороняє встановлення користування самочинно збудованим майном. Аналогічного висновку приходить і суд, оскільки на підставі користування майном в подальшому можлива реєстрація права власності, крім того сторони по справі не заперечують факту такого користування, а майно знаходиться на спільній земельній ділянці. Виходячи з даних технічного паспорту на домоволодіння загальна площа будинку під літ. «А» дорівнює 106,5 м кв., відповідно праву власності у [PERSON] належить 5/36 = 13,89% При розрахунку з загальної площі відповідно частки необхідно виділити в користування 14,79 м кв. = 106,5 м кв. /100% * 13,89% . Суд погоджується з варіантом запропонованим позивачем за первісним позовом, а саме про спів розмірність виділення у користування житловим будинком приміщеннями: 1-1 площею 5,5 м кв., суміжною частиною з приміщенням 1-1 приміщенням 1-6 площею 9,30 м кв. Для цього необхідно у приміщенні 1-1 демонтувати двері та закласти отвір, у приміщенні 1-6 демонтувати двері заклавши отвір, встановити перегородку на відстані 2,82 м від суміжної перегородки та демонтувати самочинно закладений отвір між приміщеннями 1-1 та 1-6, у приміщенні яке залишилось від приміщення 1-6 у користуванні [PERSON] влаштувати дверний отвір у перегородці суміжній з приміщенням 2-5. Таким чином, площа для користування [PERSON] буде дорівнювати 14,8 м кв., що є найбільш наближеною до ідеальної долі, а тому такий порядок користування буде розумним та справедливим. Суду не може погодитись з єдиним варіантом запропонованим позивачем по зустрічному позову та експертним висновком, оскільки така позиція не знаходить свого обґрунтування в матеріалах справи та не відповідає принципу розумності та справедливості, а тому суд не може взяти за основу рішення таку позицію. Стосовно встановлення порядку користування господарсько-побутовими будівлями, суд вважає за можливо встановити порядок користування господарсько-побутовими будівлями під літ. Б, В, М, які найближче розташовані до частини будинку яка виділена в користування [PERSON]. Цілком логічно та справедливо, що земля яка знаходиться під вказаними будівлями буде виділена в користування [PERSON]. Разом з тим п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначає, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Позивачем за первісним позовом суду не було надано переконливих доказів на підтвердження обґрунтованості своїх вимог. Тому суд не має жодних підстав для задоволення зустрічних позовних вимог. Поряд з цим, під час всього розгляду справи суд пропонував сторонам прийти до згоди щодо порядку користування та усунення перешкод у користуванні. Відповідач перешкоди не усунув, доступу до майна не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про переконливість вимог [PERSON], про існування у нього перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належними йому 5/36 частинами житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Згідно плану присадибної ділянки у технічному паспорті та експертного висновку додаткової судово будівельно-технічної експертизи № 25 від 12.02.2014 року разом з уточненням до нього від 28.02.2014 року, суд вважає обґрунтованим встановлення порядку користування [PERSON] земельною ділянкою під будівлями площею 44,73 м.кв. в тому числі під нежитловими будівлями площею 25,97 м.кв. та городом площею 42,78 м.кв., залишити у загальному користуванні нежитлове приміщення під літ. Ж та загальний доступ до нього. Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі - 8955,30 грн., в дольовому порядку, тобто по 4477,65 грн. з кожного. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження відносно [PERSON] слід закрити. На підставі викладеного,

Outcome: approved