Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеною заявою, яку в судовому засіданні повністю підтримав представник позивача та просив суд задовольнити позов та визнати недійсним договір від 30.12.2005 року про купівлю - продаж приміщення їдальні, що по провулку Шкільному, 5 в с. Іванівка Житомирського району та області. Позовні вимоги обгрунтовував наступним. Позивач є акціонером ВАТ "ПРОМІНЬ, а рішення про відчудження зазначеного обєкту нерухомості було здійснено без згоди усіх акціонерів, в тому числі згоди позивача та за заниженою вартістю. Крім цього кошти за придбання такого приміщення взагалі не надходили на рахунки або в касу ВАТ "ПРОМІНЬ". Також керівник ВАТ "ПРОМІНЬ", на думку позивача, укладеним та оспорюваним договором діяла не в інтересах товариства. Тому позивач вважає, що укладений договір є недійсним і повинен бути визнаний судом таким, а також повинна бути застосована двостороння реституція. Представник позивача не заперечував проти проведення слухання справи в заочному порядку в зв'язку з неявкою відповідачів, що були належним чином та завчасно повідомлені прослухання справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, однак були повідомлені належним чином та завчасно про дату час та місце слухання справи. [PERSON] направив черговий раз листа, яким просив слухання справи відкласти в зв'язку з хворобою представника та адвоката. Сам адвокат на адресу суду клопотання про відкладення слухання справи не надавав. [PERSON] документів, щоб підтверджували хворобу адвоката суду не надавав в черговий раз. Представник ВАТ "ПРОМІНЬ" в судове засідання не з'явився і з приводу слухання справи жодного листа на адресу суду не надходило. Судом було постановлено ухвалу про визнання причини неявки відповідача [PERSON] неповажною та вирішено проводити слухання справи в заочному порядку на підставі положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Причини неявки відповідача [PERSON] була визнана неповажною, оскільки за вимогами ч. 2 ст. 169 ІДПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин не є перешкодою для розгляду справи. На думку суду причини неявки представника [PERSON] були неповажними, оскільки останнім не були надані документальні дані підтверджуючі дійсність зазначеної причини. Разом з тим подібні, нічим непідтверджені заяви про відкладення слухання справи мали непоодинокий характер за час слухання справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та проаналізував матеріали справи встановив наступні факти та відповідно ним правовідносини. Зазначений вище обєкт нерухомості був придбаний ВАТ "ПРОМІНЬ" у регіонального відділення фонду державного майна України в Житомирській області за договором від 4 листопада 2005 року. В подальшому 30 грудня 2005 року даний обєкт нерухомості був придбаний у ВАТ "ПРОМІНЬ" [PERSON] та відповідачем у справі за договором купівлі-продажу. Саме останній договір позивач просить суд визнати недійсним на підставі зазначених вище підстав. справа № 2 - 298/11 Представник позивача в судовому засіданні заявляв клопотання про витребування доказів, які, на думку автора клопотань, мають значення для прийняття правильного рішення у справі. Всі такі клопотання представника позивача були задоволені і до матеріалів справи були долучені всі необхідні документи для їх огляду та прийняття відповідного рішення з їх урахуванням. Перед початком слухання справи по суті представник позивача не заявляв жодного клопотання стосовно обсягу доказів, які слід дослідити в судовому засіданні по розгляду даної справи та даних позовних вимог, крім тих матеріалів, які містяться у даній цивільній справі. Також представник позивача не заявляв жодного клопотання про доповнення судового слідства доказами після закінчення дослідження матеріалів справи і наполягав на переході до судових дебатів. Судом приймається до уваги наступні положення законодавства. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідного до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення таких осіб від доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, (ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України). У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням, зобовязаний витребувати такі докази (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, .5 ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ІДК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин. повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частини 1 - 3 ст. 203 ЦК України). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 ЦК України). Презумпція правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦПК). Проаналізувавши зазначене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні не було наведено позивачем чітких правових підстав (в тому числі передбаченими відповідними статтями закону) та підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про допущення під час укладення оспорюваного правочину порушень чинного законодавства, які б слугували в теперішній час підставами для визнання такого договору недійсним. Також представник позивача в судовому засіданні не підтвердив належність свого довірителя до складу акціонерів ВАТ "ПРОМІНЬ", що в свою чергу приводить до переконання про відсутність підстав у позивача висувати такі позовні вимоги. Представником позивача не було доведено і взагалі підтверджено фактичними даними заперечення акціонерів ВАТ "ПРОМІНЬ" на продаж спірного обєкту нерухомості. Голослівне, на думку суду, і твердження представника позивача про продаж приміщення за заниженою вартістю, оскільки вартість приміщення була визначена на підставі висновку експерта, чинного на час розгляду справи і ніким не спростованого. Одночасно позивачем не було надано даних інших товарознавчих досліджень, які б ставили під сумнів висновок експерта, що знаходиться в справі. Так само не надано позивачем інших даних які також ставили під сумнів висновки експертизи. Аналогічно та не підтверджене фактичними даними і твердження позивача про відсутність надходжень грошових коштів від реалізації приміщення їдальні на рахунки або в касу ВАТ "ПРОМІНЬ", оскільки жодних документів, які б підтверджували дане твердження позивачем надано не було. справа № 2 - 298/11 І- V Разом з тим суд вважає необхідним відмітити, що представником позивача в судовому засіданні неодноразово наголошувалось на неправомірності проведеної реалізації приміщення їдальні головним управлінням фонду державного майна України в Житомирській області на користь ВАТ "ПРОМІНЬ" шляхом укладення договору купівлі продажу, однак з даного приводу жодних позовних вимог позизачем не висувалось. Сторонами не надавали клопотань стосовно обсягу та розподілу судових витрат за розгляд даної цивільної справи, що в свою чергу позбавляє необхідності суд вирішувати питання щодо судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed