Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], треті особи на стороні позивача [PERSON] лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", Публічне акціонерне товаристве "Укртрансгаз" про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що являється наймачем службового житлового будинку в м.Зборів по вул.Грушевського, 23, Зборівського району, Тернопільської області, який належить Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз". Із дозволу власника, у даному будинку прописалися позивач із відповідачами [PERSON],\~[PERSON] [PERSON] [PERSON], які не проживають за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців, та, враховуючи, що даний факт створює перешкоди позивачу в отриманні державної субсидії, тому позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком, що в м.Зборів по вул.Грушевського, 23, Зборівського району Тернопільської області. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідачів, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. ПАТ «УКРТРАНСГАЗ створене внаслідок реорганізації Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», яка створена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.1998 №1173 «Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природного газу», шляхом перетворення в акціонерне товариство згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 №360 «Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 18.07.2012 №530 «Про реорганізацію Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», та є правонаступником всіх її майнових та немайнових прав та обовязків. Згідно з рішенням акціонера Публічного акціонерного товариство "Укртрансгаз" від 21.05.2018 №186 вирішено змінити найменування Товариства на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (надалі - АТ «Укртрансгаз»). Акціонерне товариство «Укртрансгаз» є юридичною особою та набуло прав юридичної особи з дати його державної реєстрації. Натомість [PERSON] лінійне виробниче управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (що на момент розгляду даної справи найменується як [PERSON] лінійне виробниче управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз»» Акціонерного товариства «Укртрансгаз», згідно з наказом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» від 03.12.2018 №830) діє відповідно до положення про «[PERSON] лінійне виробниче управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», згідно з яким є структурним (невідокремленим) підрозділом Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», не є юридичною особою та здійснює діяльність, що відповідає статутним цілям Товариства, на основі та відповідно до чинного законодавства України та цього положення (п.1.1 та п.1.2 зазначеного Положення), а відтак не може бути самостійним учасником процесу у судових справах Отже, [PERSON] лінійне виробниче управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» (надалі - [PERSON] ЛВУМГ) Акціонерного товариства «Укртрансгаз», на відміну від юридичної особи Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (надалі - АТ «Укртрансгаз»), не володіє необхідною цивільною процесуальною правоздатністю та дієздатністю, щоб бути носієм цивільних процесуальних прав і обов'язків у справі №599/171/192) Житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташований адресою: 47201, Тернопільська область, Зборівський район, м. Зборів, вул. Грушевського, 23 та належить АТ «Укртрансгаз», підтвердженням чого є свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.12.2013 №14966523 (а.с.3). Житловий будинок перебуває на балансі Тернопільського ЛВУМГ. Згідно з постановою засідання адміністрації Тернопільського ЛВУМГ від 05.05.1979 №5 [PERSON], як працівнику (оператор ГРС), та членам його сімї, відповідно до його заяви, надано службове житло в будинку оператора ГРС за адресою: Тернопільська обл., м. Зборів, вул. Грушевського, 23. Рішенням виконавчого комітету Зборівської міської Ради народних депутатів Тернопільської області від 30.05.1979 №70 зазначений житловий будинок визначено як службове приміщення. Станом на момент розгляду справи Позивач, який є працівником АТ «Укртрансгаз», що підтверджується копією із трудової книжки (а.с.4-5) на підставі договору найму службового житлового приміщення від 09.02.2006 №45 (з урахуванням змін від 20.06.2013 №45/1, оскільки до цього наймачем був його батько - [PERSON], трудові відносини із яким були припинені у звязку із смертю останнього) є наймачем житлового будинку. Відповідно до листа Тернопільського ЛВУМГ від 09.12.2013 (а.с.6) місце проживання позивача зареєстровано у вказаному будинку. У даному житлі також є зареєстровані відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Згідно рішення Зборівського районного суду шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірвано та встановлено, що на момент винесення рішення у справі разом вони не проживають. У суді свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідачі [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані в житловому будинку м.Зборів по вул.Грушевського, 23, Зборівського району, Тернопільської області понад рік за місцем реєстрації не проживає, крім того позивач жодних перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням відповідачам не чинить. Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. 47 Конституції України кожен має право на житло; ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону чи за рішенням суду. Як зазначено у ст. 9 Житлового кодексу УРСР (надалі - ЖК УРСР), ніхто не може бути виселений із займанога жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, які передбачено законом. Статтею 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідачів, такими, що втратили право на користування житловим будинком з надвірними будівлями в м.Зборів по вул.Грушевського, 23, Зборівського району, Тернопільської області.

Outcome: approved