Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

ПАТ "Дельтабанк" звернулося до суду із вказаним позовом первісно до [PERSON]. Після відкриття провадження у справі, судом було зясовано, що відповідач помер 08.06.2015 року, що підтверджується довідкою №29/02-14 від 01.02.2016 року, виданою завідуючим Голопристанською ДНК, у звязку із чим ухвалою суду від 01.02.2016 року відповідача [PERSON] було замінено його правонаступниками - [PERSON] та [PERSON], які вступив у спадщину. У позовній заяві представник позивача зазначив, що 18.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-21028-181011. За умовами договору [PERSON] було відкрито картковий рахунок № 26257905218706 в національній валюті України та видано платіжну картку з встановленим на ній початковим лімітом 3 000 грн. Відповідно до договору, відповідач, як держатель картки повинна щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, а також сплачувати інші нарахування у встановлені строки. У звязку з тим, що відповідач належним чином своїх зобовязань за кредитним договором не виконав та станом на 13.07.2015 року має заборгованість перед банком в загальній сумі 29955,23 грн., просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлений у встановленому законом порядку. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.10.2011 року між [PERSON]П та ПАТ "Дельта Банк" був підписаний кредитний договір № №002-21028-181011 на умовах поворотності, платності, строковості у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 3000,00 грн.. Відповідно до п. 2.1 Договору, моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором визначено обовязок держателя картки щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача, останній не належним чином виконав вищевказані умови договору внаслідок чого загальна сума його заборгованості перед банком, станом на 13.07.2015 року, становить 2995,23 грн., яка складається з: тіла кредиту - 1492,81; заборгованості за відсотками - 1020,54грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до\~ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи(право попередника) іншою особою(правонаступником) у зв'язку із вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та процесуальні обов'язки право попередника і він продовжує в цивільному процесі участь останнього. В порядку ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до п.32 Постанови ВССУ №5 від 30.03.2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. З урахування практики ВССУ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту у розмірі - 1492,81 грн. та заборгованості по відсоткам у розмірі 901,40грн., які виникли станом на 08.06.2015 року, тобто на момент смерті спадкодавця, а також підлягає стягнення прострочене тіло кредиту - 481,88грн. Інші нарахування задоволенню не підлягають. На підставі п. 22 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому

Outcome: partial