Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

07 листопада 2019 року [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . Заяву обґрунтувала тим, що постійно страждає від психологічного, економічного, а останнім часом і фізичного насилля від свого чоловіка, яке відбувається на очах малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] неодноразово викликала поліцію, зверталась до правоохоронних органів з заявами щодо вжиття заходів стосовно протиправних дій чоловіка. У зв`язку із діями чоловіка, страждає малолітні діти, [PERSON] перебуває на обліку невролога. Неодноразово викликались співробітники соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді, якими з метою поліпшення психоемоційного стану дитину було надано психологічні послуги, проведено декілька сеансів психологічної роботи з дитиною. Рішенням Приморського районного суду від 06.12.2018 року видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] терміном на шість місяців. Протягом дії обмежувального припису з боку чоловіка насильственних дій по відношенню до заявниці не було. 21.07.2019 року, після закінчення дії обмежувального припису, [PERSON] знов розпочав вчиняти сварки, вчинювати психологічний, економічний та фізичний тиск на заявницю, у зв`язку із чим [PERSON] викликала поліцію, написала відповідну заяву та з чоловіком була проведено профілактична бесіда телефоном. 02.11.2019 року чоловік прийшов в квартиру заявниці та розпочав чергову гучну сварку у присутності дітей та батьків заявниці, штовхав її та погрожував відібрати дітей, у зв`язку із чим був викликаний наряд поліції та група реагування для протидії домашньому насильству «ПОЛІНА». У зв`язку із тим, що протиправні дії [PERSON] не припиняються, систематичне домашнє насильство продовжується у вигляді психологічного, економічного а фізичного насилля та тиску, заявниця побоюється за безпеку своїх малолітніх дітей, за свою безпеку, зважаючи на те, що життя у постійному страху є неможливим, просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 /шість/ місяців із відповідними заходами тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , заборонити [PERSON] перебувати за місцем роботи [PERSON] та за місцем навчання малолітньої доньки [PERSON] , заборонити [PERSON] перебувати за місцем проживання матері [PERSON] [PERSON] , заборонити [PERSON] наближатись на відстань 500 метрів за місцем проживання, роботи, у будь-яких громадських місцях до [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та з малолітньою донькою [PERSON] , заборонити [PERSON] переслідувати та у будь-який спосіб спілкування з [PERSON] та малолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] . До судового засідання з`явились представник заявника [PERSON] [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про відкладення слухання справи. Представник [PERSON] заяву підтримала, наполягала на її задоволенні. Через канцелярію Приморського районного суду м. Одеси надійшли клопотання [PERSON] про відкладення слухання справи через неможливість з`явитися до суду. Причини неявки заінтересованої особи визнані судом неповажними через необґрунтованість заявленого клопотання. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про відвід представника заявника. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про визнання особистої явки [PERSON] обов`язковою. Відповідно до вимог ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно з ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України, суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Враховуючи, що заява [PERSON] про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] надійшла до Приморського районного суду м. Одеси 07.11.2019 року, зважаючи на велику завантаженість суду, необхідність дотримуватись розумних строків розгляду заяви, приймаючи до уваги ризики подальшого насильства, суд вирішив розглядати справу у відсутності заінтересованої особи [PERSON] . Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви з наступних підстав. 03.05.2012 року між [PERSON] /дошлюбне прізвище Галичанська/ та [PERSON] укладено шлюб, про що в Книзі актів цивільного стану Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі зроблено відповідний актовий запис № 403, видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 03.05.2012 року. [INFO] від спільного шлюбу народилась донька [PERSON] /Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 10.01.2014 року/. [INFO] від спільного шлюбу народився син [PERSON] /Свідоцтво про народження [NUMBER] від 08.02.2019 року/. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку із постійним психологічним, економічним, фізичним насиллям з боку чоловіка, яке відбувалось на очах малолітньої дитини, під час вагітності заявниці. Сім`я фактично розпалась, вже рік подружжя мешкає окремо, діти проживають з матір`ю. Заявниця звернулась до Приморського районного суду із заявою про розірвання шлюбу /цивільна справа № 522/21612/18/, рішення у справі не прийнято. 06.12.2018 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] задоволено, видано обмежувальний припис строком на шість місяців, встановлено наступні заходи обмеження прав [PERSON] : заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , [PERSON] ; заборонити [PERSON] , вести листування, телефоні переговори з [PERSON] , [PERSON] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб; заборонити [PERSON] , переслідування [PERSON] , [PERSON] , або в будь-який спосіб спілкуватися з ними. Протягом дії обмежувального припису, а саме до 06.06.2019 року домашнє насильство з боку [PERSON] до заявниці не застосовувалось. 21.07.2019\~року [PERSON] \~подано заяву\~до Шевченківського\~відділення поліції\~Приморського відділу\~поліції в\~м.\~Одесі щодо фізичного та психологічного з боку [PERSON] . За результатом розгляду даної заяви з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду телефоном, щодо недопущення подібних ситуацій, що підтверджується талоном-повідомленням, реєстраційний номер 16978 від 21.07.2019 року, повідомленням Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одесі від 16.08.2019 року № 36/1-16978. Заявницею подано до Приморського районного суду позови до [PERSON] , про: розірвання шлюбу справа № 522/21612/18 про стягнення аліментів справа № 522/9706/19, про розподіл майна подружжя № 522/22004/18. До 02 листопада 2019 року [PERSON] зі своїми малолітніми дітьми проживала в орендованій квартирі [ADDRESS] . У зв`язку із неможливістю спокійно жити та виховувати дітей, зважаючи на постійний психологічний тиск з боку [PERSON] , побоювання за своє життя та здоров`я своїх дітей, Заявниця була змушена змінити місце проживання та орендувати інше житло за адресою: [ADDRESS] . 02 листопада 2019 року, під час переїзду [PERSON] з квартири [ADDRESS] , до квартири увірвався [PERSON] та розпочав гучну сварку з образами, штовханнями та перешкоджанням виносити речі. Діти плакали, старша донька була дуже налякана. Наслідком протиправних дій [PERSON] заявниця викликала поліцію, за вказаною адресою приїхав наряд Шевченківського відділу поліції, а в подальшому, за вказаною адресою прибула група реагування для протидії домашньому насильству «ПОЛІНА». Співробітниками групи реагування складено протокол, прийнято відповідну заяву від [PERSON] , відібрано пояснення заявниці та її представника, що підтверджується копією талона-повідомлення реєстраційний номер 26982 від 07.11.2019 року, копією протоколу від 02.11.2019 року. За заявою заявниці, її представника, працівником підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків, мало бути видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Відповідно до\~частини ІІ\~Порядку винесення\~уповноваженими підрозділами\~органів Національної\~поліції України\~термінового заборонного\~припису стосовно\~кривдника,\~затвердженого Наказом\~Міністерства внутрішніх\~справ України\~«Про затвердження\~Порядку винесення\~уповноваженими підрозділами\~органів Національної\~поліції України\~термінового заборонного\~припису стосовно\~кривдника» від\~01.08.2018\~року №\~654,\~терміновий заборонний\~припис стосовно\~кривдника виноситься\~кривднику уповноваженими\~підрозділами органів\~Національної поліції\~України у\~разі існування\~безпосередньої загрози\~життю чи\~здоров`ю постраждалої\~особи з\~метою негайного\~припинення домашнього\~насильства,\~недопущення його\~продовження чи\~повторного вчинення. Припис\~виноситься за\~заявою постраждалої\~особи,\~а також\~за власною\~ініціативою працівника\~уповноваженого підрозділу\~поліції за\~результатами оцінки\~ризиків. Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. При винесенні\~припису працівник\~уповноваженого підрозділу\~поліції отримує\~пояснення від\~кривдника,\~постраждалої особи\~(її\~представника),\~свідка(ів)\~(у\~разі наявності). Припис складається в одному примірнику з утворенням двох копій через самокопіювальний папір. Оригінал припису вручається кривднику під підпис, перша копія - постраждалій особі або її представнику, друга копія залишається у працівника уповноваженого підрозділу поліції (п.п. 1-9 Порядку). [PERSON] від надання пояснень відмовився, документи не надав, залишив місце пригоди, що унеможливило надання співробітниками групи «ПОЛІНА» термінового заборонного припису терміном на 10 /десять/ днів, оскільки такий припис надається у присутності особи, щодо якої припис застосовується та має бути вручено кривднику під особистий підпис. Після подій, що сталися 02.11.2019 року, малолітні діти заявниці діти неспокійні, старша донька не спить ночами, заявниця не в змозі нормально існувати, кожного дня виходить на вулицю у страху. З [PERSON] працівниками соціальній службі для сімї, дітей та молоді ОМР, неодноразово проводились профілактичні бесіди. [PERSON] \~зазначила адреси,\~за якими вона та\~її малолітні\~діти мешкають, працюють, навчаються та проводять багато часу: [ADDRESS] адреса проживання [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [ADDRESS] ДРЦ « [ADDRESS] » - адреса навчання [PERSON] та роботи [PERSON] , [ADDRESS] адреса бабусі малолітніх дітей, матері заявниці [PERSON] , та зазначала, що, Всі вказані адреси відомі [PERSON] та він систематично навідується та вчиняє сварки та насильство саме за цими адресами. Поведінка [PERSON] негативно впливає на стан здоров`я малолітніх дітей, що підтверджується матеріалами справи, оригіналами письмових доказів, наданими представником заявниці в судовому засіданні для огляду. Для забезпечення своєї безпеки та безпеки малолітніх дітей, заявниця просила суд визначити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього певних обов`язків, які передбачені ч. 2 ст. 26 Закону, на строк шість місяців: Заборонити [PERSON] перебувати за місцем проживання [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , Заборонити [PERSON] перебувати за місцем роботи [PERSON] та за місцем навчання малолітньої доньки [PERSON] , Заборонити [PERSON] перебувати за місцем проживання матері [PERSON] [PERSON] , Заборонити [PERSON] наближатись на відстань 500 метрів за місцем проживання, роботи, у будь-яких громадських місцях до [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , Заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та з малолітньою донькою [PERSON] , Заборонити [PERSON] переслідувати та у будь-який спосіб спілкування з [PERSON] та малолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] . Доводи заінтересованої особи та його представника не спростовують фактів, наведених заявницею у заяві про видачу обмежувального припису, оригінали доказів, на які [PERSON] та його представник посилались в обґрунтування відзиву для огляду не надані. 07 січня 2018 року набрав чинності\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за допомогою якого, держава, декларуючи нульову толерантність до домашнього насильства і визнаючи його суспільну небезпечність, впровадила нові підходи до протидії цьому соціальному явищу; був запроваджений такий новий юридичний інструмент, як обмежувальний припис. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; Згідно ч. 5 ст. 1 цього Закону, запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються; Згідно ч. 6 ст. 1 Закону, кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону, обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; Відповідно до ч. 8 ст. 1 Закону, особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону, оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Дія Законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя (п.1 ч.1 ст. 3 цього Закону). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону, одним із спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ ст.\~26\~Закону,\~право звернутися\~до суду\~із заявою\~про видачу\~обмежувального припису\~стосовно кривдника\~мають постраждала особа або її представник, а у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини. Постраждалою дитина визнається не лише та, яка зазнала домашнього насилля, а й та, яка стала свідком такого насилля. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. З огляду на викладене, враховуючи положення\~Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Обмежувальний припис, з урахуванням положень\~ст.350-4 ЦПК України\~та\~ст.16 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", не потребує наявність судового рішення чи вироку суду у відношенні кривдника, у якості преюдиції, і може бути виданий і у випадках, коли кривдника ще не притягнуто до адміністративної відповідальності та не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі інших доказів у їх сукупності, не заміняє провадження у справах про адміністративне правопорушення та/або кримінальне провадження та не потребує застосування презумпції невинуватості при розгляді справи в порядку\~ЦПК України. По-перше, законом встановлені максимально стислі строки розгляду заяв такої категорії, які є, у більшості випадків, недостатніми до притягнення кривдника навіть до адміністративної відповідальності. По-друге, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~(ч.3, 5 ст.26) пов`язує видачу та продовження обмежувального припису з оцінкою ризиків - оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1). При цьому\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству", як і Глава\~13\~розділу\~IV ЦПК України, безпека постраждалої особи є пріоритетною навіть над майновими правами кривдника на житло. Ч. 1 ст. 3 Конвенції Про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, та набула чинності для України 27.09.1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 19 Конвенції передбачено, зокрема, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Такі заходи захисту, у випадку необхідності, включають ефективні процедури для розроблення соціальних програм з метою надання необхідної підтримки дитині й особам, які турбуються про неї, а також здійснення інших форм запобігання, виявлення, повідомлення, передачі на розгляд, розслідування, лікування та інших заходів у зв`язку з випадками жорстокого поводження з дитиною, зазначеними вище, а також, у випадку необхідності, для порушення початку судової процедури. Відповідно до положень ст. ст. 1,\~26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З огляду на викладене, звертаючи увагу на триваючий та системний характер насильницьких дій [PERSON] , суд вважає доведеним ризик продовження застосування [PERSON] домашнього насильства як по відношенню до заявниці так і по відношенню до малолітніх дітей, та з метою захисту прав і свобод заявниці та малолітніх дітей, суд вважає за необхідне задовольнити заяву у повному обсязі.

Outcome: approved