Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.03.2006 року відповідач 21.03.2006 року отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Позивач зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, тому у відповідності до положень ст. 1054 ЦК України позивач набув права вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом. Станом на 13.04.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 17914 грн. 75 коп. з яких: 2143,44 - заборгованість за кредитом; 14442,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 829,27 грн. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача, а також відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Стрикаль С.В. підтримав заявлені вимоги та обставини, викладені у заяві, додатково пояснив, що до теперішнього часу кінцевий строк сплати кредиту не завершився і відповідно до положень п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір кредиту продовжує свою дію, тому строк позовної давності у даному випадку не сплинув і позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засідання просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на сплив строку позовної давності, також зазначив, що позивачем суду не надано доказів про отримання [PERSON] кредитних коштів та надано некоректний, незрозумілий розрахунок заборгованості. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що за змістом підписаної відповідачем заяви від 21.03.2006 року кредитний ліміт становить 3000,00 грн. і позичальник ознайомлений та згодний з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа "Позика", якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом п.п. 6.5., 6.6., 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку позичальник зобов'язаний повернути кредит (в тому числі прострочений кредит і Овердрафт) та оплатити винагороду банку. У випадку порушення позичальником строків платежів щодо будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Як слідує із змісту позовної заяви та пояснень представника позивача, відповідачем не виконані належним чином взяті на себе кредитні зобов'язання. Згідно наведеного позивачем розрахунку, станом на 13.04.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором кредиту становить 17914,75 грн. з яких: 2143,44 - заборгованість за кредитом; 14442,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) і 829,27 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Судом встановлено, що позивач попередньо звертався до суду із заявою в порядку наказного провадження про стягнення з відповідача заборгованості, яка була задоволена та 02 жовтня 2007 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 2-н-163/07 про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за вищевказаним кредитним договором від 21.03.2006 року у розмірі 3 237,62 грн. (а.с. 38). Представник відповідача в судовому засіданні просив застосувати строк позовної давності, у зв"язку з чим на підставі положень ст. 267 ЦК України суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Згідно пункту 9.12 Умов і Правил надання банківських послуг, на який посилається представник позивача, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до п. 5.4 Умов і Правил надання банківських послуг, строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) провадиться у наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше дня місяця, указаного на платіжній карті. Як зазначив представник позивача, що також підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, відповідач почала порушувати умови кредитного договору по сплаті тіла кредиту з 02.05.2006 року (а.с. 4). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За змістом п. 3.1.1. Правил користування платіжною картою, строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Як зазначено вище, судовим наказом від 02.10.2007 року стягнуто з відповідача заборгованість по кредиту у розмірі 3 237 грн. 62 коп. З даним позовом ПАТ КБ "ПРиватБанк" звернулося 15.05.2014 року. Враховуючи зазначене, минули як загальний, так і спеціальні строки позовної давності, що вказує на необхідність задоволення заяви представника відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed