Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Зарудянської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання заповіту недійсним, згідно із яким [INFO] його маті [PERSON] оголошено померлою. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності: на земельну ділянку площею 3,3159 га, що розташована на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 130391 від 26.01.2004 року, на земельну ділянку площею 1,7898 га, що розташована на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.08.2006 року та житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Відповідно до заповіті від 14.09.2006 року та 10.10.2007 року, посвідчених секретарем Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] спадкове майно заповіла позивачу. В липні 2016 року позивач дізнався, що від імені [PERSON] складено заповіт від 22.10.2010 року, який посвідчено секретарем Зарудянської сільської ради Оратівського району Вінницької області Зеленською О.О. та зареєстровано в реєстрі за №41 згідно якого все своє майно [PERSON] заповідає своєму онуці [PERSON]. Вважає, що вказаний заповіт підписаний сторонньою особою, оскільки спадкодавець [PERSON] на момент складення заповіту на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та Зарудянської сільської ради Оратівського району Вінницької області не проживала, а постійно знаходилась зі своїми документами в квартирі позивача [ADDRESS] ДАний факт також підтверджують свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші. Просить позов задоволити та визнати заповіт від 22.10.2010 року, який посвідчено секретарем Зарудянської сільської ради Оратівського району Вінницької області Зеленською О.О. та зареєстрований в реєстрі за №41 недійним. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі. позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON], будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача Зарудянської сільської ради Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення справи не надав. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався без участі учасників у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від [INFO] року [PERSON] оголошено померлою. Згідно із повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.03.1982 року [PERSON], [INFO] є сином [PERSON]. Згідно із заповітом від 14.09.2006 року посвідченого секретарем Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Картовою Н.Я. та зареєстрованого в реєстрі за №48 [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.08.2006 року [PERSON] належить право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7898 га, що розташована на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Згідно із заповітом від 22.10.2010 року посвідченого секретарем Зарудянської сільської ради Оратівського району Вінницької області Зеленською О.О. та зареєстрованого в реєстрі за №41 [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про нотаріат" до нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів віднесено і посвідчення заповітів. Відповідно до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. З положень ст. 202 та ст. 1233 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, тобто дією однієї сторони, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт, а також скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до роз'яснень п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Як встановлено судом, при оформленні даного заповіту були дотримані вимоги до форми заповіту, а саме: заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, однак факт того, що заповіт від 22.10.2010 року не міг бути особисто підписаний заповідачем [PERSON], оскільки заповідач [PERSON] на момент складення заповіту, а саме 2010 рік на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та Зарудянської сільської ради Оратівського району Вінницької області не проживала, а постійно знаходилась зі своїми документами в квартирі позивача [PERSON] за [ADDRESS] підтверджено в судовому засіданні, як заявою відповідача [PERSON] про визнання позову, так письмовими свідченнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", - правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Отже, визнання правочину недійсним можливе лише з підстав, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом були надані рівні можливості сторонам процесу щодо надання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Таким чином, оскільки судом на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження доказів, встановлено, що заповіт від 22.10.2010 року посвідчений секретарем Зарудянської сільської ради Оратівського району Вінницької області Зеленською О.О. та зареєстрований в реєстрі за №41 не міг бути підписаний спадкодавцем [PERSON], таким чином відсутнє волевиявлення особи на розпорядження своїм майном суд вважає, що такий заповіт слід визнати недійним. Понесені позивачем [PERSON] та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір підлягають стягненню з відповідачів в його користь відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved