Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач Харківський міський центр зайнятості звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 1736,74 а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що Харківський міський центр зайнятості є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості та виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» «Про зайнятість населення». [PERSON] звернулась до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де згідно її заяви від 11.11.2019 їй було надано статус безробітної. З 18.11.2019, відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", відповідачу призначено допомогу по безробіттю розмірі, встановленому законодавством. В заяві про надання статусу безробітного від 11.11.2019 [PERSON] зазначила та засвідчила власним підписом, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення та зобов`язанням своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Під час перебування на обліку в службі зайнятості Відповідачем не надавались жодні документи, які б підтверджували факт її зайнятості. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним було проведено розслідування, шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного. Відповідно до інформації, яка надійшла з Пенсійного фонду України встановлено, що [PERSON] перебувала у відносинах за договорам цивільно-правового характеру з ОСББ «Індустріальний-6» (код ЄДРПОУ 41226411) з 01.11.2019 по 15.12.2019. У зв`язку з чим Харківським міським центром зайнятості проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 60 від 04.03.2020. В результаті перевірки встановлено, що згідно з актами приймання-передачі робіт (послуг) від 30.11.2019 та від 15.12.2019 [PERSON] виконувала роботи (надавала послуги) з прибирання території навколо будинку [ADDRESS] у період з 01.11.2019 по 30.11.2019 та з 01.12.2019 по 15.12.2019 згідно цивільно-правових договорів від 01.11.2019 №4 та від 01.12.2019 за №9. Таким чином, невиконання відповідачем обов`язку щодо повідомлення про те, що вона виконувала роботи та отримала дохід призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 1736,74 грн. Враховуючи викладене, директором Харківського міського центру зайнятості прийнятий наказ № 122 від 11.03.2020 про повернення коштів, виплачених [PERSON] як допомога по безробіттю в сумі 1736,74 грн. З метою досудового врегулювання спору зазначений наказ разом з листом - претензією № ХМЦЗ-02-2061 від 11.03.2020 рекомендованою кореспонденцією було направлено на адресу Відповідача з пропозицією повернути кошти у добровільному порядку. Проте, на момент подання позовної заяви сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідачем на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута. Представник Харківського міського центру зайнятості Мазуренко А.Л., яка діє на підставі довіреності № 9 від 29.01.2021 року, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов`язана поведінкою відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у грудні 2020 року, на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до п. 1 Положення про Харківський міський центр зайнятості, затвердженого наказом Харківського обласного центру зайнятості № 451 від 02.11.2017 року, Харківський міський центр зайнятості є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості. Підставою звернення Харківського міського центру зайнятості, як суб`єкта владних повноважень, з цим позовом до місцевого суду загальної юрисдикції є позиція, викладена в постанові Верховного суду України від 22.09.2015 у справі № 811/3781/14, згідно з якої - справи щодо вимог про відшкодування шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, в інших випадках в порядку цивільного. Тобто Верховний суд дійшов висновку, що зазначений спір є не публічно-правовим. а приватно - правовим та має розглядатися у порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. 11.11.2019 відповідач [PERSON] звернулась до Харківського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. У заяві зазначив, що він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Особистим підписом підтвердив, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. Заявою від 11.11.2019 року відповідач просила призначити їй виплату допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», своїм підписом засвідчив, що ознайомлений з умовами і тривалістю призначення допомоги по безробіттю. Також 11.11.2019 відповідач була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних (додаток № 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного), зокрема з п. 2.3, згідно якого зареєстрований безробітний зобов`язаний своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення, надання соціальних послуг та припинення реєстрації. З 18.11.2019, відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", відповідачу призначено допомогу по безробіттю розмірі, встановленому законодавством. 11.11.2019 [PERSON] була зареєстрована у Харківському міському центрі зайнятості як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки № [NUMBER] та наданий їй статус безробітної і відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" останній призначена виплата допомоги по безробіттю у розмірі, встановленому законодавством. Згідно додатку № 2 до персональної картки № [NUMBER], наказом Харківського міського центру зайнятості № НТ191118 від 18.11.2019 [PERSON] був наданий статус безробітного, наказом № НТ191118 від 18.11.2019 їй призначено допомогу по безробіттю. З акту № 60 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 04.03.2020 вбачається, що згідно з актами приймання-передачі робіт (послуг) від 30.11.2019 та від 15.12.2019 [PERSON] виконувала роботи (надавала послуги) з прибирання території навколо будинку [ADDRESS] у період з 01.11.2019 по 30.11.2019 та з 01.12.2019 по 15.12.2019 згідно цивільно-правових договорів від 01.11.2019 №4 та від 01.12.2019 за №9. Відповідно до цивільно-правового договору №4 від 01.11.2019 та акту приймання-передачі виконаних робіт від 30.11.2019, за виконану роботу [PERSON] отримала винагороду в розмірі 3864,00 грн. за період з 01.11.2019 по 30.11.2019. Відповідно до цивільно-правового договору №9 від 01.12.2019 та акту приймання-передачі виконаних робіт від 15.12.2019, за виконану роботу [PERSON] отримала винагороду в розмірі 2006,00 грн. за період з 01.12.2019 по 15.12.2019. За ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі, зокрема, працевлаштування безробітного. Враховуючи викладене, [PERSON] не мала права перебувати у статусі безробітного і отримувати виплати допомоги по безробіттю, оскільки укладення нею цивільно-правових договорів з ОСББ «Індустріальний-6», є обставиною, яка впливає на умови виплати матеріального забезпечення і надання соціальних послуг, про яку відповідач не повідомив центр зайнятості у встановлений законом строк. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Наказом директора Харківського міського центру зайнятості № 122 від 11.03.2020 встановлено вжити заходів по поверненню коштів, виплачених [PERSON] як допомогу по безробіттю за період з 18.11.2019 по 12.02.2020 у розмірі 1736,74 грн. Згідно довідки головного бухгалтера Харківського міського центру зайнятості - [PERSON] , [PERSON] нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню в розмірі 1736,74 грн. На підставі чого, на адресу відповідача був направлений лист-претензія № ХМЦЗ-02-2061 від 11.03.2020 з вимогою повернути незаконно отримані кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання цього листа-претензії та копії наказу у зв`язку із невиконанням ним встановлених законодавством вимог, що призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 1736,74 грн. за період з 18.11.2019 по 12.02.2020. Вказаний лист був направлений рекомендованим листом. На момент звернення Харківського міського центру зайнятості до суду з позовом, відповідач кошти не повернув. Будь-яких відомостей щодо сплати відповідачем незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття в добровільному порядку матеріали справи не містять, у зв`язку із чим, суд проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved