Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача в порядку регресу 28913,26 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову покликається на те, що 9 березня 2013 року по вині відповідача сталося ДТП з участю автомобілів "Сеат Інка", д. н. [NUMBER], під керуванням відповідача та "Iveco Magirus AG", д.н.[NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду від 1 квітня 2013 року по справі №564/718/13-п відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. В звязку з пошкодженням автомобіля позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 78913,26 грн. Згідно рішення господарського суду Київської області від 11.07.2014 р. частину виплаченого страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. було стягнуто із товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта". Залишок коштів в сумі 28913,26 грн. позивач просить стягнути з відповідача покликаючись на ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України. В судове засідання представник позивача не з"явився, В надісланому до суду листі позивач просив розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з"явився, а звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. Крім того, надав суду заперечення проти позову, в якому вказує, що позов є незаконним, безпідставним та необґрунтованим. Також вказує, що згідно довідки про ДТП (без вихідного номера та дати видачі), довідки ДАІ №9168290 та повідомлення про аварію ТзОВ «Дейв Експрес» від 10.03.2013 року вказано різні пошкодженя. Участі при проведенні огляду пошкоджень автомобіля "Iveco Magirus AG", д.н.[NUMBER] він не брав і офіційних повідомлень про запрошення для огляду після ДТП ні від кого не отримував. Висновок експерта, на який покликається позивач, не відповідає по формі та змісту вимогам «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» і не може служити належним доказом. Вважає, що при зверненні до суду позивач ігнорує вимоги п.38.1.1(a) ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якою передбачено, що страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, лише якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. З наданих суду доказів встановлено, що 9 березня 2013 року на автодорозі Київ - Чоп 415 км сталося ДТП з участю автомобілів "Сеат Інка", д. н. [NUMBER], під керуванням відповідача та "Iveco Magirus AG", д.н.[NUMBER], належного ТОВ "Дейв Експрес", під керуванням водія [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Костопільського районного суду від 1 квітня 2013 року по справі №564/718/13-п відповідача було визнано винним у вищевказаному ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. 09.03.2013р. до позивача звернувся представник ТОВ "Дейв Експрес" із заявою про сплату страхового відшкодування згідно рахунку № ДС 00026 від 11.03.2013 р., зазначивши обставини, викладені вище та просив суму страхового відшкодування перерахувати на рахунок товариства. На підставі ремонтної калькуляції від 27.03.2013р., висновку № 629 автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, страхового акту № 72114 позивач визнав дану подію страховим випадком та прийняв рішення виплатити страхове відшкодування у розмірі 78913,26 грн. ТОВ "Дейв Експрес". Позивач перерахував грошові кошти платіжним дорученям № 6725 від 13.06.2013 р. Автомобіль "Сеат Інка", д. н. [NUMBER], яким керував відповідач, був застрахований згідно Поліса АВ/9942972 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів терміном до 26.09.2013 року, виданиого товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта". За позовом позивача рішенням господарського суду Київської області від 11.07.2014 р. на користь позивача із товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" було стягнуто страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. Таким чином, на думку позивача, відповідач зобов'язаний сплатити 28913,26 грн. (78913,26 - 50 000,00). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Оцінка шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну третьої особи проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395). Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд, дослідивши висновок № 629 автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості збитку приходить до висновку про його недопустимість в силу ст. 59 ЦПК України, і вважає його необ'єктивним та недостовірним виходячи з наступного. Відповідно до змісту Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів проводити оцінку вартості збитку транспортних засобів повинні експерти. Однак, в наданих позивачем доказах та в матеріалах висновку № 629 відсутні кваліфікаційне свідоцтво експерта та свідоцтво про реєстрацію в Реєстрі ФДМУ, що не дає можливості пересвідчитися в наявності достатньої кваліфікації оцінювача. Пунктом 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобівпередбачено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату, а у п. .5.7. вищеназваної Методики вказано, що після закінчення дослідження КТЗ оцінювач (експерт) у разі потреби ознайомлює заінтересованих осіб, залучених до технічного огляду КТЗ, з його результатами. На думку суду в даному випадку при проведенні оцінки вартості збитку завданого транспортному засобу була необхідність залучення до неї відповідача, оскільки, в наданих позивачем довідці про ДТП (без вихідного номера та дати видачі), довідці ДАІ №9168290 та повідомленні про аварію ТзОВ «Дейв Експрес» від 10.03.2013 року вказано різні пошкодженя автомобіля "Iveco Magirus AG", д.н.[NUMBER]. Саме присутність відповідача при огляді транспортного засобу дала б змогу усунути протиріччя, які випливають іх вищевказаних довідок. Проте, будь-які докази про те, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце огляду пошкодженого автомобіля відсутні, а з пояснення позивача на заперечення відповідача вбачається, що відповідача свідомо не запрошували для проведення огляду автомобіля. Висновок № 629 автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості збитку не відповідає вимогам п.4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зокрема, відсутні повні відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ: освіта, спеціальності (загальна й оціночна за напрямом програми базової підготовки), стаж роботи за цими спеціальностями, учений ступінь і вчене звання (за наявності), номер, дата видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації. Вищевказаний висновок №629 складений та підписаний експертом 25.03.2013 р. , а ремонтна калькуляція складена 27.03.2013 р., довідка № 9168290 про ДТП, видана ВДАІ УМВС в Рівненській області 28.05.2013 р., що свідчить, що при складанні висновку у оцінювача були відсутні всі необхідні первинні дані. Крім того у висновку № 629 допущено математичні помилки при проведенні розрахунків щодо вартості матеріального збитку. Зокрема, у висновку вказано - 4525.94 + 4714.84+69894,14 х (1-0.3562) = 54238.62 грн. - замість правильно 50646.35 грн. На підставі вищенаведеного суд не може взяти до уваги як належний доказ висновок № 629 автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості збитку, а тому в задоволенні позову відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed