Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом,\~ в якому зазначив, що він в 2000 році, перебуваючи на військовій службі, під час виконання службових обов`язків отримав поєднану травму, забій головного мозку середнього ступеня, відкритий перелом обох кісток правої гомілки, закритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки у вигляді стійкої мікроосередкової симптоматики, частих вегето-судинних кризів (до 3-х разів в місяць), порушення венного та лікворного відтоків. Післятравматична стійка невралгія другої гілки трійчатого нерву праворуч. Післятравматична енцефалопатія першої стадії, помірно виражений астеноневротичний синдром. Агніопатія сітківки за дистонічним типом. Симптоматична артеріальна гіпертензія. В подальшому, наслідками перенесеної поєднаної травми є стійка мікроосередкова симптоматика, вегето-судинні кризи до 3-х разів в місяць, порушення венного відтоку та ліквородинаміка. Післятравматична стійка правостороння невралгія трійчастого нерву, другої гілки. Післятравматична енцефалопатія першої стадії, помірно виражений антено-невротичний синдром. Ангіопатія сітківки за дистонічним типом. Симптоматична артеріальна гіпертензія. Крім зазначених хвороб, почали турбувати періодичний головний біль, який згодом набув постійного характеру, оніміння правої половини обличчя. З 2005 року турбують короткочасні втрати свідомості. Лікується стаціонарно 1-2 рази на рік, проте проведенні лікування приносять полегшення стану на не довготривалий час. Після лікування в госпіталі здоров`я не покращилося, почали турбувати часті головні болі тупого характеру, короткочасні втрати свідомості до 3-х разів в місяць без судом, біль в очних яблуках, періодичне завищення артеріального тиску до 160/100 мм. рт. ст.., запаморочення при зміні положення тіла, подразливість, порушення нічного сну, загальна слабкість, стомлюваність, оніміння правої половини обличчя, зниження пам`яті. У зв`язку з травмою, отриманою під час захисту Вітчизни, порушено нормальний життєвий стан позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої нормальні життєві функції, звички та бажання. З 2005 року позивач отримав інвалідність 3 групи, яка пов`язана з проходження військової служби. Позивач не має можливості зараз працювати, оскільки його стан здоров`я не дає можливості виконувати навіть саму легку роботу, до того ж роботодавцям не потрібні працівники, які будуть постійно знаходитися на лікарняному. Це поставило позивача у незручне становище, оскільки він не можу матеріально забезпечувати свою родину на тому ж рівні, який був в той час, коли працював. Заробітна плата позивача була основним засобом існування його родини, а на теперішню пенсію забезпечити б самим необхідним себе, своїх дітей та дружину є просто неможливим. Це додає багато неприємних відчуттів. Позивач не може вести повноцінний образ життя, постійно відчуває психологічний дискомфорт, виражений у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Усі ці фактори викликають негативні емоції й переживання. Порушено нормальні життєві зв`язки,\~ доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму 60\~000,00 грн.., позивач виходить із тривалості й глибини своїх душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок травми, а також з фізичного та значного погіршення стану здоров`я, оскільки ушкодження здоров`я зазнав, проходячи військову службу в Збройних Силах України та отримання травми та чисельних хвороб, які турбують і по сьогоднішній день, роблячи життя нестерпним, безбарвним та пригніченим. Після чисельних лікувань стан здоров`я не покращився. За результатами огляду за висновками медико-соціальної експертної комісії була встановлена 3 група інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Довідкою військово-лікарською комісією та медичними висновками зазначається, що травма пов`язана з проходженням військової служби. Посилаючись на наведене, позивач просить суд відшкодувати моральну шкоду у розмірі 60 000,00 грн., яка була завдана в результаті ушкодження здоров`я при виконанні обов`язків військової служби. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача проти позову заперечує, надала письмові заперечення і пояснила, що відсутні докази вини відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що [PERSON] в 2000 році, перебуваючи на військовій службі, під час виконання службових обов`язків отримав поєднану травму, забій головного мозку середнього ступеня, відкритий перелом обох кісток правої гомілки, закритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки у вигляді стійкої мікроосередкової симптоматики, частих вегето-судинних кризів (до 3-х разів в місяць), порушення венного та лікворного відтоків. Післятравматична стійка невралгія другої гілки трійчатого нерву праворуч. Післятравматична енцефалопатія першої стадії, помірно виражений астеноневротичний синдром. Агніопатія сітківки за дистонічним типом. Симптоматична артеріальна гіпертензія. В подальшому, наслідками перенесеної поєднаної травми є стійка мікроосередкова симптоматика, вегето-судинні кризи до 3-х разів в місяць, порушення венного відтоку та ліквородинаміка. Післятравматична стійка правостороння невралгія трійчастого нерву, другої гілки. Післятравматична енцефалопатія першої стадії, помірно виражений антено-невротичний синдром. Ангіопатія сітківки за дистонічним типом. Симптоматична артеріальна гіпертензія. З 2005 року позивач отримав інвалідність 3 групи, яка пов`язана з проходження військової служби. Виходячи з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України,\~ наявні правові підстави для стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди, оскільки сам факт захворювання, одержаного в період проходження військової служби та наслідки такого захворювання, спричинили [PERSON] втрати немайнового характеру у вигляді психологічного дискомфорту (переживаннях та хвилюваннях), душевних стражданнях,\~ тривале лікування позначилося на здоров`ї позивача. Відповідно до ст.17 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року із змінами та доповненнями відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичні або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Із матеріалів справи вбачається, що захворювання, яке отримав позивач під час проходження військової служби, пов`язане з її проходженням. Причинний зв`язок встановлено Довідкою №8 командира військової частини та начальника медичної служби військової частини від 08.12.2000 р.,Довідкою № 11 від 21.12.2005 р. військово-лікарською комісією при військовій частині, випискою із акту огляду МСЕК, довідкою до акту огляду МСЕК, виписними епікризами. Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує ступінь моральних страждань позивача. Протягом багатьох років позивач щодня переживає душевні страждання та у зв"язку з хворобою позбавлений нормального життя. Відповідно до ч. З ст. 23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно із ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Статтею 3 Закону України "Про Збройні Сили України" передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Отже, обов`язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2014 року у справі № 3-86гс14, яка, згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, є обов`язковою для судів. Таким чином, встановлена позивачеві третя група інвалідності є наслідком захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, а, тому, позивач має право вимагати відшкодування моральної шкоди. При цьому, враховуючи тяжкість вимушених змін в житті [PERSON] , виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд\~ вважає, що на відшкодування моральної шкоди підлягає сума\~ -\~ 30\~000,00 грн. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: partial