Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.06.2009 року [PERSON] того ж числа отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак, у порушення умов договору відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку із чим, станом на 28.08.2019 року має заборгованість у сумі 12627,76 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3137,76 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2729,85 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання у розмірі 5482,64 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 200 грн., а також штрафів: фіксованої частини - 500 грн. та процентної складової 577,51 грн. На підставі викладеного, АТ КБ «ПриватБанк» був вимушений звернутися до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 12627,76 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення розгляду справи без виклику сторін, а також згода на розгляд справи в заочному порядку без представника банку у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у тому числі через офіційний веб-сайт судової влади України. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, відповідач не надав. Ухвалою суду ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 17.06.2009 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 17.06.2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у зв`язку із чим на підставі рішення Єдиного акціонера банку від 21.05.2018 року змінено найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк». Відповідач власним підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умов), а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вказаний договір був укладений у порядку, передбаченому статтею 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання визнається договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4\~ Умов після отримання позивачем від відповідача необхідних документів та Заяви, позивач проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Відповідач дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і банк дає право відповідачу в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання кредитного Договору є прямою та безумовною згодою відповідача стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами (здійснював витрати). Згідно із п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.4. Умов, строки та порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт) по кредитним картам з встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також овердрафта, який виник за такими картами, наведений в Пам`ятці клієнта (Довідці про умови кредитування), яка є невід`ємною частиною Договору та встановлюються цим пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, останній раз [PERSON] погашав кредит 10.06.2019 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язання щодо щомісячного погашення кредиту не виконує. Відповідно до ст.610 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. Згідно із п. 2.1.1.5.6. Умов в разі невиконання зобов`язання за Договором на вимогу позивача, відповідач зобов`язаний виконати зобов`язання по поверненню Кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплаті винагороди Банку. Згідно із розрахунком заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 17.06.2009 року, станом на 28.08.2019 року становить 12627,76 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3137,76 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2729,85 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання у розмірі 5482,64 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 200 грн., а також штрафів: фіксованої частини - 500 грн. та процентної складової 577,51 грн. Враховуючи, що з 11.06.2019 року відповідач не вносить щомісячних платежів, в тому числі не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано відповідно до п. п. 2.1.1.5.6. Умов звернувся до суду з позовом про стягненням заборгованості в примусовому порядку. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3137,76 грн., та заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 2729,85 грн., а всього 5867,61 грн. При вирішенні питання щодо стягнення пені та штрафів, суд приходить до наступних висновків. За розрахунком позивача сума штрафів була нарахована внаслідок невиплати щомісячної суми кредитного платежу. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно даного Переліку місто Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Відносно строків дії вказаного розпорядження та проведення антитерористичної операції суд відзначає, що за пунктом 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VII від 02.09.2014 затверджується перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Також у десятиденний строк після закінчення антитерористичної операції Кабінету Міністрів наказано прийняти остаточний перелік таких населених пунктів. З огляду на вказані положення нормативних актів на сьогоднішній день відсутні дані щодо дати остаточного закінчення антитерористичної операції для визначення кінцевого періоду дії Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року відносно заборони нарахування пені та/або штрафів за кредитними договорами, зокрема, на території м. Маріуполя. Отже, нарахування штрафних санкцій за період з 14 квітня 2014 року по теперішній час для боржників, які зареєстровані на території м. Маріуполя, не відповідає вимогам закону. Згідно інформації № 099-29.02.-00025 від 22.10.2019 року, наданої відділом аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідач [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , по 09.01.2019 року та був знятий за рішенням суду. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пеня\~ за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом нараховується наступним чином: пеня =пеня (1)+пеня (2), де: пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочки кредиту; пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки за кредитом або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше.\~ Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачу [PERSON] станом на 28.08.2019 року нарахована пеня за прострочене зобов`язання за період з 01.11.2015 року по 28.08.2019 року у розмірі 5482,64 грн., нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 200 грн. Аналізуючи вказані положення законодавства, суд також дійшов висновку, що позивач з тих же самих підстав (щодо нарахування штрафних санкцій), не мав права нараховувати відповідачу пеню на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором б/н від 17.06.2019 року, починаючи з 14 квітня 2014 року по 09.01.2019 року (коли відповідач був знятий з реєстраційного обліку в м.Маріуполі), тому суд відмовляє позивачу в цій частині. Щодо позовних вимог про стягнення нарахованої пені за прострочене зобов`язання за період з 10.01.2019 року по 28.08.2019 року (день розрахунку заборгованості), суд дійшов висновку про наявність законних підстав для нарахування відповідачу за прострочене зобов`язання за вказаний період, а тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути 4376,83 грн. у рахунок нарахованої пені за прострочене зобов`язання за період з 10.01.2019 року по 28.08.2019 року. Щодо позовних вимог про стягнення нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 200 грн. за період з 10.01.2019 року по 28.08.2019 року (день розрахунку заборгованості), суд дійшов висновку про наявність законних підстав для нарахування відповідачу за прострочене зобов`язання за вказаний період, а тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути 200 грн. у рахунок нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Щодо позовних вимог про стягнення штрафів: фіксованої частини - 500 грн. та процентної складової 577,51 грн., суд приходить до висновку про законність підстав їх нарахування, оскільки вони були нараховані після зняття з реєстраційного обліку відповідача, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.\~ Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням переліченого, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість частини позовних вимог відносно заборгованості за тілом кредиту\~ у розмірі 3137,76 грн.,\~ заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2729,85 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання у розмірі 4376,83 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 200 грн., а також штрафів: фіксованої частини - 500 грн. та процентної складової 577,51 грн., а\~ всього 11521,95 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн., то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 11521,95 грн. * 100%/ 12627,76\~ грн. ціни позову = 91,24 %, тобто 91,24% від суми сплаченого судового збору (91,24 % * 1921,00\~ грн./100 %) складає 1752,72 грн.

Outcome: partial