Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилась дитина : [PERSON] , [INFO] . Надалі шлюб між подружжям розірвано. Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 жовтня 2008 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на даний час розмір аліментів на утримання дитини, визначений попереднім рішенням суду є недостатнім для матеріального утримання дитини, оскільки витрати зросли, дитина навчається в початковій школі Комплексу шкіл з українською мовою навчання в м. Гурово Ілавецьке, Республіки Польща, на що відповідач дав свою згоду, а вона одна не може забезпечити нормальний рівень життя дитини. Крім того, дитина перебуває на "Д" обліку гастроентеролога та травматолога, що вимагає значних витрат на придбання ліків для підтримання здоров"я. Просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій формі у розмірі чотирьох тисяч п"ятсот гривень щомісячно. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, проти відзиву заперечила. Зазначила, що ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року закрито провадження по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Коломийський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, в зв"язку з відмовою позивача від позову та прийняттям відмови судом, так як висновком молекулярно-генетичної експертизи підтверджено батьківство [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Просить позов задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні підтримали відзив на позовну заяву, просять в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що на даний час відповідач не працює, постійного заробітку не має, а тому немає змоги сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі. Зазначив, що незважаючи на попереднє рішення суду про стягнення аліментів в сумі 400 грн. за пропозицією державного виконавця добровільно сплачував на утримання дочки 1 200 грн., а певний час 1 500 гривень. Недавно добровільно погасив виниклу заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 8 000 грн., із розрахунку 1200 грн на місяць, яка утворилась внаслідок непорозумінь із позивачкою з приводу порядку сплати аліментів. Крім того, вказав, що допомагає матеріально перестарілій матері, яка перенесла інсульт, є ініалідом ІІ групи та потребує постійного догляду. Також просить взяти до уваги, що після розірвання шлюбу на пропозицію позивачки подарував дитині земельну ділянку взамін на відмову від оплати аліментів, проте через деякий час позивачка цим знехтувала і все ж звернулася до суду. Він же і організував навчання дитини за кордоном. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, взявши до уваги відзив на позовну заяву, дослідивши подані сторонами докази, суд вважає змінені позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилась дитина, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 30 жовтня 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів на даний час порівняно з часом прийняття вищевказаного рішення є недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодекск України, особа яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 рокузазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, аліменти, визначені попереднім рішенням суду є значно меншими, ніж визначено законодавчо на даний час та їх розмір не відповідає половині прожиткового мінімуму, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує мінімальні потреби дитини, достатні для її повноцінного розвитку. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач, який відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття, є здоровим та працездатним чоловіком, а дитина за спільною згодою обох батьків навчається в Республіці Польща на контрактній основі та потребує додаткових матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, а також те, що встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину з часу постановлення попереднього рішення суду значно зріс, суд вважає, що за даних обставин можливо збільшити розмір аліментів, однак у меншому розмірі ніж просить позивачка, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192, 196, 199, 200 СК України,

Outcome: partial