Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому зазначив, що 04 липня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11178233000. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 3500,00 доларів США, а [PERSON] зобовязалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 04 липня 2022 року згідно з графіком погашення кредиту (Додаток №1 до кредитного договору), та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,50 % річних. По закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку неповідомлення банком про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць кредитування застосовується розмір процентної ставки, що діяв в попередньому місяці. Погашення кредиту має відбуватися щомісяця не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 10 число кожного місяця. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідачем [PERSON] між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №124775 від 04 липня 2007 року. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобовязалася відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору, їх відповідальність є солідарною. Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі, а відповідач [PERSON] не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. 23 липня 2015 року відповідачам були направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 05 жовтня 2015 року вимоги банку залишені без задоволення. Згідно з п.4.1 Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів, та/або комісій відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 05 жовтня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом 2 611,70 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 2 075,70 доларів США; заборгованість по процентам 536,00 доларів США. Заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 05 жовтня 2015 року складає 8 184,32 грн., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту 3726,63 грн.; пеня за прострочення сплати процентів 4457,69 грн. Позивач просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суму боргу, процентів за договором про надання споживчого кредиту №11178233000 від 04 липня 2007 року в розмірі 2 611,70 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 8 184,32 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав клопотання, в якому просить справу розглянути без його присутності, на позовних вимогах наполягає. В судове засідання 05 січня 2016 року з'явилася відповідач [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду була сповіщена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. У письмовому запереченні на позов відповідач [PERSON] зазначила, що строк дії кредитного договору встановлений до 04 липня 2022 року, а тому її відповідальність як поручителя настане у майбутньому, якщо відповідачем [PERSON] не буде виконано умови кредитного договору до 04 липня 2022 року. Прострочення [PERSON] сплати періодичних платежів не тягне за собою права позивача вимагати від поручителя виконання зобовязання за боржника. Оскільки позивач звернувся до [PERSON] з вимогою про дострокове погашення боргу 23 липня 2015 року, то вона вважає, що за зобовязаннями, строк виконання яких настав раніше, ніж за 6 місяців з дати предявлення вимоги, порука припинена, позов в цій частині не підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності в один рік для стягнення пені, оскільки позивач звернувся до суду 10 жовтня 2015 року, а пеню просить стягнути з 05 жовтня 2014 року. Також просить відмовити позивачу у стягненні пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 8 184,32 грн. на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст. 2 цього Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Перелік таких населених пунктів затверджений розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року №1275-р. До цього Переліку включено м. Дружківку Донецької області, де відповідач проживає з 1981 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Судом, встановлено, що 04 липня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 11178233000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в іноземній валюті у сумі 3500,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 17675,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобовязалась прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно з Додатком №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 04 липня 2022 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,50 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку неповідомлення банком про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць кредитування застосовується розмір процентної ставки, що діяв в попередньому місяці. Погашення кредиту має відбуватися щомісяця не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 10 число кожного місяця (а.с.5-13). Судом встановлено, що ПАТ УкрСиббанк є правонаступником за всіма правами та обовязками акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (а.с.42). Суд встановив, що [PERSON] 19 жовтня 2007 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.49). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідачем [PERSON] між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №124775 від 04 липня 2007 року. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобовязалася відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11178233000 від 04 липня 2007 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (п.1.1.) (а.с.14-15). Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, а відповідач [PERSON] не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 05 жовтня 2015 року заборгованість за кредитним договором №11178233000 від 04 липня 2007 року складає 2611,70 доларів США та 8184,32 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 2075,70 доларів США; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 536,00 доларів США; - пеня за прострочення сплати кредиту 3 726,63 грн.; - пеня за прострочення сплати процентів 4457,69 грн. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки відповідач прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Судом встановлено, що позивач нарахував та просить стягнути з відповідачів пеню за прострочення сплати кредиту у сумі 3 726,63 грн. та пеню за прострочення сплати процентів у сумі 4457,69 грн. за період з 05 жовтня 2014 року по 05 жовтня 2015 року. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до пункту 11 якого було включено м. Дружківку Донецької області. На час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тому суд вважає, що відсутні законні підстави для нарахування пені за прострочення сплати основної суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають, в даному випадку, у м. Дружківці Донецької області. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] на момент початку антитерористичної операцій були зареєстровані на території, де вона проводилась, зокрема, у м. Дружківці Донецької області. Виходячи з цього, суд вважає, що нарахування позивачем пені за прострочення сплати основної суми кредиту у розмірі 3 726,63 грн. є безпідставним, і тому позовні вимоги в частині стягнення цієї суми не підлягають задоволенню. Оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII встановлений мораторій на нарахування пені за прострочення сплати тільки основної суми заборгованості, то суд вважає, що пеня, нарахована за несвоєчасне погашення процентів, підлягає стягненню з відповідачів, але з дотриманням вимог ст. 258 ЦК України, якою передбачена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки. Згідно зі штампом поштового відділення на конверті (а.с.53) суд встановив, що позивач звернувся до суду з позовом 10 жовтня 2015 року, тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів неустойки (пені) підлягають задоволенню частково за період з 10 жовтня 2014 року по 05 жовтня 2015 року у сумі 4433,37 грн. Суд встановив, що позивач письмово звертався до відповідачів з вимогою сплатити поточну заборгованість за кредитом 23 липня 2015 року, однак така вимога відповідачами не виконана (а.с.16-19). Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В договорі про надання споживчого кредиту №11178233000 від 04 липня 2007 року був встановлений строк виконання основного зобовязання 04 липня 2022 року, а також відповідальність за порушення умов договору у вигляді вимоги дострокового повернення кредиту, процентів, пені (розділ 6). Пунктом 1.3 договору поруки від 04 липня 2007 року встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (а.с.14). Направляючи боржникам вимогу про погашення поточної заборгованості 23 липня 2015 року, банк ще не змінював строк виконання основного зобовязання, а тому порука [PERSON] не припинена. Тому суд вважає, що примусовому солідарному стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає: - заборгованість за основною сумою кредиту, відсотками за користування кредитом станом на 05 жовтня 2015 року у сумі 2 611 (дві тисячі шістсот одинадцять) доларів 70 центів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 05 жовтня 2015 року складає 55 230 (пятдесят пять тисяч двісті тридцять) грн. 78 коп. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом за період з 10 жовтня 2014 року по 05 жовтня 2015 року у сумі 4 433 (чотири тисячі чотириста тридцять три) грн.. 37 коп. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1218,00 гривень. Суд дійшов висновку, що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (94,09 % від заявлених у позові) з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1146,02 грн. по 573,01 грн. з кожного. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial