Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

03.10.2016 року представник позивача Публічного акціонерного товариства "Романівська райагропромтехніка" звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванова Павла Юрійовича, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Апекс-Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог зазначав, що згідно Договору застави від 22.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Щербак Т.В. за реєстровим № 1734 та договору № 1 про внесення доповнень до вказаного Договору застави, ПАТ «Романівська райагропромтехніка» було передано в заставу ПАТ «Апекс-Банк» основні засоби в забезпечення виконання ТОВ Лотуре-Агро" зобов'язань за Кредитним договором № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 року між ПАТ «Апекс-банк» та ТОВ «Лотуре-Агро». 20.05.2014 року приватним нотаріусом КМНО Івановим П.Ю., за заявою ПАТ «Апекс-Банк» № 464 про вчинення виконавчого напису, було вчинено виконавчий напис № 238 та запропоновано звернути стягнення на вищевказані основні засоби за договором застави від 22.03.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Щербак Т.В. за реєстровим № 1734, та договором № 1 про внесення змін та доповнень до вказаного договору застави, посвідченим тим же нотаріусом 05.03.2013 року за реєстровим № 766. Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Іванова П.Ю. № 238 від 20.05.2014 року має бути визнано таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що на дату вчинення зазначеного виконавчого напису, тобто на 20.05.2014 року, у Шевченківському районному суді м. Києва слухалася справа № 761/7274/14-ц, що надійшла в провадження суду 12.03.2014 року за позовом ПАТ «Апекс-Банк» до ПАТ «Романівська райагропромтехніка», ТОВ «Лотуре-Агро», [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 року та звернення стягнення на іпотечне та заставне майно. Таким чином, посилався на те, що лише та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір відносно вищезазначеного кредитного договору, у тому числі щодо суми кредитної заборгованості, слугує свідчення відсутності безспірності заборгованості ТОВ «Лотуре-Агро» за Кредитним договором № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 року, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зважаючи на викладене, посилаючись на відповідні норми чинного законодавства, позивач просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Іванова П.Ю. № 238 від 20.05.2014 року таким, що не підлягає виконанню Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Зазначив, що на момент вчинення виконавчого напису вимоги ПАТ «Апекс-Банк» не були безспірними, що підтверджується доказами наданими стороною позивача, а саме матеріалами судової справи № 761/7274/14-ц, що перебувала в провадження Шевченківського районного суду м. Києва, а також правовою позицією та практикою Верховного суду України, згідно з якою та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника. Також зауважив, що оспорюваному виконавчому напису передував виконавчий напис від 20.05.2014 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Івановим П.Ю., за заявою ПАТ «Апекс-Банк», про зерненян стягнення на заставне майно, яке було передано в іпотеку [PERSON] в іпотеку в забезпечення виконання ТОВ «Лотуре-Агро» зобов'язань за Кредитним договором № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 року, який визнано таким, що не підлягає виконанню рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2014 року у справі № 757/24003/14-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 07.10.2015 року. Представник відповідача приватного нотаріуса КМНО Іванова П.Ю., та третьої особи ПАТ «Апекс-Банк» - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що ПАТ «Апекс-Банк» звернувся до приватного нотаріуса КМНО Іванова П.Ю. з заявою про вчинення виконавчого напису у зв'язку з порушенням ТОВ «Лотуре-Агро», як позичальником, умов Кредитного договору № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 року, та непогашенням ПАТ «Романівська райагропромтехніка», як заставодавцем, заборгованості за відповідною заявою банку, а тому виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства України. Також зауважив, що чинне законодавство не забороняє одночасно застосовувати позасудовий та судовий спосіб звернення стягнення, а тому звернення ПАТ «Апекс-Банк» з позовною заявою до Шевченківського районного суду м. Києва саме по собі не було перешкодою для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Вказав, що позивачем подано позовну заяву до неналежного відповідача, оскільки позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню мають розглядатися за позовами боржників до стягувачів. Представник третьої особи ТОВ «Лотуре-Агро» - [PERSON] в судовому засіданні вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Зазначила, що головною вимогою при вчиненні виконавчого напису нотаріусом є безспірність заборгованості, а тому враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису № 238 від 20.05.2014 року приватним нотаріусом КМНО Івановим П.Ю., існував спір щодо розміру заборгованості, останнім не було дотримано вимог чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 22.03.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Апекс-Банк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» (Позичальник), було укладено Кредитний договір № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 року, з подальшими доповненнями до нього, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 30 000 000,00 грн., з терміном кредитування з 22.03.2012 року по 22.03.2013 року, (а.с. 18-46, том 2). Також встановлено, що 22.03.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Апекс-Банк» (Заставодержатель) та Публічним акціонерним товариством «Романівська райагропромтехніка» (Заставодавець), було укладеного Договір застави, з подальшими доповненнями до нього, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу м. Києва Щербак Т.В. та зареєстрований за № 1734 (а.с. 21-24, том 1). Відповідно до п.1.1. вищевказаного Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором Заставодавець передає, а Заставодержатель приймає в заставу належні Заставодавцю основні засоби в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» (Боржник) за Кредитним договором № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 року, укладеним між Заставодержателем та Боржником, зі всіма можливими змінами та доповненням до нього, включаючи також, ті що можуть бути укладені сторонами в майбутньому, щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами Кредитного договору, сплати процентів та/або комісії у розмірі, строки, в порядку та на умовах передбачених Кредитним договором, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у заставодержателя в зв'язку з укладенням та виконанням Кредитного договору. Відповідно до п. 5.1. вищезазначеного договору, Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання (неналежного виконання) Заставодавцем та/або Боржником умов Кредитного договору та умов цього договору. 20.05.2014 року ПАТ «Апекс-Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванова П.Ю. із заявою вих. № 469 на вчинення виконавчого напису (а.с. 25-26, том 1). 20.05.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим Павлом Юрійовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 238), яким запропоновано звернути стягнення на основні засоби (а.с. 27-28, том 1). За змістом ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 3 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 30 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Таким чином, виходячи з сукупного аналізу вказаних положень законодавства, вбачається, що відповідачем є особа, внаслідок рішень, дій чи бездіяльності якої було порушено, невизнано або оспорено права, свободи чи інтереси позивача, який звернувся за судовим захистом. Виходячи з принципу диспозитивності, що закріплений в статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає суб'єктний склад сторін спору, заявляючи свої вимоги до тієї особи, яка призвела до порушення такого права. При цьому, стаття 33 ЦПК України визначає, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Вказана норма узгоджується з положеннями ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених при зверненні до суду вимог. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, особа, яка звертається до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспореного права або інтересу повинна заявити позовні вимоги, які відповідають змісту порушеного права, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням. При цьому, такі позовні вимоги повинні бути пред'явлені до тієї особи, рішення, дії чи бездіяльність якої призвела до порушення права, оскільки лише в такому випадку обраний спосіб захисту права вважатиметься ефективним. Так, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року визначено, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. З огляду викладене, оскільки позивачем помилково визначено суб'єктний склад сторін по справі, вимог до стягувача не заявлено, водночас вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, випливають не виключно з підстав порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Посилання представника відповідача ПАТ «Апекс-Банк» на залучення позивачем до справи неналежного відповідача є обґрунтованими та приймаються судом. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed