Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому вказує, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 05.08.2014 року АТ "КБ "Приватбанк" була направлена претензія кредитора до Тиврівської державної нотаріальної контори. 09.10.2014 року позивачем була отримана відповідь Тиврівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] 15.05.2019 року до спадкоємця було направлено лист - претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті [PERSON] перед банком за кредитним договором №б/н від 18.04.2007 року становить - 6801 грн. 66 коп., яка складається з: 6724 грн. 20 коп. - заборгованість за кредитом; 77 грн. 46 коп. - заборгованість за відсотками. АТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 6801 грн. 66 коп. за кредитним договором № б/н від 18.04.2007 року та судовий збір в сумі 1921 грн. Ухвалою судді від 05.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Учасникам справи роз`яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання двічі (29.10.2019 та 17.12.2019 р.) не з`явилися, хоч про слухання справи повідомлені в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується повідомленнями УДМС України у Вінницькій області від 05.07.2019 р. (а.с.43, 44) та довідками Довгополівської сільської ради Тиврівського району від 09.07.2019 р. (а.с.45), Тиврівської селищної ради Тиврівського району від 09.07.2019 р. (а.с.47), відповідно до яких [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] в [ADDRESS] , повернутими поштовими конвертами з відмітками "за зазначеною адресою не проживає" з судовими повістками. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у їх відсутності до суду не надходило. Відповідно до п.7 ч. 2 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.8 ч.4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження не надходило. Відзиву від відповідачів до суду не надходило, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки відповідно до вимог ст.279 ЦПК України справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до укладеного договору б/н від 18.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на день смерті, [PERSON] мав заборгованість, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, в сумі 6801 грн. 66 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 6724,20 грн, заборгованості за відсотками 77 грн. 46 коп. Згідно витребуваної спадкової справи №340-2013 щодо майна померлого [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України) є дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] , які спадщину після померлого прийняли, подавши відповідні заяви до Тиврівської державної нотаріальної контори. Позивачем 18.07.2014 року була направлена претензія кредитора до Тиврівської державної нотаріальної контори, завідуюча державною нотаріальною конторою проінформувала спадкоємців про наявність заборгованості перед банком. Згідно із ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Підстав для звільнення спадкоємця за законом після смерті позичальника від виконання зобов`язань за кредитним договором від 18.04.2007 року судом не встановлено. Оскільки спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , двоє, однак позивач у позовній заяві просить стягнути заборгованість у розмірі 6801,66 грн. лише з [PERSON] , суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] половину боргу спадкодавця у сумі 3400, 83 грн. (6801,66 грн:2) Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 960,5 грн. судового збору.

Outcome: approved