Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "РодовідБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним. 02.03.2012 року представник позивача ПАТ "Родовід Банк", Загарович Золтан Золтанович, подав через канцелярію суду заяву про збільшення розміру позовних вимог до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Товарна біржа "Укрресурс" про визнання недійсним біржового договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на автомобіль, встановлення відсутності пріоритету інших обтяжувачів на предмет забезпечувального обтяження та визначення способу реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів. Поряд з цим, 11.01.2012 року, [PERSON], який діє як представник за дорученням в інтересах [PERSON], звернувся в суд із зустрічним позовом до ПАТ "РодовідБанк", [PERSON], Головного управління МВС України в Закарпатській області в особі Рахівського ВРЕВ ВДАІ ГУМВСУ в Закарпатській області, треті особи без самостійних вимог: [PERSON], приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу, [PERSON], про визнання права власності на рухоме майно, визнання правочину недійсним та зобов'язання вчинення певних дій. Зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що основними вимогами первісної позовної заяви являються вимоги про визнання недійсним з моменту укладення біржового договору (угоди) від 15.04.2009 року, укладеного на товарній біржі "Укрресурс" між громадянином [PERSON], який діяв як продавець за дорученням від імені та в інтересах громадянки [PERSON], з однієї сторони, брокерською конторою №10 та [PERSON] з другої сторони та зобов'язання громадянина [PERSON] повернути [PERSON] автомобіль марки Mitsubishi модель Outlander 2.4, кузов [NUMBER], реєстраційний номер - [NUMBER]. У підтвердження позовних вимог наводять ті обставини, за яких 29.05.2007 року між ВАТ "РодовідБанк" та громадянкою [PERSON] було укладено кредитний договір №Д002/АК-222.07.2, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 31597,60 доларів США на купівлю автомобіля. За отримані кошти громадянка [PERSON] придбала автомобіль марки Mitsubishi модель Outlander 2.4, кузов [NUMBER], реєстраційний номер - [NUMBER]. Крім того, як зазначено у первинній позовній заяві, зазначений автомобіль, згідно договору застави транспортного засобу №Д002/АК-2221.07.2, посвідченого 25.05.2007 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] за №970 в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором було передано у заставу ВАТ "РодовідБанк". Вважає первинний позов ПАТ "РодовідБанк" безпідставним, необґрунтованим та таким, що не може бути задоволений судом з підстав наведених нижче, а ним, як представником відповідача, заявляється зустрічний позов з наступних підстав. Відповідно до біржового договору (угоди), укладеного 15.04.2009 року між [PERSON], який діяв як продавець за дорученням від імені та в інтересах громадянки [PERSON], з однієї сторони, брокерською конторою №10, в особі фізичної особи [PERSON], який діяв за дорученням від 15.04.2009 року від імені та в інтересах позивача, [PERSON] та позивачем, громадянином [PERSON], як покупцями, позивач [PERSON] являється власником легкового автомобіля моделі «Mitsubishi Outlander 2.4», ідентифікаційний номер кузова - [NUMBER], 2007 р.в., транзитний номер - [NUMBER]. Даний біржовий договір (угоду) було зареєстровано на Товарній біржі «Укрресурс» і на підставі нього Рахівським ВРЕР ВДАІ ГУМВСУ в Закарпатській області даний транспортний засіб було зареєстровано за позивачем, [PERSON], видано власнику державний номерний знак [NUMBER] та відповідні реєстраційні документи. У листопаді місяці 2009 року посадовими особами Рахівського РВ УМВСУ даний транспортний засіб на підставі окремого доручення слідчого СВ Кіровського РВ ДГУ ГУМВС України в Донецькій області було вилучено із законного володіння [PERSON], накладено на нього арешт та передано на відповідальне зберігання позивачу, як власнику, із забороною останньому відчуження автомобіля будь-яким способом та його використання. Громадянин [PERSON], який діяв за дорученням серії ВКВ №995901 від 27.11.2007 року від імені та в інтересах громадянки [PERSON], відчужив громадянину [PERSON] у встановленому законодавством порядку легковий автомобіль, маючи на це відповідні повноваження від власника майна, які він, власник - [PERSON] на день укладення біржового договору (угоди) - 15.04.2009 року не відкликала та в нотаріальному порядку не скасувала. ПАТ "РодовідБанк" своїм листом від 10.04.2009 року, надісланим до 2-го ВРЕР м. Донецька УДАІ ГУ МВСУ в Донецькій області, дав дозвіл на зняття спірного транспортного засобу із обліку, у зв'язку із чим на день укладення біржового договору (угоди) продавець, який був уповноважений на вчинення такого правочину, гарантував, що на момент підписання такої угоди транспортний засіб, який продавався, нікому не було продано, не подаровано, у спорі під забороною (арештом, заставою) не перебував. У зв'язку із наведеними вище обставинами, вважається, що громадянин [PERSON], є добросовісним набувачем спірного рухомого майна, оскільки придбав його у відповідності та в межах процедури, передбаченої чинним законодавством, шляхом укладення відплатного договору (угоди) купівлі-продажу та відповідної його державної реєстрації. Крім того, визнання права власності за громадянином [PERSON] на спірне рухоме майно, врегульовується положеннями ст. 392 ЦК України, за якою власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ухвалою суду від 06 лютого 2012 року зустрічну позовну заяву [PERSON], як представника за дорученням в інтересах [PERSON] до ПАТ "Родовід Банк", в особі представника за дорученням Загаровича Золтана Золтановича, [PERSON], Головного управління МВС України в Закарпатській області, в особі Рахівського ВРЕР ВДАІ ГУМВСУ в Закарпатській області, треті особи без самостійних вимог: [PERSON], приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу, [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно, визнання правочину недійсним та зобов'язання вчинення певних дій, об'єднано в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", в особі представника за дорученням Загаровича Золтана Золтановича до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання правочину не дійсним. В ході розгляду справи представник позивача, [PERSON], зменшив позовні вимоги в частині визнання недійсним договору застави транспортного засобу № Д002/АК-222/1.07.2, укладеного 29.05.2007 року між [PERSON] та ПАТ «РодовідБанк», посвідченого та зареєстрованого за № 970 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, та в частині його зобов'язання виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна легкового автомобіля моделі «Mitsubishi Outlander 2.4», ідентифікаційний номер кузова - [NUMBER], 2007 р.в., сірого кольору, з ідентифікаційним номером двигуна - [NUMBER], з номером державної реєстрації - [NUMBER]. Таким чином на розгляд суду залишено для вирішення питання щодо визнання за [PERSON] права власності на легковий автомобіль та зобов'язання Рахівського ВРЕР ВДАІ ГУМВСУ в Закарпатській області зняти арешт з цього автомобіля. 18.12.2014 року судом винесено ухвалу, якою первинний позов Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Товарна біржа "Укрресурс" про визнання недійсним біржового договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на автомобіль, встановлення відсутності пріоритету інших обтяжувачів на предмет забезпечувального обтяження та визначення способу реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів - залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 09 грудня 2011 року. В судове засідання представник позивача [PERSON], [PERSON], не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні зменшених зустрічних позовних вимог. Інші учасники судового розгляду в судове засідання, повторно, не з'явилися. Були належним чином повідомлені про день, час та дату судового засідання рекомендованими листами. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Дослідивши наявні матеріали цивільної справи в частині зменшеного зустрічного позову, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дані цивільно-правові відносини регулюються Цивільним кодексом України, а також прийнятими відповідно до нього підзаконними нормативно-правовими актами. У відповідності до статті 41 Конституції України, Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Положеннями статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає їх закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Відповідно до положень ЦК України добросовісність набувача презюмується. У разі встановлення судом обставин, за яких набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі, й те, що продавець не мав права відчужувати майно, дані обставини можуть бути підставою про витребування майна з чужого незаконного володіння й свідчити про недобросовісність набувача. Як встановлено матеріалами справи, на час укладення біржового договору (угоди) від 15.04.2009 року між громадянином [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], та брокерською конторою № 10, в особі [PERSON], що діяв в інтересах [PERSON], Продавець передав Покупцю транспортний засіб із відповідними реєстраційними документами та ключами, Покупець передав Продавцю обумовлену за Договором купівлі-продажу (біржовою угодою) суму коштів. На час укладення даного правочину Продавцем були пред'явлені Покупцю повноваження на укладення від імені власника майна такого Договору, пред'явлені правовстановлюючі документи на предмет договору, у зв'язку із чим між сторонами було досягнуто всіх істотних умов даного правочину. Громадянин [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за дорученням серії ВКВ № 995901 від 27.11.2007 року, відчужив [PERSON] легковий автомобіль, маючи на це відповідні повноваження від власника майна. Згідно матеріалів справи, ПАТ «РодовідБанк» своїм листом від 10.04.2009 року, надісланим до 2-го ВРЕР м. Донецька УДАІ ГУ УМВСУ в Донецькій області, надав дозвіл на зняття транспортного засобу з обліку, у зв'язку із чим на день укладення біржового договору (угоди) Продавець, маючи повноваження на вчинення правочину, гарантував, що на момент укладення даного правочину, транспортний засіб, який являвся предметом відчуження, не був проданий, подарований, у спорі та під забороною (арештом, заставою) не перебував. У зв'язку із наведеним суд, вважає, що [PERSON], є добросовісним набувачем спірного рухомого майна, оскільки придбав його у відповідності та в межах процедури, передбачених чинним законодавством, шляхом укладення відплатного договору (угоди) купівлі-продажу та відповідної його державної реєстрації. Такі обставини врегульовуються положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року (абзац 4 пункту 10). При вирішенні спору, суд, також виходить із положень пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності ( Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 ( v0015700-98 ) від 25.05.98 )", згідно якого, вирішуючи спори про право приватної власності на майно, суди повинні виходити з того, що об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, набуті з передбачених законом підстав. Крім того, цивільно-правові відносини щодо визнання за [PERSON] права власності на спірне нерухоме майно врегульовуються положеннями статті 392 ЦК України, за якою власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Задовольняючи позовну вимогу про визнання права власності на рухоме майно, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу в частині зобов'язання Рахівського ВРЕР ВДАІ ГУМВСУ в Закарпатській області зняти арешт з легкового автомобіля, виходячи з того, що відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідності до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до положень статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу приписів статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Враховуючи наведене та зважаючи на обставини справи, ті докази, які були здобуті судом в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що зменшений позов підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Outcome: approved