Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

09.04.14 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 21 670 грн. 47 коп. та судові витрати. Заяву мотивує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Ним періодично вносяться кошти по оплаті послуг , проте не в повному обсязі. Станом на 01.03.14 р. у відповідача виникла заборгованість. Зокрема борг по теплопостачанню складає 11 587 грн. 79 коп., по утриманню будинку та прибудинкової території - 2039 грн.15 коп., по водопостачанню та водовідведенню - 1376 грн. 41 коп., по підігріву води - 6667 грн. 12 коп. Відтак в загальному борг становить 21 670 грн. 47 коп. В добровільному порядку сплатити борг відповідач відмовляється. Враховуючи наведене, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість, розмір якої зазначено у позовній заяві. Крім того пояснила, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки відповідач частково проводив оплату послуг впродовж спірного періоду . Також позивачем подавалась заява про видачу судового наказу, яка була задоволена судом, проте в подальшому за заявою відповідача судовий наказ було скасовано. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову та пояснив, що жодних договірних відносин з позивачем у нього немає, відтак у нього немає підстав платити за ніби-то надані послуги. Впродовж останніх 10 років він жодних оплат за спірні послуги не вносить та йому не відомо, хто вносив кошти, зазначені у роздруківці наданій позивачем. Просив застосувати строк позовної давності. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з"ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 49,5 кв.м. Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду" комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов"язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них, що врегульовано п. 1 ст. 10 вказаного Закону. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники квартир багатоквартирних будинків зобов"язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відтак, позивач правомірно проводить нарахування за надані послуги . У відповідності до вимог Закон України " Про житлово-комунальні послуги", Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.05 р. " Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій " відповідач повинен вносити кошти за утримання житла. Проте, в порушення вимог даної норми та ст.ст. 156 ,162 ЖК України відповідач нерегулярно та не в повному обсязі вносив кошти по утриманню житла .Згідно роздруківки заборгованості борг станом на 01.03.14 р. по теплопостачанню складає 11 587 грн. 79 коп., по утриманню будинку та прибудинкової території - 2039 грн.15 коп., по водопостачанню та водовідведенню - 1376 грн. 41 коп., по підігріву води - 6667 грн. 12 коп. В загальному борг становить 21 670 грн. 47 коп. Відтак вказана сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Суд не приймає до уваги покликань відповідача про те, що між ним та ЛКП відсутні договірні стосунки щодо надання послуг. Так, в судовому засіданні сам відповідач не заперечив ту обставину, що він користується водопостачанням та водовідведенням, його квартира опалюється в зимовий період. Не надано суду доказів відповідачем і того, що він не отримує жодних послуг з утримання будинку і при будинкової території. Натомість в розпорядження суду позивачем надано копії робочих листків, угод, договорів, з яких вбачається що у спірний період надавались послуги з обслуговування внутрібудинкових мереж, вивозу сміття, прибирання , утримання будинку в належному санітарному стані. Безпідставними, на думку суду є покликання відповідача на пропуск строку позовної давності, оскільки ЛКП зверталось до Шевченківського райсуду м. Львова з заявою про видачу судового наказу, який було видано 27.07.12 р. Ухвалою від 09.11.12 р. вказаний судовий наказ було скасовано на підставі заяви відповідача. Крім того з моменту виникнення заборгованості і до звернення позивача з заявою до суду відповідач частково вносив кошти по оплаті наданих послуг, відтак визнавав борг. Враховуючи вимоги ст. 256 ,264 ЦК України строк позовної давності позивачем не пропущено. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved