Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що 04 жовтня 2011 року між ним та [PERSON] (далі Відповідач) було укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого Відповідач отримав кредит в розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 31 грудня 2016 року Відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 43144 (сорок три тисячі сто сорок чотири) гривні 56 копійок. Позивач зазначає, що на даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивач просить, стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 жовтня 2011 року в розмірі 43144 (сорок три тисячі сто сорок чотири) гривні 56 копійок, судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень та витрати понесені за оголошення в пресі в розмірі 315 (триста п"ятнадцять) гривень. Позивач в судове засідання не зявився в позовній заяві просив справу слухати за відсутності їх представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відповідно до частини пятої статті 74 ЦПК України, а саме на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками, які повернулися до суду з відміткою Укрпошти «За зазначеною адресою не проживає», та про те, що Відповідач\~ був належним чином повідомлений, свідчить оголошення розміщене в газеті «Урядовий Курєр» № 87 (5956) за 13 травня 2017 року, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно повідомлення УДМС України в Житомирській області від 07 лютого 2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до копії паспорта [PERSON], [INFO] серії ВН 288690, останній був зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до частин девятої статті 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позивач не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до приписів частини другої\~статті 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство "Приватбанк" (надалі - Банк), про що зазначено у пункті 1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Довідкою АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Банківською ліцензією № 22 від 05 жовтня 2011 року, Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 054809 та Статутом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» передбачено, що вищевказаний банк є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 04 жовтня 2011 року на отримання кредиту [PERSON] заповнив дану анкету на отримання кредиту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua. складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, і [PERSON] з «Умов та правил надання банківських послуг» та [PERSON] з «Тарифів Банку». Умовами та правилами надання банківських послуг передбачені всі умови користування платіжною карткою та строки погашення кредиту. Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, та Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04 жовтня 2011 року, Відповідач станом на 31 грудня 2016 року має заборгованість перед банком в розмірі 43144 (сорок три тисячі сто сорок чотири) гривні 56 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом 3985 гривень 42 копійки; - заборгованості за відсотками 33396 гривень 07 копійок; в тому числі: - несплачені проценти на поточну заборгованість 211 гривень 02 копійки; - несплачені відсотками на прострочену заборгованість 33185 гривень 05 копійок; комісія, в тому числі: - нарахована комісія 3232 гривень 38 копійок; - заборгованість по судовим штрафам 2530 гривень 69 копійка. Відповідно до п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 витягу з Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених Договором, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафта), сплатити винагороду Банку. Відповідно статей \~526,\~527,\~530,\~1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~вбачається, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" застосовано до Відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3232 гривні 38 копійок та штраф (фіксована частина) в розмірі 500 гривень, штраф (процентна складова) у розмірі 2030 гривень 69 копійок. За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Крім того, кредитним договором сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по одному із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів. Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). Відповідно до частини першої\~статті 360-7 ЦПК України\~висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої\~статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості за кредитом 3985 гривень 42 копійки, заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 33396 гривень 07 копійок, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 гривень, штрафу (процентна складова) у розмірі 2030 гривень 69 копійок, підлягають задоволенню, а вимога про стягнення заборгованості за пенею та комісією 3232 гривні 38 копійок не підлягає задоволенню у зв'язку з її безпідставністю. Відповідно до частини першої \~статті 88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1480 гривень 13 копійок (1600 гривень х 39912 гривень 18 копійок / 43144 гривні 56 копійок). Пунктом 6 частини третьої статті 79\~ ЦПК України, передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом\~ судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення\~ про виклик відповідача. Відповідно до платіжного доручення № BO1S5B1AEE Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» за розміщення оголошення в газеті Урядовий курєр 315 гривень.

Outcome: partial