Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 лютого 2001 року між нею та відповідачами був укладений договір №42 купівлі-продажу, відповідно до якого вона придбала у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам, по 1/3 частині за кожним, на підставі "Свідоцтва про право власності на житло", виданого ТОВ "Житло" за реєстром №162/ж від 22.01.2001 р., згідно з розпорядженням від 22.01.2001 р. за №419-р, зареєстрованого ММБТІ в реєстровій книзі №90 за реєстром №15902 від 30.01.2001 р. В рахунок укладеного договору позивач передала відповідачам відповідну грошову суму, а вони фактично передали їй у власність нерухомість, а саме квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті "Ріднє Прибужжя". Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 27 лютого 2001 року між позивачем та відповідачами був укладений договір №42 купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбала у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам по 1/3 частині за кожним на підставі "Свідоцтва про право власності на житло", виданого ТОВ "Житло" за реєстром №162/ж від 22.01.2001 р., згідно з розпорядженням від 22.01.2001 р. за №419-р, зареєстрованого ММБТІ в реєстровій книзі №90 за реєстром №15902 від 30.01.2001 р. Договір №42 купівлі-продажу був зареєстрований на Універсальній товарній біржі "РіКо-Альянс" в "Журналі реєстрації біржових угод", за №42, зареєстрованого в ММБТІ 21.03.2001 р. Відповідно до копії паспорту, позивачка зареєстрована за вказаною вище адресою з 03.04.2001 року. Згідно Довідки ТОВ "Центральний" №923 від 03.03.2015 р., позивач проживає за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved