Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

14 червня 2019 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . [PERSON] , яка є її дочкою зареєстрована у вказаній квартирі, проте у ній не проживає. На даний час їй відомо, що [PERSON] проживає в Одеській області, але адреса їй невідома. Вже понад пів року засоби зв`язку з відповідачем втрачені, спільного господарства не ведуть, її особистих речей у квартирі, господарських будівлях та спорудах та на території домоволодіння немає, за комунальні послуги не платить. Крім того, наявність реєстрації відповідача не дозволяє позивачу оформити субсидію для оплати комунальний послуг. Позивач просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у ньому понад шість місяців без поважних причин. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримувала, просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час і місце розгляду справи в силу ст. 128, 131 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-порталі "Судова влада України". Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є власницею квартири, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 23 січня 2018 року. Право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 січня 2018 року (а.с. 6, 7). Згідно з довідкою виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області № 02-03-07-563 від 11 червня 2019 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї належить дочка [PERSON] (а.с. 8). З актів обстеження житлового приміщення на предмет проживання у ньому громадян від 20 січня 2019 року, 26 березня 2019 року та 28 травня 2019 року, складених комісією в складі: депутата Ржищівської міської ради Київської області [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] ніколи не проживала у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Особистих речей та предметів домашнього вжитку [PERSON] у даній квартирі немає, участі у веденні спільного господарства вона не приймає, за комунальні послуги не платить (а.с.10, 11, 12). Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частинами третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки /реєстрації/ самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає з часу придбання квартири позивачем, тобто з січня 2018 року, тому втратила право користування цим житлом. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved