Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

23.03.2021 року [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Клименко Роман Васильович, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, в якому просила визнати виконавчий напис №3719 від 20.06.2020 року, який вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 41692,11 грн згідно з кредитним договором №600262640 від 29.08.2013 року, укладеного з АТ «Альфа - Банк» таким, що не підлягає виконанню, стягнути на її користь з ТОВ «Вердикт Капітал» на її користь грошові кошти у розмірі 11381, 65 грн, у рамках виконавчого провадження №62607554, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 22.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчиненго виконавчий напис №3719, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 41692,11 грн згідно з кредитним договором №600262640 від 29.08.2013 року, укладеного з АТ «Альфа - Банк», строк платежу за яким настав та складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 19056, 64 грн., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом у розмірі 13820, 57 грн., стокової заборгованості за штрафами і пенею у розмірі 8164, 90 грн, суми за вчинення виконавчого напису - 650 грн. Вказує, що у серпні 2020 року позивачу стало відомо, що відносно неї винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника від 22.07.2020 року у рамках виконавчого провадження №62607554, відкритого приватним виконавцем Клименко Романом Васильовичем Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, та інші доходи боржника від 22.07.2020 року у межах виконавчого провадження №62607554 виконавцем звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , які вона отримує КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» (ЄДРПОУ 02003563) визначено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 % відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, загальна сума, яка підлягає стягненню із боржника за вказаним виконавчим провадженням складає 46 861, 32 гривні. Станом на 10.03.2021 року згідно з відповіддю роботодавця боржника загальна сума відрахувань на момент надання відповіді становить 11381, 65 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, оскільки зазначена у виконавчому написі сума грошових коштів розрахована неправильно, сума грошових коштів не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, а тому вважає, що виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 24.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Постановою Харківського апеляційного суду від 07.06.2021 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вищезазначеного виконавчого напису. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. 25.06.2021 року за Вх.№32795 від представника позивача - Биченко А.О., що діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 13.04.2021 року, надійшла заява про слухання справи за його відсутності та відсутності його довірителя. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 21.09.2021 року за Вх.№49000 від генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись зокрема на те, що у вказаній справі нотаріусу було надано документи, які підтверджували безспірність заборгованості, а зазначена в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, що б свідчила про протилежне. Також посилається на практику ВС у постанові від 20.05.2015 року, якою визначено, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, та те, що законодавством не визначено виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Відповідач, а також треті особи, будучи повідомленими заздалегідь та належним чином про дату і час слухання справи, у судове засідання не з`явились, не повідомивши суд про причини свого неприбуття. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст.55), Цивільному кодексіУкраїни (ст. 16),Цивільному процесуальномукодексу України (ст. 4). Згідно зі ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно достатті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, 29.08.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговуванням «Прибуткової картки з кредитом» №600262640 від 29.08.2013 року . Правонаступником прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» є Товариство з обмеженою «Вердикт Капітал» на підставі Договору Відступлення Прав вимоги за кредитними договорами від 16.01.2019 року, яке попередньо стало правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», що у свою чергу було правонаступником ТОВ «Кредитні Ініціативи» від 26.12.2018 року, яке відповідно і уклало 21.06.2016 року Договір про відступлення прав вимоги з Акціонерним товариством «Альфа Банк», ставши правонаступником усіх його прав та обов`язків за кредитними договорами. Вказане відображається у виконавчому написі від 20.06.2020 року, вчиненому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за №3719 із загальною сумою, що підлягає стягненню у розмірі 41629,11 грн із боржника [PERSON] , [INFO] , за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року та плати за здійснення виконавчого напису у розмірі 650 грн. Постановою від 20.07.2020 року приватного виконавця Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження №62607554 щодо стягнення на підставі виконавчого напису №3719 з боржника на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 41692, 11 грн. У рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову від 22.07.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , [INFO] , що отримує дохід в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня (ЄДРПОУ 02003563). Згідно з відповіддю генерального директора КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» від 10.03.2021 року за №06/966 В.Ярош із заробітної плати [PERSON] здійснюються відрахування у розмірі 20 відсотків на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» з серпня 2020 року у розмірі 11381, 65 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно з п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку…). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі №320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі. У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В той же час, 22.02.2017 р. постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в наступній частині: « Пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються : а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Київський апеляційний адміністративний суд, при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 16.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально. Постановою Верховного суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 26.11.2014 р. до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. Укладення кредитного договору №600262640 від 29.08.2013 року відбулося шляхом підписання договору, без його нотаріального оформлення, а отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття. Отже, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а саме нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Також нотаріусом порушені строки вчинення виконавчого напису, оскільки (п. 2.3) він вчиняється після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором письмової вимоги боржнику про усунення порушень. З матеріалів справи не вбачається, що боржнику [PERSON] направлялась така письмова вимога. Обгрунтованою суд визнає позицію позивача про те, що він не погоджується з правильністю нарахування і обрахунку сум заборгованостей, які містяться у виконавчому написі, зокрема обґрунтованості заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею, оскільки відповідачем не було подано зазначеної сукупності документів нотаріусу для перевірки ним безспірності заборгованості. Також суд враховує те, що приватним нотаріус Житомирського міського нотаріального округу не скористався правом на надання належних чином завірених матеріалів виконавчого напису від 22.07.2020 р., зареєстрованого в реєстрі №3719, з метою їх дослідження в судовому засіданні, для підтвердження чи спростування безспірності утвореної заборгованості Аналізуючи зазначені факти, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості, тобто нотаріусом не дотримано основної обов`язкової умови щодо наявності безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал». Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також підлягають задоволенню і похідні вимоги [PERSON] про повернення відповідачем безпідставно стягнутих коштів із заробітної плати позивача у розмірі 11381, 65 грн. приватним виконавцем Клименко Р.В. у рамках виконавчого провадження №62607554. При цьому суд виходить з того, що ані відповідачем, ані третіми особами не надано жодних доказів на спростування цього факту. Відтак позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1362 грн, що складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.03.2021 року, якою було задоволено вимоги позивача та якою не вирішено питання про стягнення судового збору за результатами її розгляду з відповідача та стягує його на користь позивача. Стосовно клопотання представника відповідача щодо зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, поданого 21.09.2021 року за Вх.№48998, суд вважає, що таке клопотання є передчасним, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи, що позивачем не заявлялось таке клопотання та не надавались відповідні докази, суд не вбачає підстав для розгляду клопотання сторони відповідача у порядку ч.5 ст. 137 ЦПК України.

Outcome: approved