Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ Позивач\~ [PERSON] звернувся\~в суд\~з позовом\~до Товариства з обмеженою відповідальністю «БТ» про звернення стягнення на предмет іпотеки. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 21 листопада 2007 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БТ» було укладено Кредитний договір №149/07-ю, відповідно до якого, Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитну лінію в розмірі 154 000,00 грн. та кредит в сумі 96 000,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути Банку кредит за користування кредитною лінією до 20 травня 2009 року та кредит до 31 жовтня 2010 року. 21 листопада 2007 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С., посвідчено Договір іпотеки укладений між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БТ». Згідно ч.І п.1.1. Договору іпотеки, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: нежиле приміщення - приміщення складу - ангару (підвальне приміщення) - (літ. «В-1»), загальною площею 689,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на праві власності, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №907578, видане виконавчим комітетом Почаєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області 28 листопада 2006 року на підставі рішення №30 від 25.10.2006 року, зареєстрованого в Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації 28 листопада 2006 року у книзі №1, за р№2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12677586, виданим Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 28.11.2006 року. Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно №16325395, виданогоДрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 18.10.2007 року, нежиле приміщення зареєстроване в Реєстрі права власності на нерухоме майно за №16914144. Нежитлова будівля - будівля ліцензійного складу - (літ. «Г-1»), загальною площею: 678,9 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на праві власності, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №907577, видане виконавчим комітетом Почаєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області 28 листопада 2006 року на підставі рішення №30 від 25.10.2006 року, зареєстрованого в Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації 28 листопада 2006 року у книзі №1, за р. №2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12677096, виданим Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 28.11.2006 року. Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно №16325733, виданогоДрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 18.10.2007 року, нежиле приміщення зареєстроване в Реєстрі права власності на нерухоме майно за №16912786. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 6,8710 гектара, яка не є його власністю, та надана йому у постійне користування, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії JIB №53, виданого Почаєвицькою сільською радою Львівської області 21 вересня 2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №29. Відповідно до п.1.2. Договору іпотеки, Згідно звіту про експертну оцінку ринкова вартість предмета іпотеки становить 745 000,00 грн. Предмет іпотеки оцінюється сторонами за їх домовленістю в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок. 24 квітня 2017 року Господарським судом Львівської області постановлено ухвалу по справі №20/116 про заміну стягувача - Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» на Товариство з обмеженоб відповідальністю «Фінансова компанія «Позика». 11 червня 2018 року Господарським судом Львівської області постановлено ухвалу по справі №20/116 про заміну стягувача - Товариство з обмеженоб відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». 19 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги №19-04/ФК-18, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №149/07- ю від 21 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БТ» перейшло до [PERSON] . 14 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, посвідчений 21 листопада 2007 року Манзілевською Т [PERSON] С. приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстровим номером 3901. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що складає 78 584,88 грн., а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 7 622,02 грн. Підсумкова заборгованість: 111 739,39 грн. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів станом на 12 лютого 2020 року становить 135426,39 грн, з яких: 23 687,00 грн. - основна заборгованість; 8 696,70 грн. - три проценти річних; 103 042,69 грн - збитки від інфляції, за період з 21.11.2007 року по 12.02.2020 року. Враховуючи, що відповідно до ч.І ст.ЗЗ Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому у нього виникла необхідність звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просять слухати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просять їх задоволити в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі Представник Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«БТ» в\~судове засідання\~не з`явився,\~однак на\~адресу суду\~поступило клопотання,\~в якому\~просить справу\~розглядати без\~участі представника\~відповідача,\~відносно задоволення\~позовних вимог\~не заперечує,\~а тому\~суд розглянув\~справу у\~відсутності представника\~ відповідачана підставі наявних доказів по справі. Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. В судовому засіданні не оспорюється той факт, що 21 листопада 2007 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БТ» було укладено Кредитний договір №149/07-ю, відповідно до якого, Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитну лінію в розмірі 154 000,00 грн. та кредит в сумі 96 000,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути Банку кредит за користування кредитною лінією до 20 травня 2009 року та кредит до 31 жовтня 2010 року. Окрім цього, 21 листопада 2007 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С., було посвідчено Договір іпотеки, укладений між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БТ» та відповідно до ч.І п.1.1. Договору іпотеки, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно. Відповідно до п.5.3. Договору іпотеки, іпотекодавець за рахунок предмету іпотеки має право задовольнити у повному обсязі усі вимоги, передбачені кредитним договором, а також усі збитки по страхуванню, зверненню стягнення та реалізації переданого в іпотеку майна. Відповідно до п.5.4. Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Крім того, судом враховано та обставина, що 24 квітня 2017 року Господарським судом Львівської області постановлено ухвалу по справі №20/116 про заміну стягувача - Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» на Товариство з обмеженоб відповідальністю «Фінансова компанія «Позика»; 11 червня 2018 року Господарським судом Львівської області постановлено ухвалу по справі №20/116 про заміну стягувача - Товариство з обмеженоб відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»; 19 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги №19-04/ФК-18, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №149/07-ю від 21 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БТ» перейшло до [PERSON] ;14 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, посвідчений 21 листопада 2007 року Манзілевською Т [PERSON] С. приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстровим номером 3901. Відповідно до ч.І ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.513 ЦК України,- правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, а тому є всі підстави виникнення зобов`язань передбачені п.2 ст.11 ЦК України. Загалом §2 Глави 71 ЦК України дає визначення та регулює відносини за кредитними договорами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України слідує, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Умовами зазначеного Кредитного договору не передбачено право Позичальника відмовитись від зобов`язань або в односторонньому порядку змінити їх, а відтак оскільки боржником не було виконано графіку погашення заборгованості, що породжує зобов`язання за Кредитним договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що складає 78 584,88 грн., а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 7622,02 грн., відтак заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів станом на 12.02.2020р. становить 135426,39 грн., з яких 23\~687,00 грн.- основна заборгованість, 8\~696,70 грн. три проценти річних, 103\~042,69 грн. збитки від інфляції, за період з 21.11.2007р. по 12.02.2020р. Крім того, оскільки за умовами п.2.16. Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань по Кредитному договору, Іпотекодержатель має право перевести на себе право власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання або від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі догвору купівлі-продажу у порядку, передбаченому розділом V Закону України «Про іпотеку», отже, п.2.16. Договору іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки. Відповідно до ч.І ст.ЗЗ Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченого законом, покладається на іпотекодержателя. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч.І ст.37 Закону України Про іпотеку іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України. ч.3 ст.33, ст.36, ч.І ст.37 Закону України "Про іпотеку не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов 'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Крім того, судом враховано, що Верховний суд України у листі від 01.02.2015 "Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна" зазначив, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі - відповідно до ч.6 ст.5 Закону України "Про іпотеку" вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором та якщо під час розгляду справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то суд не має підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, ця сторона зобов`язана довести інший розмір, зокрема заявити клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи. Початкова ціна предмета іпотеки не береться до уваги судом у разі заявления позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього, оскільки згідно із ч. З ст.37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Крім того, відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Аналізуючи викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є підставними підлягають до задоволення.

Outcome: approved