Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], площею 0,6436 га, передану для товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], площею 2,2687 га, передану для товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт посвідчений секретарем Підлісненської сільської ради 03.08.2004 за № 113, яким все своє майно заповіла [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в зв'язку з тим, що державні акти на право приватної власності на земельні ділянки було втрачено. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови, з проханням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 25.11.2013 виконавчим комітетом Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 3/. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,64 га, розташована на території Вовчківської сільської ради, передана для товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 2,27 га, розташована на території Підлісненської сільської ради, передана для товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту посвідченого 03.08.2004 секретарем виконкому Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 113, [PERSON] все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] /а.с. 4/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини до Козелецької районної державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 31/2014 /а.с. 31/. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 19 червня 2002 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Вовчківської сільської ради від 17.05.2001 № 26, було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 0,64 га в межах згідно з планом, розташованої на території Вовчківської сільської ради, передану для товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 9/. 13 жовтня 2001 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Підлісненської сільської ради від 15.03.2001 № 17, було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 2,27 га в межах згідно з планом, розташованої на території Підлісненської сільської ради, передану для товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 10/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти було втрачено. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту серії [NUMBER] на право приватної власності на землю становить 0,6436 га, з яких сіножать 0,4628 га, кадастровий номер [NUMBER], та пасовище площею 0,1808 га, кадастровий номер [NUMBER], які розташовані на території Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, фактична площа земельної ділянки належної на підставі Державного акту серії [NUMBER] на право приватної власності на землю становить 2,2687 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області /а.с. 13, 16, 19/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved