Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить гараж, який знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, 54 квартал, гараж 435. Земельною ділянкою під цим гаражем він користувався на підставі договору №183 від 15.08.2000 року про право тимчасового користування землею, а наразі даною земельною ділянкою він користується на підставі договору оренди землі від 19.11.2014 року. Біля його гаража за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 55/55-а розташований комплекс будівель та споруд, який належить на праві власності відповідачам. Земельна ділянка під цим об'єктом також належить відповідачам. При цьому вказана земельна ділянка граничить із земельною ділянкою, яка надана йому в оренду. У 2011 році відповідачі почали реконструкцію належного їм комплексу будівель та споруд. При цьому вони незаконно встановили навпроти в'їзду до його гаража бетонну огорожу, яка заважає йому повноцінно користуватися своїм гаражем. Ця огорожа знаходиться на відстані 5,9 метрів від воріт його гаража, що не дає йому змоги безперешкодно заїжджати на автомобілі до гаража, а також виїжджати з нього. З цього приводу він звертався у різноманітні інстанції: Сєвєродонецька міська рада, Прокуратура, Інспекція ДАБК у Луганській області, але усі його звернення так і не дали жодного результату - бетонна огорожа як стояла так і стоїть, заважаючи йому користуватися його гаражем. З відповідей, які він отримав на його звернення виявилося, що вищезазначена бетонна огорожа відповідачами була побудована незаконно, бо її взагалі не було у проекті забудови. Сєвєродонецька міська рада не давала дозволу на влаштування цієї огорожі, а її будівництво взагалі не узгоджувалося, що видно із відповідей Сєвєродонецької міської ради. Більш того, у Містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки, затверджених Сєвєродонецькою міською радою, відсутні будь-які відомості та дозволи на будівництво бетонної огорожі. Також у Декларації про готовність об'єкта до експлуатації відсутні будь-які відомості про роботи з благоустрою території, тобто про будівництва бетонної огорожі. У нього, як користувача суміжної земельної ділянки відповідачами не бралося жодного дозволу на будівництво бетонної огорожі, тобто цю огорожу було побудовано відповідачами самовільно. 23.09.2014 року вищезазначене спірне питання було розглянуто на засіданні комісії при Сєвєродонецькій міській раді за участю представників багатьох організацій. За результатами засідання комісії ПрАТ «Сєвєродонецький ОРГХІМ» було рекомендовано перенести бетонну огорожу для безперешкодного користування ним його гаражем. Висновки комісії були проігноровані відповідачами. Він повторно звернувся до Сєвєродонецької міської ради із заявою про цей факт ігнорування, але йому було надано відповідь про те, що вказане спірне питання він має врегульовувати у судовому порядку. Відповідачі незаконно побудували бетонну огорожу навпроти його гаража, що чинить йому великі перешкоди у користуванні його власністю. Перешкоди у користуванні його гаражем полягають в тому, що йому недостатньо місця залишилося після будівництва відповідачами бетонної огорожі перед його гаражем. Він не може нормально в'їжджати на автомобілі у свій гараж, а відповідно і виїжджати з нього. Наявність перешкод у користуванні ним своїм гаражем підтверджує і Експертний висновок від 23.03.2015 року "Про наявність перешкод у користуванні гаражем за адресою: м. Сєвєродонецьк, 54 квартал, гараж 435", складений ПП "Експертно-аналітичний центр "Рейтинг" (копія додається), в якому, зокрема, зазначено, що достатня безпечна відстань, яка забезпечить безперешкодне його користування гаражем, має складати 7,7 м від воріт гаражу до бетонної огорожі. А при будівництві огорожі не були витримані норми державних стандартів щодо цього. За складання вищевказаного Експертного висновку від 23.03.2015 року "Про наявність перешкод у користуванні гаражем за адресою: м. Сєвєродонецьк, 54 квартал, гараж 435" ним було оплачено експерту грошові кошти у розмірі 1000 грн., які є судовими витратами по справі і мають бути стягнені з відповідачів. Тому позивач був змушений звернутися до суду з цим позовом та просить зобовязати відповідачів усунути перешкоди його користуванню гаражем, що розташований за адресою: м. Сєвєродонецьк, 54 квартал, гараж 435, шляхом перенесення бетонної огорожі, яка знаходиться навпроти його гаража, на 1,8 метра від воріт його гаража, тобто щоб загальна відстань від воріт гаража до бетонної огорожі складала не менше 7,7 метрів, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі, а саме: сплачені ним судовий збір, в розмірі 243,60 грн. та вартість проведення експертизи в розмірі 1000 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] , та його представник підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснив, що гараж належить позивачу, у нього є перешкоди у його користуванні. Позивач має право на усунення перешкод. Та незалежно від того, чи на земельній ділянці відповідачів, чи не на земельній ділянці відповідачів відбувається перешкоджання користуванню, такі перешкоди мають бути усунені. Такої позиції дотримується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Це підтверджується Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» п. 33 позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. П. 36 Пленуму передбачає, що за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. В даній ситуації позовна давність не порушена. Огорожа, збудована відповідачами, чинить перешкоди позивачу у користуванні його гаражем, оскільки через неї позивач не може безпечно заїхати чи виїхати з гаражу. Необхідна більша відстань від огорожі до гаражу, а тому перешкоди повинні бути усунені відповідачами для належного користування позивачем своїм гаражем. Тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що позовну заяву подано із порушенням строку давності. В позовній заяві обґрунтовується порушення права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, яке виражене у існуванні перешкоди користування гаражем внаслідок незаконно побудованої бетонної огорожі. Аргументація про перенесення огорожі на 1,8 м через порушення відповідних норм як мінімум є безпідставною, оскільки такі позови можуть подавати відповідні служби, які уповноважені на це відповідними спеціальними законами. Більше того, дозволи від вказаних служб були отримані для узаконення огорожі. Єдиним, певною мірою обґрунтованим, аргументом позивача є порушення його прав користування гаражем, є існування бетонної огорожі створюються перешкоди щодо заїзду та виїзду до гаража. Проте, вважає, що труднощі користування гаражем полягають у тому, що позивач під час будівництва гаража порушив норми будівництва, встановлені ДБН «Автостоянка та гаражі для легкових автомобілів». Та якби позивач [PERSON], виконував би будівництво гаража у відповідності із будівельними нормами, бетонна огорожа не була перешкодою у користуванні гаражем. Про те, що гараж був збудований без додержання в тому числі порядку здійснення будівництва, встановленого в Україні, свідчить той факт, що документи, які підтверджують право власності на гараж позивач оформив лише 25.09.2014 р. та була затверджена технічна документація із землеустрою під існуючий індивідуальний гараж. Також представник відповідачів зазначив, що 05.04.2012 р. ПрАТ «Сєвєродонецький ОРГХІМ», який є замовником будівництва «Реконструкція адміністративної, нежитлової будівлі в будівлю проектно-конструкторської організації, м. Сєвєродонецьк, просп. Радянський, буд. 55, 55а», отримав Декларацію про початок будівельних робіт, зареєстровану Інспекцією ДАБК України в Луганській області 04.04.2012 р. за № ЛГ 08312012569. 29.12.2012 р. Інспекція ДАБК України в Луганській області зареєструвала за № 14312521644. Тобто, під час будівництва «Реконструкція адміністративної, нежитлової будівлі в будівлю проектно-конструкторської організації, м. Сєвєродонецьк, просп. Радянський, буд. 55, 55а» виконав всі дії, обов'язкові для виконання, зазначених у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності. Будівництво огорожі, як одна із складових частин проекту «Реконструкція адміністративної, нежитлової будівлі в будівлю проектно-конструкторської організації, м. Сєвєродонецьк, просп. Радянський, буд. 55, 55а», здійснено у відповідності із державними будівельними нормами, генеральним планом забудови, містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки. Земельною ділянкою № 435, яка розташована за адресою м. Сєвєродонецьк, в районі буд. 55 просп. Радянський, квартал № 54, позивач користувався на підставі договору про право тимчасового користування землею від 15.08.2000 р. № 183. Цей договір було укладено на підставі проекту землеустрою під існуючий гараж. Під час встановлення меж земельної ділянки [PERSON] не погоджував на той час з ЗАТ «Сєвєродонецький ОРГХІМ» та ПАТ «Луганськдрук» межі земельних ділянок. З 25.09.2014 р. позивач користується земельною ділянкою, яка розташована за адресою м. Сєвєродонецьк, в районі буд. 55 просп. Радянський, квартал № 54, на підставі договору оренди землі № 4412900000060270044 від 19.11.2014 р.. Описом меж, що є складовою частиною Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначено, що земельна ділянка, надана у користування позивачу межує із землями, проданими у власність [PERSON] та [PERSON] лише від А до Б тобто. спільна межа проходить через спільну стіну гаражів, які належать позивачу та відповідачу. На момент затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), під існуючий індивідуальний гараж за адресою: м. Сєвєродонецьк, в районі буд. 55 по просп. Радянському, квартал 54, саме 25.04.2014 р. будівництво згідно з проектом «Реконструкція адміністративної, нежитлової будівлі в будівлю проектно-конструкторської організації, м. Сєвєродонецьк, просп. Радянський, буд. 55, 55а» завершено, право власності зареєстровано Державною реєстраційною службою Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганській області. Будівництво ж гаража позивача за документами не було навіть розпочато. А це означає, що під час здійснення будівництва, позивач також повинен дотримуватись норм діючого законодавства України у сфері будівництва з урахуванням ширини внутрішнього проїзду, встановленого ДБН В.2.3-15:2007. З матеріалів позовної заяви встановлено, що гараж, розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал 54, був побудований позивачем в 1969 році самовільно, без дозволу міської ради, на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети. Право тимчасового користування оформлено договором про право тимчасового користування землею від 15.08.2000 р. № 183. Цей договір було укладено ні підставі проекту землеустрою під існуючий гараж. Рішенням Сєвєродонецької міської ради № 4071 від 25.09.2014 р. «Про передачу в оренду земельних ділянок під існуючі індивідуальні гаражі» позивачу надано земельну ділянку площею 0,0024 га. за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський, район буд. №55, квартал № 54 (під існуючий індивідуальний гараж). 10.03.2015 року КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на гараж № 435, квартал № 54 в м. Сєвєродонецьку. Позивач під час будівництва гаража порушив норми будівництва, встановлені ДБН «Автостоянки та гаражі для легкових автомобілів», а саме не дотримано нормативу відстані від огорожі до воріт гаражу. До справи позивач, надав експертний висновок ПП «Експертно-аналітичний центр «Рейтинг» від 23.03.2015 р. як доказ наявності існування перешкоди користування гаражем, який на його думку не може бути прийнятим судом до розгляду у зв'язку із недопустимістю. Тому представник відповідачів просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи Сєвєродонецької міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснень не надав,вирішення питання залишає на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. В суді встановлено: [PERSON] на праві приватної власності належить гараж, розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, 54 квартал, гараж 435, який був збудований у 1969 році, що підтверджується технічним паспортом на гараж а.с.(7), право власності на даний Відповідно до договору № 183 від 15.08.2000р. [PERSON] було надано право тимчасового користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Сєвєродонецьк, в районі буд. №55 по пр. Радянський, квартал 54, цільове призначення земельної ділянки під існуючий індивідуальний гараж. З 19.11.2014р позивач користується даною земельною ділянкою на підставі договору оренди землі а.с. (12). Земельна ділянка позивача межує із землями, які належать [PERSON], [PERSON] та Сєвєродонецькій міській раді а.с.(18). Починаючи з 05.04.2012р. ПрАТ «Сєвєродонецький ОРГХІМ» почав будівництво «Реконструкцію адміністративної, нежитлової, будівлі в будівлю проектно-конструкторської організації, м. Сєвєродонецьк, проспект Радянський, буд. 55, 55а, «яке було завершено 25.04.2014р.(а.с.102-105). При реконструкції даного комплексу напроти вїзду до гаражу [PERSON] було встановлено бетонну огорожу. Суд не входить в оцінку правомірності реконструкції належного комплексу будівель ПАТ Сєвєродонецькиим ОРГХІМ. Але, встановлення бетонної огорожі створило перешкоди позивачу у користуванні гаражем. Як зазначено у висновку експерта від 23.03.2015р. огорожа перешкоджає нормальному вїзду і виїзду із гаража. Відповідно до державних будівельних правил відстань між гаражем і протилежної часткою огорожі необхідно збільшити до 7,7м. або частку огорожі, яка примикає до гаражу перенести вліво від гаражу на відстань 6,1 м від краю воріт гаража. Також у висновку зазначено, що огорожа, обмежує право власника отримати максимальну ринкову вартість за обєкт при його відчуженні та виключає право користування гаражем при наявності іншого автомобілю вищого класу.(а.с.58). Доказів, що даний висновок базується на припущеннях, одержаний з порушенням порядку, встановленого законодавством, як посилається представник відповідача, в суді не встановлено і таких доказів відповідачами не надано. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом, а тому клопотання представника відповідачів про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що дійсно є перешкоди в користуванні гаражем, який належить на праві приватної власності позивачу, а тому вимоги про усунення перешкод, шляхом перенесення бетонної огорожі обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн, та витрати за проведення експертизи в сумі 1000грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved