Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

22 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. В обґрунтування заяви зазначив, що він народився [INFO] року в с. Бредихіно Кіровоградської області, Республіка Україна. До 1975 року заявник проживав та працював в Російській Федерації. З 31.12.1975 року до 18.09.1986 року він працював на різних посадах па Чорнобильській АЕС. Він проживав разом з членами своєї сім'ї - дружиною [PERSON], [INFO] та доньками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. 18.09.1986 року [PERSON] було звільнено з роботи на Чорнобильській АЕС у зв'язку з переведенням на Ростовську АЕС. Таким чином, з 31.12.1975 року по 27.04.1986 року він постійно прожинав в Україні (в м. Прип'ять Київської області). Встановлення факту постійного проживання на території України з 31.12.1975 року по 27.04.1986 року, йому необхідно для отримання громадянства України, у зв'язку з чим заявник звернувся до суду. Заявник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені вимоги, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату , час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань про порядок розгляду справи до суду не надходило. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення даної заяви. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] року в с. Бредихіно Кіровоградської області, Республіка Україна, що вбачається із копії паспорта серії [NUMBER]. До 1975 року [PERSON] проживав та працював в Російській Федерації. З 31.12.1975 року до 18.09.1986 року він працював на різних посадах па Чорнобильській АЕС. Вказана обставинна підтверджується трудовою книжкою від 07 жовтня 1956 року. Згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУМВС України в м. Києві від 25.09.2013р. №17/363 станом на 29.10.1977 року [PERSON] проживав разом з членами своєї сім'ї - дружиною [PERSON], [INFO] та доньками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Більш точні дані не збереглись. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] від 24.09.1993 року, згідно якого [PERSON] було евакуйовано з зони відчуження (з м. Прип'ять, Київської обл.) 27.04.1986 року. 18.09.1986 року заявника звільнено з роботи на Чорнобильській АЕС у зв'язку з переведенням на Ростовську АЕС. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму ВС "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Згідно ст. 259 ч.1 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді заяви про встановлення юридичного факту, суд також бере до уваги положення Закону "Про громадянство України" та Указу Президента "Питання організації виконання Закону України від 27 березня 2001 року N 215/2001 "Про громадянство України" з урахуванням Указу Президента від 27.06.2006 N 588/2006 "Про внесення змін до Указу Президента України від 27.03.2001 N 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", які передбачають випадки та порядок розгляду заяв щодо набуття громадянства України. Згідно до норм п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215: у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 Закону України «Про громадянство України» ,визначає поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - це проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. За таких обставин, суд вважає встановленим факт постійного проживання [PERSON], з 31.12.1975 року по 27.04.1986 року на території України. На підставі викладеного та,

Outcome: approved