Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач через свого представника у грудні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 85 147,53 грн та судового збору у розмірі 1 600,00 грн. В обґрунтуванні позову представник позивача зазначив, що 14.02.2008 між ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 3000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.01.2013, процентна ставка становить 24 % річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач не виконав свої зобов'язання, припинив вносити платежі передбачені умовами кредитного договору та припинив сплату процентів за користування кредитом. 14 листопада 2016 року ПАТ "Універсал Банк" та ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" уклали Договір про відступлення права вимоги, згідно якого ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника [PERSON] У зв'язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача станом на 30.11.2017 утворилася заборгованість у розмірі 85 147,53 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту - 72 507,41 грн; заборгованість по відсоткам - 11 428,65 грн; заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 1 211,47 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року по справі було відкрито спрощене провадження без виклику сторін. 25 травня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва ухвалив подальший розгляд справи проводити з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, а також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 10 серпня 2018 року та 14 листопада 2018 року не з'являвся, про день, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про причини неявок до суду не повідомляв. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 лютого 2008 року між ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № CL19206, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 3000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.01.2013, процентна ставка становить 24 % річних (а.с.11-17). З матеріалів справи вбачається, що позивач всі зобов'язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі встановленому договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 14 листопада 2016 року ПАТ "Універсал Банк" та ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" уклали договір № UB-OP/16-132 про відступлення права вимоги, згідно якого ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника [PERSON] (а.с.21-24) Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором № CL19206 від 14 лютого 2008 року, внаслідок чого станом на 30 листопада 2017 року в нього утворилась заборгованість у розмірі 85 147,53 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту - 72 507,41 грн; заборгованість по відсоткам - 11 428,65 грн; заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 1 211,47 грн. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, врахувавши, що право вимоги відносно відповідача перейшло до позивача, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 85 147,53 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту - 72 507,41 грн; заборгованість по відсоткам - 11 428,65 грн; заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 1 211,47 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 600,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 526, 610, 1049, 1050, 1054 та 1077 ЦК України, ст. 12, 133, 141, 280, 281 ЦПК України, суд, -,

Outcome: approved