Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] та Управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2011 року по день смерті [PERSON] та визнання позивача спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті спадкодавця [PERSON] . В обґрунтування внесеного позову позивач покликається на те, що [PERSON] був інвалідом 2 групи по психічному захворюванню, а з 1971 року перебував на диспансерному обліку в комунальному закладі "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня". Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.09.2016 року позивач призначений опікуном [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,111, га та 1/2 частки житлового будинку розташованих по [ADDRESS] , інша частина житлового будинку та земельної ділянки належать позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яку позивач прийняв після смерті [PERSON] . Позивач звернувся до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2, Шполянської А.О., із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте позивачу було відмовлено з підстав, що не є спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не складав та рекомендовано звернутись до суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю. Позивач зазначає, що з 2011 року по дату смерті [PERSON] постійно проживав з ним та з його сім"єю за адресою [ADDRESS] . Стверджує, що особисто здійснював догляд за спадкодавцем, допомагав йому у побуті, купував ліки, займався похованням померлого. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Панфілової А.В. від 28.05.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні /а.с. 33/. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.07.2019 року у справі замінено відповідача [PERSON] на [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2019 року постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження /а.с. 78-79/. Розпорядженням керівника апарату Кіровського районного суду від 16.07.2020 року №297 призначений повторний автоматизований розподіл справи відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду /а.с. 105/. Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 16.07.2020 року, вказана цивільна справа розподілена судді Мохонько В.В. /а.с. 105/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Мохонько В.В. від 27.07.2020 року прийнято до провадження цивільну, розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження /а.с. 107-108/. 05.04.2021 року представник позивача подала до суду уточнену позовну заяву, якою просила встановити факт постійного проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у період з 2011 року по день смерті [PERSON] та визнати позивача спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] ; змінити [PERSON] як спадкоємцю четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , черговість одержання права на спадкування, надавши йому право на спадкування разом із спадкоємцем третьої черги [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2021 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті /а.с 211/. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просила відмовити в задоволенні позову повністю. В судове засідання представник відповідача управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького не з`явився, повідомлявся належним чином. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з позивачем давно товаришує, під час відрядження позивач повідомив, що мати померлого [PERSON] , просила взяти її сина під опіку. Разом з позивачем інколи возили [PERSON] на обстеження в психіатричну лікарню. До будинку не заходив, а тому не може свідчити про ведення спільного побуту позивача з померлим. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з позивачем товаришує з дитинства, проживає по сусідству. Зі слів позивача знає, що позивач відвозив [PERSON] до лікарні, купував йому ліки та одяг. З якого часу проживав разом з Денисом пояснити суду не зміг. Свідок [PERSON] суду пояснила, що раніше проживала в [ADDRESS] , наразі проживає в місті Києві, в зв`язку з частими приїздами до м. Кропивницького через хворобу її матері, як сусідка приходить до позивача і бачить що останній доглядав за [PERSON] , готував йому їжу та купував одяг, [PERSON] був доглянутий та чистий. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, покази свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно з випискою із акту огляду МСЕК від 12.05.2009 р., [PERSON] , 1953 року народження, встановлено інвалідність, безстроково, діагноз параноїдальна шизофренія, виражений емоційно вольовий дефект. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.09.2016 року встановлено опіку над недієздатним [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою по [ADDRESS] та призначено опікуном над ним [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть виданого Кіровоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 26 липня 2017 року, серія [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів копії спадкової справи, 20.04.2018 року [PERSON] , звернувся до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 із заявою про видачу йому свідоцтва про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій № 789/02-31 від 20.04.2018 року, державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2,4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Звертаючись з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю до суду позивач вказував, що проживав однією сім`єю з недієздатним [PERSON] не менше як п`ять років, доглядав недієздатного [PERSON] , забезпечував його необхідними ліками, купував продукти харчування, одяг, сплачував комунальні послуги та інше. Відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Отже, зазначені дії можуть свідчити тільки про те, що [PERSON] , здійснюючи догляд за недієздатним [PERSON] , виконував свої обов`язки опікуна у відповідності до вимог чинного законодавства України, і вказані дії не можуть свідчити про те, що вони проживали однією сім`єю. Відповідно до п.4.3, 4.9 та 4.10 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом від 26.05.1999 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 17.06.1999 року за № 387/3680, опікун повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов`язків. Суми, які належать підопічним у вигляді пенсій, допомоги чи аліментів, інших поточних надходжень або прибутків від належного їм майна, переходять у розпорядження опікуна і витрачаються на утримання підопічних. Піклувальник має право одержувати зазначені в пункті 4.9 цих Правил суми і витрачати їх на утримання осіб, що перебувають під піклуванням, якщо цього вимагають інтереси зазначених осіб. За рішенням виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому раді слідує, що вказаний орган дозволив опікуну [PERSON] зняти з реєстрації місця проживання недієздатного [PERSON] за адресою по [ADDRESS] та зареєструвати на вимогу опікуна [PERSON] за адресою в [ADDRESS] . Отже, позивач на період виконання своїх обов`язків як опікуна не зареєстрував недієздатного [PERSON] за місцем своєї реєстрації та проживання, а тому доводи позивача про спільне проживання за адресою в по [ADDRESS] про що зазначено в довідці за номером 2974 виданої 17.05.2019 року начальником КП «ЖЕО №1 міської ради міста Кропивницького не заслуговують на увагу суду. За правилом ч. 3 ст. 72 ЦК України опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 15 СК України якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. Майновий обов`язок здійснює його опікун. Отже, з вищенаведеного слідує, що недієздатний [PERSON] не міг здійснювати в повній мірі свої обов`язки у сімейних відносинах, оскільки через психічний розлад не був здатним усвідомлювати значення своїх дій. Враховуючи вищенаведене, встановити факт проживання однією сім`єю позивача з недієздатним [PERSON] в період часу з 2011 року по час смерті недієздатного [PERSON] не є можливим, в зв`язку з чим в задоволені таких вимог слід відмовити. В свою чергу, згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Оскільки, позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю позивача з [PERSON] суд не задовольняє, то відповідно немає у суду підстав і для задоволення вимог щодо визнання позивача спадкодавцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] , зміну позивачу як спадкоємцю четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , черговості одержання права на спадкування та надання позивачу права на спадкування разом із спадкоємцем третьої черги за законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed