Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ВДВС Виноградівського РУЮ, [PERSON], у якому просить звільнити з-під арешту майно, що належить на праві власності [PERSON], а саме автомобіль ЗАЗ, модель Daewoo T13110, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER] накладеного постановами державних виконавців ВДВС Виноградівського РУЮ ВП №35245323 від 15.11.2012 року, ВП №30527798 від 01.02.2012 року, ВП №41674498 від 28.01.2014 року, ВП №38430844 від 12.06.2013 року, ВП №38056641 від 24.05.2013 року, ВП №36998704 від 13.03.2013 року, ВП №35245323 від 15.11.2012 року, ВП №30684708 від 30.01.2012 року та заборонити органам ДВС вчиняти будь-які дії, пов"язані з обмеженням ПАТ КБ "ПриватБанк" прав заставодержателя щодо вищевказаного автомобіля. В судове засідання на судовий розгляд справи особи, що беруть участь у справі не з'явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує повністю. Представник ДВС, та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому на підставі ст. 169 ч.4 ЦПК України справа підлягає розгляду на основі наявних доказів, з постановленням заочного рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутись до суду про зняття арешту із заставленого майна. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору МКV0AU04527020 від 25.06.2007 року [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 49928,40 зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 22.06.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони уклали договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] передала у заставу позивачу автомобіль ЗАЗ, модель Daewoo T13110, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER] що належить йому на праві власності. Рішенням Виноградівського районного суду від 08.12.2011 року у справі №2-1257/11, позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено. Передано в заклад ПАТ КБ "ПриватБанк" шляхом вилучення у [PERSON], належне їй на праві власності заставлене майно, а саме: автомобіль ЗАЗ, модель Daewoo T13110, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER]. В рахунок погашення заборгованості за договором МКV0AU04527020 від 25.06.2007 року в розмірі 67773,98 грн. - звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль ЗАЗ, модель Daewoo T13110, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Згідно ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження"- про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладання арешту на майно або, тоді коли йому відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Однак, в ході реалізації предмету застави, банку стало відомо, що: 15.11.2012 року державним виконавцем Винорадівської виконавчої служби, винесено Постанову ВП №35245323 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON]; 01.02.2012 року державним виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ винесено постанову ВП №30527798 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженні, що належить боржнику [PERSON]; 28.01.2014 року державним виконавцем В ДВС Виноградівського РУЮ винесено постанову ВП №41674498 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженні, що належить боржнику [PERSON]; 12.06.2013 року державним виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ винесено постанову ВП №38430844 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженні, що належить боржнику [PERSON]; 24.05.2013 року державним виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ винесено постанову ВП №38056641 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженні, що належить боржнику [PERSON]; 13.03.2013 року державним виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ винесено постанову ВП №36998704 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженні, що належить боржнику [PERSON]; 15.11.2012 року державним виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ винесено постанову ВП №35245323 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженні, що належить боржнику [PERSON]; 30.01.2012 року державним виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ винесено постанову ВП №30684708 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженні, що належить боржнику [PERSON]. Відповідно до Інструкції "Про проведення виконавчих дій"№ 74/5 від 15.12.1999 р. та ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави. Таким чином, судом встановлено, що право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло 25.06.2007 року, тобто раніше, ніж відповідачем відділом ДВС Виноградівського РУЮ було накладено арешт на автомобіль автомобіль ЗАЗ, модель Daewoo T13110, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER] що належить на праві власності [PERSON] Крім того, згідно ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, які не є заставодержателями. Арешт заставленого майна порушує пріоритетне право ПАТ КБ "Приват Банк", як заставодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Необхідність звільнення заставлено майна з-під арешту обумовлено тим, що існує імовірність реалізації автомобіля автомобіль ЗАЗ, модель Daewoo T13110, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] Згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" заставодержатель має право звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачам в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем доведено пріоритетність обтяження заставленого майна, накладення арешту на автомобіль порушує права на задоволення вимог Позивача в рахунок предмету застави, а відтак вимога про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню. Щодо заявлених вимог позивача про заборону органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ "Приватбанк" прав заставодержателя відносно спірного автомобіля, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки є передчасні. Так, в силу ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто ЦПК України не передбачає звернення до суду за захистом непорушеного права на майбутнє. З урахуванням зазначеного, підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON], а саме в розмірі 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: partial