overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON], [PERSON], 3-я особа Товарна біржа "Дніпродзержинська" звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог [PERSON] вказала, що вона 16 червня 1999 року, діючи від свого імені, та в інтересах своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у [PERSON], згідно договору купівлі-продажу придбала будинок [NUMBER] загальною площею 64,8м.кв. та жилою площею 42,1м.кв., розташований по [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був укладений та посвідчений Товарною біржею "Дніпродзержинська". Придбаний ними будинок після укладення договору купівлі-продажу на їхнє ім*я був зареєстрований у КП БТІ м. Дніпродзержинська. У будинок вони вселились та у ньому проживають. У теперішній час вони бажають розпорядитись належним їм на праві власності бидинком. Однак, їм у відчуженні будинку було відмовлено з тієї причини, що договір купівлі -продажу будинку нотаріально не був посвідчений. Разом з тим, ними договір купівлі-продажу ними виконаний у повному обсязі. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та також просила їх задовольнити. Відповідачка та представник 3-ї особи у судове засідання не з*явились. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутність. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.227 ЦК України /1964р./ договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоч би однією зі сторін є громадянин. Невиконання цієї вимоги тягне недійсність угоди. Разом з тим, відповідно до ст.47 ч.2 ЦК України /1964р./, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. У такому випадку подальше нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Із договору купівлі-продажу будинку [NUMBER] по [ADDRESS] від 16 червня 1999 року вбачається, що позивачами був придбаний вказаний будинок. Договір купівлі-продажу був укладений та посвідчений Товарною біржею "Дніпродзержинська". Придбаний позивачами будинок на їхнє ім*я був зареєстрований у КП «Бюро технічної інвентаризації" м. Дніпродзержинська. Із технічного паспорту вбачається, що власниками вказаного будинку є позивачі по справі. При таких обставинах суд, оцінивши всі докази, зібрані по справі, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

25.05.2015 [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки. Обґрунтовуючи подану заяву, заявник посилається на те, що з 24.01.1978 працював (російською мовою) "варщиком" на Миколаївському міжколгоспному гідролізно-дріжджовому заводі. На вказаному підприємстві 24.01.1978 йому була оформлена трудова книжка, у якій під час заповнення прізвища заявника працівником відділу кадрів вказаного підприємства допущено помилку, яка згодом була виправлена без відповідних застережень. На сьогоднішній день заявник досяг пенсійного віку, але наявне у трудовій книжці виправлення перешкоджає йому в оформленні пенсії. Посилаючись на необхідність оформлення пенсії, заявник просив встановити факт належності йому зазначеного правовстановлюючого документу. Заявник у судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, повідомивши, що вимоги підтримує та просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. При цьому від заінтересованої особи надійшов лист, в якому остання повідомляє, що проти заяви не заперечує і просить суд розглядати справу без участі її представника. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов такого. Заявник народився [INFO] у с. Новогригорівка, Миколаївського району, Миколаївської області (а.с. 3). 24.01.1978 заявник був прийнятий на роботу (російською мовою) "варщиком" до Миколаївського міжколгоспного гідролізно-дріжджового заводу. При прийнятті на роботу заявникові 24 січня 1978 року оформлена трудова книжка [NUMBER], в якій його прізвище, ім'я та по-батькові російською мовою записане як "[PERSON]". При заповненні цієї трудової книжки посадовою особою відділу кадрів вчинено виправлення у прізвищі заявника і це виправлення не завірено належним чином відповідальною особою відділу кадрів (а.с. 5). Дослідивши у сукупності надані письмові документи, та проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що трудова книжка [NUMBER] дійсно видана і належить саме заявникові, а не будь-якій іншій особі. На це вказують дані зафіксовані в документах, події в особистому житті, відображені в заяві [PERSON], і які повністю узгоджуються між собою. (а.с. 2-8). Що ж стосується виправлення у прізвищі заявника в трудовій книжці, то на думку суду, це є наслідком помилки, допущеної при заповненні трудової книжки посадовою особою підприємства, на якому працював заявник. З огляду на викладене вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

13.01.2017 [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки. Заявник зазначив, що свою трудову діяльність він почав у 1974 році, влаштувався до Миколаївського підприємства "Ера" на посаду електромонтажника. На зазначеному підприємстві 24 липня 1974 року йому була оформлена трудова книжка, у якій під час заповнення прізвища заявника працівником відділу кадрів вказаного підприємства допущено помилку, яка згодом була виправлена без відповідних застережень. На сьогоднішній день заявник досяг пенсійного віку, але наявне у трудовій книжці виправлення перешкоджає йому в оформленні пенсії. Посилаючись на необхідність оформлення пенсії заявник просив встановити факт належності йому зазначеного правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, при цьому 29.03.2017 направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, повідомивши, що вимоги підтримує та просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, при цьому 13.03.2017 від заінтересованої особи надійшов лист, в якому остання повідомляє, що проти заяви не заперечує і просить суд розглядати справу без участі її представника. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов такого. Відповідно до свідоцтва про народження, заявник [PERSON] народився [INFO] року у с. Виноградівка Казанківського району Миколаївської області (а.с.7). У 1974 році заявник був прийнятий на роботу електромонтажником до Миколаївського підприємства "Ера". При прийнятті на роботу заявникові 24 липня 1974 року оформлена трудова книжка, в якій його прізвище, ім'я та по-батькові російською мовою записане як "[PERSON]". При заповненні цієї трудової книжки посадовою особою відділу кадрів вчинено виправлення у прізвищі заявника і це виправлення не завірено належним чином відповідальною особою відділу кадрів (а.с. 8). Дослідивши у сукупності надані письмові документи, та проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що трудова книжка дійсно видана і належить саме заявникові, а не будь-якій іншій особі. На це вказують дані зафіксовані в документах, події в особистому житті, відображені в заяві [PERSON], і які повністю узгоджуються між собою. Що ж стосується виправлення у прізвищі заявника в трудовій книжці, то на думку суду, це є наслідком помилки, допущеної при заповненні трудової книжки посадовою особою підприємства, на якому працював заявник. У пункті 1 п1 березня 1995 року роз'яснено, що в порядку окремого провадження у тому числі розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. З огляду на викладене вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності документу, а саме атестата № [NUMBER], виданого Арбузинським СПТУ-9 20 липня 1979 року, на ім'я "[PERSON]". Заявник мотивує своє вимоги тим, що 20 липня 1979 року він закінчив навчання в Арбузинському СПТУ-9 Миколаївської області та отримав спеціальність "тракторист-машиніст широкого профіля", кваліфікація "тракторист-машиніст широкого профіля 3-го класу". При звернені до УПФУ в Братському районі для призначення пенсії виявилося, що в даному атестаті допущена помилка при написанні прізвища та зазначено "[PERSON]". В судове засідання заявник не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. 20 липня 1979 року Арбузинським СПТУ-9 було видано атестат № [NUMBER] на ім'я [PERSON], однак в написані прізвища містяться наведення та виправлення, у зв'язку з чим, прізвище можна прочитати як "[PERSON]" або "[PERSON]" (а.с. 6). Відповідно до дублікату свідоцтва про народження, військового білету, паспорту прізвище заявника зазначено як "[PERSON]" (а.с. 3, 7, 8). [PERSON] народився [INFO] року (а. с. 3, 7). Згідно з довідкою Арбузинського професійного аграрного ліцею № 69 від 23.02.2017 року, [PERSON] дійсно закінчив навчальний заклад Арбузинським СПТУ-9 по професії "Тракторист -машиніст", зарахований 01.09.1977 р, відрахований 20.07.1979 р. (а.с. 10). Згідно з довідкою Арбузинського професійного аграрного ліцею № 157 від 19.04.2017 року, [PERSON], [INFO], дійсно закінчив навчальний заклад по професії "Тракторист -машиніст", (а.с. 26). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявник не має іншої можливості встановити факт належності атестата № [NUMBER], виданого Арбузинським СПТУ-9 20 липня 1979 року, на ім'я "[PERSON]" та реалізувати своє право на оформлення пенсії. За таких обставин заява підлягає задоволенню. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Виноградівської РДА від 11.02.1997 року йому належить сертифікат на право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній вланості КСГП "Нива" розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї чатки в натурі. В сертифікаті прізвище заявника записано як "[PERSON]", що не відповідає даним зазначеним в паспорті громадянина України, де його прізвище записано як "[PERSON]". При зверненні до ТзОВ "ГЕО-СЕВ" заявнику було відмовлено у внесенні виправлень у сертифікат. Оскільки розбіжності у написанні його імені в належних йому документах створюють перешкоди заявнику в оформленні та реалізації його прав щодо сертифіката на право на земельну частку (пай), [PERSON] просить суд встановити факт належності йому вищевказаного сертифіката. В судове засідання заявник [PERSON] не з"явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, вимоги заяви підтримує повнстю та просить такі задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд спарви проводиться без його участі. Обстеживши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до вимог ст.234 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, п.п. 1, 6 ч.1 ст.256 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або паспорті. Так, під час судового розгляду справи встановлено, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданим Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області від 05.10.2012 року та свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 25.07.2012 року, ім"я заявника записано як "[PERSON]", що є правильним. Натомість, як вбачається з Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0056181, виданого 18.02.1997 року на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації за №66 від 11.02.1997 року, такий виданий на ім"я "[PERSON]". З довідки ТзОВ "ГЕО-СЕВ" №27 від 14.05.2014 року вбачається, що заявнику відмовлено у реалізації його прав на оформлення документації по відновленню меж земельної ділянки (паю) через розбіжність у написанні його прізвища в сертифікаті та паспорті громадянина. Суд констатує, що вказана невідповідність є перешкодою для заявника в оформленні та реалізації його прав на нерухоме майно, тому встановлення факту, який просить встановити заявник, має для нього юридичне значення. Розглянувши цивільну справу окремого провадження за заявою [PERSON] на підставі поданих доказів суд прийшов до переконання, що доводи заяви є обгрунтованими та заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій зазначається, що 23.06.1977 року в колгоспі ім.Кірова Голованівського району йому було виписано трудову книжку російською мовою, в якій, у графі "Прізвище" його помилково було записано як "Чирка", хоча згідно паспортних даних він значиться як "Чирко". При зверненні до Ульяновського об"єднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області отримав відмову пенсійного фонду в оформленні пенсії у зв"язку з розбіжністю в записі прізвища в трудовій книжці з іншими документами. У зв"язку з такими розбіжностями заявник не може оформити пенсію, тому змушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки. [PERSON] в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, але надав суду заяву в якій просить слухати справу у їх відсутності,\~ проти заявлених у заяві вимог заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки серії УКР №0251495 від 23.06.1977 року. У вказаній трудовій книжкі (а.с.4-6) в графі "Прізвище" його прізвище помилково було записано як "Чирка", хоча дійсно, по всіх офіційних документах він значиться як "Чирко". Через даний факт він не може оформити пенсію, а тому змушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту \~ правовстановлюючого документу. Дослідивши додані до справи копії документів: паспорту серії ЕА 425794, виданого Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області 23.03.1998 року (а.с.9-11), свідоцтва про народження (а.с.7), диплому (а.с.8), судом встановлено, що вірне прізвище заявника - "Чирко", а при оформленні трудової книжки була допущена помилка при написанні його прізвища. Статтею 48 КЗпП України зазначається, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудову діяльність працівника. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявнику для оформлення пенсії. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У грудні 2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу за недораховану електроенергію в сумі 4625 грн. 23 коп. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON], яка проживає за адресою:[ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ "Миколаївоблтеплоенерго". За вказаною адресою оформлено особовий рахунок (укладено договір) № [NUMBER]. 01 вересня 2014 року представниками ПАТ "Миколаївобленерго" при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн було встановлено порушення відповідачем Правил користування електроенергією для населення, а саме: "Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки після припинення енергопостачання у відповідності до п.27 ПКЕЕн до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, відкритою електропроводкою у прихованому місті з порушенням схеми обліку, яке неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку". За вказаним порушенням було складено Акт № В-0632, який підписаний контролерами. Споживач від підпису відмовився, про що є помітка в Акті. 22 жовтня 2014 року комісією, яка була проведена за відсутності споживача, прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем ПКЕЕн було нанесено збитків в розмірі 4625 грн. 23 коп., що є реальною спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченої електроенергією. Розрахунок боргу проведений за півроку. Таким чином, загальна сума боргу становить 4625 грн. 23 коп. Проте, на теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. Відповідно до ч.4 ст. 26 ЗУ "Про енергетику", споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526,1166, 1193 ЦК України, "Правил споживання електроенергії для населення", суд дійшов висновку, що предявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

30 грудня 2014 року головний психіатр Управління охорони здоров'я Запорізької облдержадміністрації звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про призначення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно гр. [PERSON], 1968 року народження, який мешкає за адресою: [ADDRESS], зазначивши в заяві, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в обласній психіатричній лікарні з 1991 року з діагнозом: "Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим емоційно-вольовим дефектом". З 1990 року по 2014 рік неодноразово (12 разів) лікувався в психіатричному стаціонарі. Остання госпіталізація з 25.11.2014 року по 03.12.2014 рік у зв'язку з маячними мотивами, проявляв агресію до матері. [PERSON] був затриманий працівниками мілії, після чого був госпіталізований у психіатричну лікарню. У клінічній картині захворювання [PERSON] переважає афективно-параноїдна симптоматика з агресією до своєї матері, відсутністя критики до свого стану, хвороби, на прийом до лікаря-психіатр не з'являється, лікування не приймає. Згідно висновку лікаря-психіатра є підстави вважати, що поведінка [PERSON] є суспільно-небезпечною для оточуючих. Представник КУ "ОКПЛ" просить винести судове рішення про призначення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку гр. [PERSON], 1968 \~ року народження. Сторони у судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Згідно до ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" призначення примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Наявність в матеріалах справи та поясненнях лікаря-психіатра відомостей дають підстави для обґрунтованого припущення про присутність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він може вчинити дії, які створюють безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. На підставі ст. ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

30 грудня 2014 року головний психіатр Управління охорони здоров'я Запорізької облдержадміністрації звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про призначення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], зазначивши в заяві, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в обласній психіатричній лікарні з 1991 року з діагнозом: "Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим емоційно-вольовим дефектом". З 1990 року по 2014 рік неодноразово (12 разів) лікувався в психіатричному стаціонарі. Остання госпіталізація з 25.11.2014 року по 03.12.2014 рік у зв'язку з маячними мотивами, проявляв агресію до матері. [PERSON] був затриманий працівниками мілії, після чого був госпіталізований у психіатричну лікарню. У клінічній картині захворювання [PERSON] переважає афективно-параноїдна симптоматика з агресією до своєї матері, відсутністя критики до свого стану, хвороби, на прийом до лікаря-психіатр не з'являється, лікування не приймає. Згідно висновку лікаря-психіатра є підстави вважати, що поведінка [PERSON] є суспільно-небезпечною для оточуючих. Представник КУ "ОКПЛ" просить винести судове рішення про призначення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку гр. [PERSON], [INFO]. Сторони у судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Згідно до ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" призначення примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Наявність в матеріалах справи та поясненнях лікаря-психіатра відомостей дають підстави для обґрунтованого припущення про присутність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він може вчинити дії, які створюють безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. На підставі ст. ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд

Outcome: approved