Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] в квітні 2016 року звернулася до Галицького районного суду з позовом і просить стягнути з [PERSON] в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 259124 грн. 12 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Позивач [PERSON] в позовній заяві посилається на ті обставини, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Сімейне життя не склалося і в березні 2000 року шлюб між ними було розірвано. В шлюбі в них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка згідно рішення суду після розлучення залишилася проживати разом з нею. [PERSON] за рішенням суду від 27 вересня 2005 року зобов'язаний сплачувати в її користь аліменти на дочку у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття. Проте, від сплати аліментів [PERSON] ухиляється, будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає. Станом на 01 лютого 2016 року за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 6595 грн. 70 коп. При розрахунку розміру пені за основу взято розмір щомісячної заборгованості по аліментіах, визначеної державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та кількості днів за прострочення сплати аліментів. Просила її позов задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 259124 грн. 12 коп. та 3000 грн. витрат на правову допомогу. При цьому подала письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання через оголошення у пресі "Галичина". Третя особа без заявлення самостійних вимог: відділ державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в судове засідання представника не направив по невідомій суду причині. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому в них [INFO] народилася дочка [PERSON]. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що в березні 2000 року шлюб між сторонами було розірвано, дочку [PERSON] залишено проживати разом з матір'ю. З копії виконавчого листа від 26 вересня 2005 року вбачається, що [PERSON] зобов'язаний сплачувати в користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття. З довідки-розрахунку відділу ДВС Галицького районного управління юстиції за № 141 від 03.02.2016 року вбачається, що за 2005 рік заборгованість по аліментах [PERSON] по аліментах становить 620 грн. 10 коп, за 2006 рік - 31 грн. 40 коп, за 2007 рік - 966 грн. 80 коп; за 2008 рік - 2449 грн. 80 коп.; за 2009 рік - 506 грн. 40 коп.; за 2010 рік - 3316 грн. 80 коп.; за 2011 рік - 1399 грн. 50 коп.; за 2012 рік - 4106 грн. 70 коп.; та за 2013 рік - 3773 грн. 80 коп. У 2015 році було сплачено 9500 грн. ( 23.02.2015 року - 2750 грн.; 23.02.2015 року - 2750 грн.; 23.02.2015 року - 4000 грн). З розрахунку пені згідно ст. 196 Сімейного кодексу вбачається, що за період прострочення сплати аліментів [PERSON] нараховано неустойку в розмірі 259124 грн. 12 коп. З довідки-розрахунку відділу ДВС Галицького районного управління юстиції за № 141 від 03.02.2016 року вбачається, що станом на 01 лютого 2016 року сума загальної заборгованості становить 6595 грн. 70 коп. Згідно ст. 194 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу та на проведення судових експертиз. У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму № 10 від 17 жовтня 2014 р. "Про застосування законодав-ства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що право на правову допомогу гаранто-вано статтями 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Су-дом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 ро-ку № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі пра-ва, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на пра-вову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті79, статтях 84,88,89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розра-хунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 10 лютого 2015 року між [PERSON] та адвокатом, Свирида Галиною Степанівною був укладений договір про надання юридичних послуг . Адвокат Свирида Г.С. надавала позивачу по справі правову допомогу. Понесені витрати позивача на правову допомогу підтверджується квитанцією до прибуткових касових ордерів про оплату наданих послуг, що міститься в матеріалах справи. За наведених обставин, суд приходить до висновку про підставність позовної вимоги в частині про стягнення коштів на користь позивача на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача також слід стягнути в дохід держави судові витрати в розмірі 2591 грн. 24 коп. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 191, 194, 196, 197 ЦК України,

Outcome: approved