Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

04 грудня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк" (далі Банк) звернулось до суду з уточненим під час розгляду справи позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач не виконав покладених на нього договірних зобов'язань. Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на участь представника в судовому засіданні, надавши суду заяву про підтримку позовних вимог та можливості розгляду справи за його відсутності. Зі змісту позовної заяви убачається, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 06 лютого 2006 року [PERSON] отримав у закритому акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк" кредит у розмірі 500,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак позичальник, який отримав грошові кошти, не виконує взяті на себе зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого за цим договором на 31 жовтня 2013 року виникла заборгованість, яка становить: заборгованість за кредитом - 493,41 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 577,46 доларів США, штраф (фіксована частина) - 62,58 доларів США, штраф (процентна складова) - 103,54 доларів США, а у загальному розмірі 2 236,99 доларів США. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні інтереси кредитора, публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" просить суд стягнути з [PERSON] зазначену у позові заборгованість, що утворилась станом на 31 жовтня 2013 року в загальному розмірі 2236,99 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31 жовтня 2013 року складає 17 873,56 грн., та сплачені позивачем судові витрати у розмірі 229,40 грн. Відповідач [PERSON], в установленому законом порядку повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно за викликом суду не з'явився, не повідомив про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до правил частини 4 статті 169 ЦПК України та частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести її заочний розгляд за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 06 лютого 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір. Згідно умов цього договору, відповідачу був наданий кредит у розмірі 500,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з укладенням 06 лютого 2006 року між Банком і [PERSON] Договору виникли кредитні правовідносини, зобов'язання по яких необхідно виконувати відповідно до положень ЦК України. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписані уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов'язковими для виконання. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач узяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, надав Позичальнику обумовлену договором суму кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Зі своєї сторони [PERSON] умови зазначеного договору не виконав, суму кредиту не погашає, не вносить плату за користування коштами, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2013 року за Договором утворилась заборгованість, що складається з: заборгованість за кредитом - 493,41 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1577,46 доларів США, штраф (фіксована частина) - 62,58 доларів США, штраф (процентна складова) - 103,54 доларів США, а у загальному розмірі 2236,99 доларів США. Відповідно до службового розпорядження національного банку України від 31 жовтня 2013 року курс гривні до іноземної валюти станом на 31 жовтня 2013 року становив 7,99 грн. за 1 долар США. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору з своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, унаслідок чого утворилась заборгованість. Суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовилась від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Частиною першою статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання зобов'язання відповідно до частини 1 статті 546 та статті 549 ЦК України забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, суд визнає, що відповідач в однобічному порядку не виконує покладені на нього Договором зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима, тому позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивача суми заборгованості підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення позивачем при подачі позовної заяви оплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved