Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

04 січня 1975 року рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради депутатів трудящих №546 "Про надання квартир в 50-ти житлово-кооперативному будинку №2" чоловіку позивача - [PERSON] було надано чотирьохкімнатну квартиру, площею 52,67 кв.м.. На підставі ордеру від 05 листопада 1975 року позивач, [PERSON] та їх син [PERSON] заселились у квартиру [ADDRESS]. 09 квітня 2015 року чоловік позивача - [PERSON] помер. За життя [PERSON] являвся членом ЖБК №2 і в 1990 році повністю сплатив вартість вищезазначеної квартири, однак не провів державної реєстрації права власності на цю квартиру. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлювальні документи. Спадкоємцем першої черги за законом на вказану квартиру є також син позивача - [PERSON], однак останній відмовився від прийняття спадщини після смерті батька шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Інших спадкоємців немає. Позивач просила визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Окрім цього, позивач зазначила, що існують розбіжності в написанні прізвища позивача та спадкодавця. Зокрема, в свідоцтві про шлюб, яке було видано російською мовою, прізвища позивача та її чоловіка після реєстрації шлюбу записано "Барцицкий" і "Барцицка". При отриманні паспорта громадянина України, прізвище позивача було перекладено на українську мову "Барцицька", а її чоловіка "Барціцький". В результаті чого і в свідоцтві про смерть прізвище чоловіка записано "Барціцький". Через таку розбіжність у написанні прізвищ неможливо встановити, що позивач є дружиною померлого [PERSON], тому позивач просила суд встановити факт, що вона дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON]. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися. Подали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи -Жмеринської міської ради та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно п.5 до ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено розбіжність в написанні прізвища спадкодавця в рішенні виконавчого комітету Жмеринської міської ради депутатів трудящих №546 "Про надання квартир в 50-ти житлово-кооперативному будинку №2", де він зазначений як "Барцицький", в свідоцтві про шлюб, де він російською мовою зазначений як "Барцицкий" та в свідоцтві про смерть - "Барціцький". Суд приймає до уваги, що від встановлення факту перебування позивача у шлюбі з [PERSON], який помер 09 квітня 2015 року в м. Жмеринка Вінницької області, залежить виникнення майнових прав заявника, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в Постанові судової палати у цивільних справах від 18 грудня 2013 року в справі №6-138цс13, член житлово-будівельного кооперативу особисто набуває право власності на кооперативну квартиру, якщо він вніс пай за рахунок власних коштів. На момент здійснення паєнагромадження спадкодавцем правовідносини регулювались Законом України "Про власність", ст. 15 якого передбачала, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" від 18 вересня 1987 року №9, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовичй внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатись неюна свій розсуд. Відповідно до ст.1261 цього ж Кодексу у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у стому числі зачаті за житття спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для винесення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved