Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

27.01.2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 14037 грн.95 коп. заборгованості згідно кредитного договору від 21.02.2006 року. Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ КБ "Приватбанк"та [PERSON] укладено 21.02.2006р. кредитний договір, відповідно до якого останній взяв кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Однак він свої зобов"язання за вказаним договором не виконував, не сплачуючи грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2014 року має заборгованість - 35888 грн. 38 коп. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 22995,09 грн. яка була задоволена рішенням Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 22.05.2012 року і різниця становить 12 893,29 грн., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 644, 66 грн. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 21.02.2006 року на загальну суму 14037,95 грн., а також судові витрати по справі. Представник ПАТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не прибув. Натомість на адресу суду подав заяву в якій просить суд розглянути справу у свою відсутність. Заявлені вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, про що свідчить оголошення, розміщене в газеті "Галичина" від 07.03.2015 року за №35, яка зберігається в матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд прийшов до висновку про вирішення справи по суті на підставі наявних в ній даних та можливість постановлення заочного рішення. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 21.02.2006 року, згідно кредитного договору № б/н отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З"ясовано також, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.05.2012 року з [PERSON] присуджено стягнути суму боргу за вищевказаним кредитним договором в розмірі 22 995 грн. 09 коп. Однак залишок заборгованості за кредитним договором від 21.02.2006 року № б/н відповідач [PERSON] не погашав, в результаті чого утворилася заборгованість - 14 037 грн. 95 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідач не сплачує щомісячних внесків на погашення заборгованості, крім того не платить відсотки за користування кредитом, заборгованість по комісії та штрафи за несвоєчасність виконання зобов'язань, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 21.02.2006 року, який є в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору. Ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. В даному випадку відповідач порушив умови кредитного договору, а саме не проводить погашення заборгованості за кредитом, по відсотках, комісії, штрафах, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, сплачені судові витрати на користь позивача підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved