Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи відділ реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції, Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна в якому просила суд: - встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] -[INFO], з [PERSON], [INFO] в період з жовтня 2005 року по лютий 2009 року. - встановити факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] стосовно [PERSON], [INFO], місце народження м. Київ. - зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області внести зміни до актового запису про народження у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану № 26 від 16 січня 2009 оку складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, а саме вказати батьком [PERSON] - [PERSON]. - визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку та будинок разом з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Свій позов обґрунтовує тим, що з жовтня 2005 року позивач проживала з [PERSON] у цивільному шлюбі, у його квартирі за адресою: [ADDRESS] по квітень 2009 року. За чотири роки спільного проживання у них склалися стійкі фактичні сімейні відносини. Вони разом не просто проживали, а були сім"єю, спільно вели господарство, відпочивали, займалися облаштуванням оселі. В них був спільний побут, бюджет, вони разом проводили час, готували їжу, здійснювали закупівлі продуктів харчування та предметів першої необхідності. Підтвердити вищенаведене може чоловік сестри [PERSON] - [PERSON], який часто протягом 2006 - 2008 року відвідував їх у Києві, бачив, що вони проживають разом як чоловік та дружина. Також в інтересах сім"ї [PERSON] придбав за договором купівлі-продажу земельну ділянку 11 жовтня 2006 року за адресою: [ADDRESS], де згодом побудовав будинок. [INFO] позивач народила доньку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 16 січня 2009 року. Позивач народила доньку у пологовому будинку № 7 м.Києва, так як проживала за адресою: [ADDRESS]. Позивач стверджує, що всю вагітність вона спостерігалась у жіночій консультації комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Голосіївського району м. Києва (поліклініка № 10) та проходила всі обстеження. Після пологів [PERSON] забрав [PERSON] з пологового будинку і привіз до її матері, оскільки їй необхідна була допомога у догляді за дитиною, так як вона довго відновлювалась від пологів. З квітня 2009 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати окремо, але [PERSON] продовжував спілкуватися з [PERSON] та його донькою [PERSON], приїздив до них по 2-3 рази на тиждень, систематично утримував доньку, дарував доньці подарунки, проявляв турботу та увагу, піклувався про неї. Позивач зазначає, що [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] Позивач вказує на те, що факт батьківства [PERSON] стосовно дитини підтверджується спільним проживання на час народження дитини і спільним веденням господарством, фотокартками із зображеннями дитини разом із батьком, показами свідків, що з достовірністю підтверджують визнання померлим батьківства відносно їх спільної дитини. Позивач зазначає, що встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхідно для підтвердження та встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] Реєстрація народження [PERSON] проведена згідно із ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Позивач вказує, в якості свідка рідну сестру [PERSON] - [PERSON], яка під час спільного проживання у цивільному шлюб приїздила до них у гості в м.Київ у квартиру, в цей час позивач була вагітна. Під час відвідин [PERSON] познайомилась із її матір'ю [PERSON], в них склались теплі стосунки, тому вказаний свідок зможе підтвердити факт її проживання у цивільному шлюбі з [PERSON], а також факт батьківства стосовно [PERSON] Розгляд вказаної справи неодноразово проводився в різному складі суду. 29 березня 2016 року представником позивача [PERSON] була подана заява про залишення позову без розгляду. 29 березня 2016 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області позовна заява залишена без розгляду. ( том 1 а.с. 229). 16 червня 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області апеляційна скарга [PERSON] - задоволена, ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року скасована, направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. (том 2 а.с. 22- 23). 26 вересня 2016 року за розпорядженням № 535 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу цивільної справи у зв'язку із закінченням повноважень судді Маценко Н.П. на підставі постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 року "Про звільнення суддів", призначений повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 361/2653/15-ц (провадження № 2/361/2475/16). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у вказаній справ Білик Г.О. (том 2 а.с. 39-40) 08 грудня 2017 року розпорядженням № 179 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу цивільної справи у зв'язку із перебуванням головуючого судді Білик Г.О. на лікарняному з 19 вересня 2017 року (кінцевий термін не відомий), призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у вказаній справ Радзівіл А.Г. (том 2 а.с. 233-234) 04 квітня 2018 року представники відповідача [PERSON] подали до суду відзив на позовну заяву ( том 2 а.с. 5, том 3 а.с. 59). У відзиві на позовну заяву зазначають про те, що відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає в повному обсязі і просив в задоволені позову відмовити. Посилаючись на наступне. Відповідач [PERSON], як син померлого [PERSON], ніколи від батька не чув та і не бачив його разом із [PERSON] Про вимоги [PERSON] дізнався лише після смерті батька, коли остання подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, мотивуючи її тим, що спільно з [PERSON] проживала в період з жовтня 2005 року по квітень 2009 року, і начебто він є батьком її дитини [PERSON] У відзиві зазначається, що на думку відповідача позивач жодним чином не довела ту обставину, та не надала цьому докази, що вони із [PERSON] спільного проживали, вели спільний побут і господарство. Навпаки, у матеріалах справи містяться докази, що доводять, що [PERSON] за адресою [ADDRESS], проживав один, без жінки та дитини: довідки КП "Печерська брама" від 07 листопада 2014 року за № 1041, від 07 листопада 2014 року № 1042; протокол опитування сусідів квартири № 96 від 14 жовтня 2015 року; в паспорті [PERSON] міститься відмітка в паспорті, що її постійне місце проживання та реєстрації з 18 січня 2002 року - [ADDRESS].; посвідченим нотаріально поясненням [PERSON], яка є сестрою [PERSON], яка зазначила, що в них із братом були довірительні відносини, але вона ніколи не бачила його разом із [PERSON] і дитиною, також він їй не повідомляв про народження дитини; відсутні будь-які докази існування між [PERSON] і померлим [PERSON] спільного побуту, ведення спільного господарства, наявності спільних витрат, існування спільної праці [PERSON] та [PERSON], як членів сім'ї, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані ними в майбутнього для набуття [PERSON] 11 жовтня 2006 року спірної земельної ділянки і в подальшому будівництва будинку, як спільного майна. Щодо задоволення позовних вимог про встановлення факту батьківства померлого [PERSON] відповідач також заперечує і зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження тих обставин, що [PERSON] перебувала в жіночій консультації Комунального некомерційного підприємства "Консультативно діагностичний центр", відсутні докази про народження [PERSON] малолітньої дитини, а саме Київському міському пологовому будинку № 7 Голосіївського району; відсутні підтвердження того, що [PERSON] начебто забирав із пологового будинку [PERSON] та її доньку. Відповідач посилався на те, що [PERSON] ніколи не визнавав себе батьком малолітньої дитини [PERSON], ніколи не робив таких заяв і взагалі не казав про існування вказаної дитини і свого відношення до неї. Зокрема, не подавав до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про зазначення його як батька в актовому записі про народження дитини; не звертався до суду за встановленням факту свого батьківства щодо такої дитини; не вчиняв будь-яких інших дій спрямованих на визнання себе батьком дитини. Натомість, інформацію про батька дитини в Книзі реєстрації народжень внесені виключно зі слів і на розсуд позивача [PERSON], а тому не є доказом волевиявлення самого [PERSON] Не надано доказів того, що [PERSON] за життя утримував малолітню дитину [PERSON], зокрема не підтверджено період утримання, в чому воно полягало і в який спосіб здійснювалось, розмір такого утримання і чи мало воно періодичний характер. Подані фотографії в кількості чотири штуки відповідач вважає неналежними доказами, оскільки на фото не вказаний період коли вони зроблені, чи мають вказані фотографії відношення до заявленого позивачем періоду спільного проживання жовтень 2005 рік - квітень 2009 рік. Крім того, [PERSON] стверджує про фактичне проживання як подружжя із [PERSON], однак не надала жодної сімейної фотографії, на якій зображені разом і одночасно як сім'я [PERSON], [PERSON] та малолітня дитина. Крім того представники відповідача зазначають, що проведена в справі молекулярно-генетична експертиза є неналежним і недопустимим доказом, проведена з явними порушенням вимог закону: -в закритому кримінальному провадженні № 12014110130004018; -на підставі незаконної і необґрунтованої постанови слідчого, яку скасовано; -за відсутності постанови прокурора на відібрання біологічних зразків; -з порушенням процедури відібрання біологічних зразків - без обов'язкового протоколу фіксації такої слідчої дії; -з використанням невстановлених за походженням "формалінового архіву і парафінових блоків трупа [PERSON]", яких не було як речовий доказ у кримінальному провадженні згідно п. 6 Висновку про обґрунтованість закриття кримінального провадження. Таким чином, відповідач заперечує проти вищевказаних молекулярно-генетичних експертиз як доказів, зазначає, що такі експертизи є недопустимими і недостовірними, і мають бути відхилені, як доказ у справі. 02 травня 2018 року представником позивача [PERSON] подана відповідь на відзив на позовну заяву. У вказаній відповіді зазначається про наступне (том 2, а.с. 148- 154, том 3 а.с. 148 - 154), що позивач не відразу подала заяву про прийняття спадщини, як вказує відповідач, а майже перед самим закінченням терміну подачі такої заяви, тобто в останні дні шестимісячного терміну. Позивач подала заяву про прийняття спадщини в інтересах дитини [PERSON], і тільки після розмови з [PERSON], від самого позивача дізнався про те, що [PERSON] записана за ст. 135 Сімейного кодексу України. Ось тоді відповідач перестав спілкуватись, перестав відповідати на телефонні дзвінки та почав відмовлятись від сестри. Хоча до цього моменту, спілкувався і визнавав доньку позивача своєю сестрою. Одночасно представник позивача зазначає, що вважає доводи щодо позовних вимог повністю доведеними, так з жовтня 2005 року по квітень 2009 року позивач проживала разом із [PERSON] у цивільному шлюбі у його квартирі за адресою: [ADDRESS]. За чотири роки спільного проживання у них склались стійкі фактичні сімейні відносини. Вони разом не просто проживали, а були сім'єю, спільно вели господарство, відпочивали, займалися облаштуванням оселі. У них був спільний побут, бюджет. Вони разом проводили час, готували їжу, здійснювали закупівлю продуктів харчування та предметів першої необхідності. Все це було направлено на задоволення їхніх загальних сімейно-побутових потреб. Свіченням спільного проживання є їх спільний відпочинок в Криму у друзів її цивільного чоловіка [PERSON] протягом 2006-2007 року. В Судаку вони спільно відпочивали разом у його товариша [PERSON], в с.Курортне відпочивали разом з батьками. Чоловік сестри цивільного чоловіка позивача [PERSON] - [PERSON] часто протягом 2006-2008 року відвідував їх у Києві і бачив, що проживають вони разом як чоловік та дружина, що також може слугувати підтвердженням факту спільного проживання та ведення спільного господарства позивача з [PERSON] Представник позивача зазначає, що в інтересах їх сім'ї [PERSON] було придбано за договором купівлі-продажу від 11 жовтня 2006 року земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], де згодом був побудований будинок. [INFO] позивач народила доньку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 16 січня 2009 року. Доньку народила в пологовому будинку № 7 м.Києва, так як проживала за адресою свого цивільного чоловіка [ADDRESS], всю вагітність спостерігалась у жіночій консультації комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Голосіївського району м.Києва (поліклініка 10) та проходила всі необхідні обстеження. Крім того, в [PERSON] проходив всі необхідні обстеження разом із нею: здавав кров на аналіз, робив флюорографію, інші обстеження. Після пологів [PERSON] забрав її і дитину з полового будинку і привіз до її матері, для того щоб їй була надана допомога у догляді за дитиною, так як вона довго відновлювалась після пологів. Через деякий час після пологів, тобто десь з квітня 2009 року вони з [PERSON] почали проживати окремо. Не дивлячись на припиненні відносин, [PERSON] продовжував спілкуватися із позивачем, своєю донькою [PERSON], приїздив до них по 2-3 рази на тиждень, систематично утримував доньку, дарував доньці подарунки, проявляв турботу та увагу, піклувався про неї, тобто [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] Представник позивача зазначає, що факт батьківства [PERSON] стосовно дитини підтверджується спільним проживання на час народження дитини і спільним веденням господарства, фотокартками із зображенням дитини із батьком, показами свідків, що з достовірністю підтверджують визнання померлим батьківства відносно спільної дитини. [INFO] [PERSON] передчасно помер. Позивача повідомили про смерть [PERSON] і вона та донька, були присутні на похоронах та поминах. Встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхідно для підтвердження та встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] Під час спільного проживання позивача у цивільному шлюбі із [PERSON], [PERSON] приїздила до них у гості на квартиру за адресою: [ADDRESS]. В цей час позивач була вагітна. Вона під час таких відвідин також познайомилась із матір'ю позивача [PERSON] У позивача з нею склалсиь теплі стосунки, тому вона зможе підтвердити факт проживання у цивільному шлюбі з [PERSON], а також факт його батьківства стосовно [PERSON] Представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву посилається на проведену судову молекулярно-генетичну експертизу та надані висновки, які на її думку доводить, той факт, що [PERSON], може бути біологічною дитиною [PERSON], ймовірність даної події складає 99,97 %, тому біологічне батьківство [PERSON] по відношенню до [PERSON] практично доведено. 25 червня 2018 року подані заперечення на відповідь на відзив позивача (том 2, а.с.193-199). Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, суду надала пояснила, аналогічні змісту позовної заяви та наданого заперечення на відповідь на відзив. Крім іншого суду пояснила, що вона проживала із [PERSON] спільно з жовтня 2005 року. Познайомились вони із серпня 2005 року, вона потрапила до нього на консультацію. [PERSON] був її лікуючим лікарем, оскільки вона на той час мала проблеми зі здоров'ям. Лікування проводилось із серпня по вересень 2005 року. 10 жовтня 2005 року в них відбулось перше побачення, вони багато часу проводили разом. 23 жовтня 2005 року забрав її з університету до себе додому, і з цього часу вони почали проживати разом. Позивач пояснила, що вона могла періодично проживати в [PERSON] на квартирі, або коли він перебував на чергуванні, або вихідні їздила проживати до своїх батьків в м.Бровари. На той час вона була студенткою ВУЗа, закінчила своє навчання в 2007 році та з червня 2007 року офіційно почала працювати, про що є відповідні записи в трудовій книжці. Позивач також суду пояснила, що вони з [PERSON] під час спільного проживання, приблизно літо-осінь 2008 року, разом придбали диван, кровать, кутову шафу. На фото із її зображенням на фоні зеленого дивану, зображена вона та [PERSON], в його квартирі вони святкували її день народження ([INFO]). Під час дня народження також були присутні і її подруги. Завагітніла вона в березні 2008 року, а в грудні 2008 року в них народилась донька. 17 грудня 2008 року самостійно прибула в родом, але [INFO] вона та [PERSON] були разом у лікаря на обстеженні. Вніч коли вона народжувала, [PERSON] був на чергуванні. Щодо реєстрації народження дитини [PERSON] пояснила, що вона із [PERSON] неодноразово домовлялась про реєстрацію народження доньки, але він постійно був зайнятий або був на зміні, вони обумовили дату коли можливо було це зробити, але він до відділу РАЦСУ не приїхав, тому вона вирішила записати його батьком відповідно ч.1 ст. 135 СК України, тобто з її слів, таким чином було оформлено та видано свідоцтво про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 16 січня 2009 року. В графі батько дитини зазначений - [PERSON]. До 2015 року вона не зверталась до суду ні з позовами щодо нерухомого майна, і ні з позовом про визнання батьківства. Позивач пояснила, що [PERSON] не наполягав на внесенні до записів про реєстрацію його батьком дитини, і так піклувався про дитину, вони постійно спілкувались, а їй, оскільки вона мала наміри виїхати в Польщу з дитиною так було доцільніше. Не потрібно постійно отримувати згоду батька на перетин кордону донькою. Тільки після смерті [PERSON] вона вирішила із поваги до нього вказати його батьком дитини, і щоб донька знала свого батька. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви, наданих письмових пояснень та заперечень на відповідь на відзив. (том. 3 а.с. 148-154) Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали повністю, надали пояснення аналогічні відзиву на позов, заперечень на відповідь на відзив (том 2 а.с. 51-59, том 3 а.с. 51 - 59, 193-199) Представник відділ реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, до суду поданий лист про можливість розгляду справи у його відсутності. ( том 2 а.с. 141) Приватний нотаріус КМНО Верповська О.В. надала до суду пояснення по справі. В поясненнях зазначила, що під час здійснення своєї професійної діяльності нотаріус керується Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Цивільним кодексом України, саме на підставі та у відповідності до вказаних нормативно-правових актів нотаріусом і було відкрито спадкову справу за зверненням спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] При цьому нотаріусу було надано всі необхідні чинним законодавством України документи, необхідні для вчинення даної процесуальної дії. Також просила у зв'язку з великою завантаженістю справу розглядати за її відсутності, повідомити про наслідки розгляду. (том 1, а.с.96) Свідок [PERSON] суду пояснила, що вони з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1985 року по 2000 рік. Вона вийшла другий раз заміж, але в них з [PERSON] лишились добрі, довірливі відносини. [PERSON] за професією був кваліфікованим лікарем гінекологом вищої категорії, до нього багато жінок звертались за консультацією та лікуванням. З багатьма з них він підтримував дружні відносини. Крім того, знаючи особисті характеристики [PERSON] вона стверджує, що він знаючи, що в нього є донька, не міг не визнавати свою дитину, тим більше обов'язково б поділився з нею новиною, та із своїми друзями, колегами по роботі. Свідок стверджувала, що [PERSON] проживав в квартирі [ADDRESS] з 2005 року по 2009 рік один, це вона може достовірно стверджувати, так як на той момент сину [PERSON] виповнилось вісімнадцять років, батько подарував йому автомобіль, і дозволяв користуватися квартирою, в яку він час від часу міг приводити друзів, що їй не дуже подобалось. Вона та [PERSON] проживали близько один від одного, їх будинки знаходились поруч, тому вони часто бачились на парковці автомобілів, спілкувались, в тому числі з приводу своєї роботи, оскільки працюють за однією спеціальністю - лікарі гінекологи. Свідок зазначила, що ні на парковці, ні біля будинку, [PERSON] із будь якою жінкою чи дитиною не зустрічала, завжди його бачила одного. В зазначений період була в нього два рази вдома в квартирі, але також там не помітила жіночої присутності. З осені 2013 року вони знову почали проживати як сім'я. За тиждень до смерті [PERSON] вона їздила на конференцію в Чехію, [PERSON] повинен був зустріти її в аеропорту, але так і не приїхав, та не перетелефонував, тому вона як будь-яка жінка на це образилась, і не зателефонувавши йому, поїхала до себе на квартиру. Але на наступний день, їй перетелефонувала завідуюча відділенням де працював [PERSON] та повідомила, що він не вийшов на роботу. [INFO], приїхавши до будинку в [ADDRESS], знайшла його мертвим, були викликані працівники міліції для складання відповідних документів. Свідок пояснила, що бачила [PERSON] на похоронах, але вона там була без дитини. [PERSON] підходила до неї, про що говорила не пам'ятає, але свідок не приділила їй особливої уваги, оскільки вважала, що це одна із пацієнток [PERSON] Свідок зазначила, що якщо б сестра [PERSON] - [PERSON] стало відомо про дитину [PERSON], вона обов'язково б їй повідомила, так як в них і на сьогодні збереглися теплі відносини, крім того в сім'ї [PERSON] суворо дотримувалась моральних цінностей, і не можливо б було щоб дитина лишилась без батька. Крім того зазначила, що [PERSON] був хорошим батьком, хоч вони і були розлучені, але сином він опікувався завжди, вони ходили два-три рази на тиждень у басейн, син періодично бував в квартирі за місцем проживання батька, а тому вважає, що [PERSON] було б складно приховати факт проживання із жінкою та дитиною за цією адресою. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знає [PERSON] більше 20 років, познайомились ще тоді коли він перебував в шлюбі із [PERSON] Це було в середині 90 х, його порекомендували як гарного лікаря гінеколога, в неї були проблеми зі здоров'ям, тому вони довгий період часу часто зустрічались з приводу лікування, ну а потім лишились друзями. Оскільки вона спеціаліст в області красоти, є перукарем, приблизно раз на тиждень підстригала [PERSON], це було як на роботі, так і в нього на квартирі за адресою [ADDRESS]. Вона бачила [PERSON] із [PERSON] три рази приблизно в період з 2004 по 2005 рік, він особисто їх познайомив. Перший раз він привіз [PERSON] до неї на роботу "щоб щось зробити з волоссям", потім на семінарі з приводу догляду за волоссям, втретє і останній раз вони зустрілися вже з [PERSON] на похоронах. На похоронах [PERSON] підійшла до неї привіталась, і запитала чи вона її пам'ятає, остання не заперечувала. Перебуваючи в квартирі у [PERSON], як пояснила свідок, вона жодного разу не помічала там присутності жінки, холодильник був пустим, у ванній кімнаті чи в квартирі не було будь яких жіночих речей (одягу, помади, фото, засобів для догляду, які використовують зазвичай жінки, на кухні та в кімнаті будь яких дрібничок, які зазвичай купляють жінки для побуту, будь чого), крім іншого не було в квартирі і дитячих речей (одягу, іграшок, фото дитини, фото дитини з батьком, чи їх спільні фото з [PERSON]), раз на тиждень до квартири приходила прибиральниця, тому свідок допускала, що він міг із [PERSON] зустрічатись, приділяти їй увагу, але щоб в них були настільки близькі відносини, які б допускали спільне проживання як сім'ї, свідок цей факт заперечувала. Сім'ю [PERSON] і [PERSON] знає достатньо давно, тому знає про їх сімейне життя, про деякі їх проблеми зі слів [PERSON], потім вона знала і про те, що вони розлучились, пізніше, у 2013 році бачила їх разом будинку в с. Перемога де вони збирались на відпочинок, з їх слів їй стало відомо, що вони знов почали проживати разом. Тому, якщо б [PERSON] проживав однією сім'єю із [PERSON], а більше того якби в нього народилась дитина, вона впевнена, що він їй обов'язково сказав. Щодо будинку в с.Перемога, вона знала, що він почав там будівництво, так як питав чи не знає вона спеціалістів з приводу будівництва, де можливо дістати дешевший матеріал, тощо. Один раз була на будівництві, [PERSON] вихвалявся придбаним матеріалом на будинок. Свідок [PERSON] в судове засідання не з'явилась. До суду подана заява [PERSON], підпис якої засвідчений нотаріально приватним нотаріусом Луцького Міського нотаріального округу Волинської області 25 квітня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4429. У вказаній заяві [PERSON] вказує, що вона через погіршення стану здоров'я і значної територіальної віддаленістю Броварського міськрайонного суду Київської області від місця її проживання не може особисто з'явитись у судове засідання, тому повідомляє письмовою заявою наступні обставини. Вона, [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. Разом із [PERSON] вони мали безперервні довірительні відносини, постійно підтримували зв'язок, спілкувались під час особистих зустрічей і телефоном до дня смерті [PERSON] Під час розмов брат [PERSON] завжди розповідав про своє особисте життя, питав думку і поради щодо важливих для нього життєвих обставин, не мав від неї таємниць. За весь час спілкування не казав їй, що має сімейні стосунки та проживає із жінкою [PERSON], не повідомляв пр онародження у 2008 році дитини [PERSON], нічого не казав про її батьків, виховання, місце проживання, придбання будь якого майна і речей для вказаних осіб. Свідок в заяві зазначає про те, що може стверджувати, що у спілкуванні з нею [PERSON] не казав, що має родинні відносини або приходиться батьком дитині [PERSON], не повідомляв про наявність у нього наміру встановити своє батьківство щодо наведеної дитини. Свідок вказує, що вона не бачила [PERSON] особисто із [PERSON], а також із дитиною [PERSON]. Вважає, що якби вказані обставини мали місце у його житті, він обов'язково повідомив її про них, познайомив особисто із жінкою [PERSON] та дитиною [PERSON] 02 травня 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області призначено проведення судового засідання в режимі відеоконференції із Луцьким міськрайонним судом Волинської області для допиту свідка [PERSON] В судове засідання свідок [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 11 травня 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області призначено проведення судового засідання на 25 червня 2018 року в режимі відеоконференції із Луцьким міськрайонним судом Волинської області для допиту свідка [PERSON] 25 червня 2018 року, як було повідомлено відповідальним працівником Луцького міськрайонного суду Київської області [PERSON] з'явилась до суду, але пояснила, що не бажає давати покази, відмовилась від дачі пояснень, не дочекавшись часу засідання покинула приміщення суду. Відповідно ч. 2 ст. 69 ЦПК України свідок зобов'язаний з'явитись до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. За відсутності заперечень учасників справи свідок може брати участь в судовому засіданні в режимі відеокоференції. Суд може дозволити свідку брати участь у судовому засіданні в режимі відео конференції незалежно від заперечень учасників справи, якщо свідок не може з'явитися до суду через хворобу, похилий вік, інвалідність або з інших поважних причин. Відповідно ч. 1 ст. 71 ЦПК України фізична особа не має права відмовитись давати показання, крім показань щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім'ї або близький родич цих осіб) які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім'ї чи близьких родичів. Суд вислухавши позивача [PERSON], її представника [PERSON], представників відповідача [PERSON], [PERSON], допитавши свідків - [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ст.ст. 78, 79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], про що видане свідоцтво про народження Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 16 січня 2009 року, серії [NUMBER]. В свідоцтві про народження батьками дитини вказані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. (том 1, а.с.8) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 17 червня 2011 року батьком дитини вказаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. (том 1, а.с.9) Відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України (який діяв на час відповідних правовідносин) при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. В ч. 1, 2 ст. 128 СК України зазначається, що за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 128 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Заява про встановлення батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 Сімейного Кодексу України, в тому числі матір'ю дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Так, 08 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із даним позовом. [INFO] помер [PERSON], про що 04 листопада 2014 року складено відповідний актовий запис за № 378, та видано свідоцтво про смерть Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, серії [NUMBER]. (том 1 а.с. 108). Як вбачається із матеріалів цивільної справи, (том 1 а.с. 98) [PERSON] від імені малолітньої доньки [PERSON] 23 квітня 2015 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (зареєстрована в реєстрі за № 37), в якій зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно: -квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; -житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], -земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В змісті заяви зазначено, що вказане майно є особистим майном спадкодавця. Іншим спадкоємцем за законом, передбаченими статтею 1261 Цивільного кодексу України є син померлого [PERSON]. В помітках нотаріус зазначила, що виправленому на "[ADDRESS]", "[ADDRESS]" вірити. (том 1, а.с. 98-99) 04 листопада 2014 року із заявою про прийняття спадщини також звернувся і син померлого [PERSON] - [PERSON] (том. 1 а.с. 104) Про те, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] підтверджується наданим свідоцтвом про народження, виданого відділом ЗАГСУ Мінського РІК від 30 січня 1987 року, серії [NUMBER]. ( том 1, а.с. 111). В п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначається про те, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Крім встановлення факту батьківства, позивач перед судом ставить питання про - встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] - [INFO] з [PERSON], [INFO], з жовтня 2005 року по лютий 2009 року та визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки та будинку разом з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На вимогу нотаріуса від 11 листопада 2014 року Броварським районним відділом земельних ресурсів у Київській області наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відомості про право власності/право постійного користування земельною ділянкою, та кадастровий план земельної ділянки за кадастровим номером земельної ділянки [NUMBER]. (том 1, а.с. 116-119). Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], який проживає в [INFO] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 жовтня 2006 року № 6257 (ВСХ 936784), встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 1803 га, яка розташована в [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарський будівель та споруд. (том 1, а.с. 56). Вказана земельна ділянка була придбана у період з жовтня 2005 року по квітень 2009 року. Відповідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущенням. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, в них міститься довідка № 1041 від 07 листопада 2014 року видана заступником директора КП УЖГ "Печерська Брама", про те, що [PERSON] - [INFO], дійсно був зареєстрований і мешкав в [ADDRESS]. Його сім'я складалась із 1 особи. За вказаною адресою проживав і був зареєстрований з 12 вересня 2000 року по день своєї смерті [INFO]. Знятий з обліку 06 листопада 2014 року, як померлий. (том 1 а.с. 105). Також в матеріалах справи є довідка № 1042 від 07 листопада 2014 року в якій зазначається про те, що [PERSON] дійсно був зареєстрований і мешкав в [ADDRESS] і займає загальну площу 60,52 кв.м. у трикімнатній квартирі на 9 поверсі, який належить КП "Печерська брама", квартира приватна. Власником особового рахунку на цю житлову площу є [PERSON] Сім'я складається із однієї людини - [PERSON] - [ADDRESS], мешкав з 12 вересня 2000 року, знятий з обліку 06 листопада 2014 року. (том. 1 а.с. 106). Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Згідно з частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Згідно з статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що стаття 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Така ж позиція зазначена у постанові Великої палати Верховного суду від 25 січня 2018 року у справі № 337-5266/15-ц. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої палати Верховного Суду від 26 березня 2018 року по справі № 311/4469/15 - ц. Таким чином, в судовому засіданні, та під час розгляду справи позивач не надала суду достатніх, належних та допустимих доказів того, що вона дійсно в зазначений нею період з жовтня 2005 року по лютий-квітень 2009 року проживала за адресою [ADDRESS] разом із [PERSON] Крім того, посилаючись на те, що ними в цей період були придбані меблі (диван, кутова шафа, тощо) також не надані відповідних доказів. З огляду в сукупності на зібрані докази у справі, та пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], з одних лише пояснень позивача [PERSON] не можливо дійти висновку про факт проживання [PERSON] та [PERSON] як сім'ї, без реєстрації шлюбу у зазначений позивачем період. Отже, посилання позивача на періодичне спільне проживання, не є достатнім для визнання факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу у розумінні статті 74 СК України, без наявності інших ознак сім'ї, враховуючи те, що судом встановлено, що в паспорті позивача зареєстрованим місцем проживання з 18 січня 2002 року зазначено, [ADDRESS]. Крім того, позивачем не надано допустимих доказів про придбання спірного майна внаслідок спільної праці та внаслідок проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період, упродовж якого було придбано [PERSON] земельну ділянку в с. Перемога, крім іншого не надано доказів будівництва і участі позивача у будівництві будинку, який вона просить визнати спільним майном подружжя. Позивач в судовому засіданні підтвердила той факт, що вона з квітня 2009 року (дата закінчення відносин між нею та [PERSON]) до [INFO] (дати смерті [PERSON]) не зверталась до суду про визнання вказаного нею майна спільною сумісною власністю та його поділу. 25 червня 2018 року представники відповідача подавши заперечення на відповідь на відзив позивача, заявили про застосування судом наслідків спливу позовної давності і просили суд у зв'язку з цим відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання об'єктом спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки та домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 19 листопада 2014 року (справа № 6-140цс14) зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Позивач стверджуючи про те, що вони із [PERSON] припинили сімейні відносини з квітня 2009 року, не подавши в період з квітня 2009 року по [INFO] позову до суду про визнання об'єктом спільної сумісної власності земельної ділянки та домоволодіння за адресою: [ADDRESS], та їх поділ, дійсно пропустила встановлені загальні строки позовної давності, тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Судом також встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що 04 листопада 2014 року складено відповідний актовий запис за № 378, та видано свідоцтво про смерть Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, серії [NUMBER]. (том 1 а.с. 108). Листом начальника Броварського МВ від 17 квітня 2015 року за № 07/6729 повідомлено, що з приводу надання інформації по факту смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у селі Перемога Броварського району повідомлено, що останнього до моргу м.Бровари та Броварського району було направлено з буд. [ADDRESS]. Причина смерті вказаного громадянина настала від отруєння газом, без будь-яких тілесних ушкоджень. Відповідно акту № 434 від 25 грудня 2014 року відбирались наступні зразки: кров на спирти та карб оксигемоглобін, шматочки внутрішніх органів, які в подальшому направлені до КОБ СМЕ. (том 1, а.с.41) За запитом суду були витребувані матеріали кримінального провадження за № 12012110130004018 за фактом смерті [PERSON], за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Початок досудового розслідування [INFO], закінчення досудове розслідування 10 листопада 2014 року. (том 1, а.с.85-95) Згідно витягу з кримінального провадження № 12012110130004018, [INFO] до Броварського МВ надійшло повідомлення від чергового лікаря Броварської ЦРЛ про те, що за адресою: [ADDRESS] виявлено труп [PERSON] - 1964 року народження, без ознак насильницької смерті. [INFO] [PERSON] був наданий дозвіл на огляд працівниками міліції будинку [ADDRESS]. [INFO] слідчим СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області Шутою М.Д. проведеного огляд будинку (за участю потерпілої [PERSON]) та складеного протокол огляду. (том 1, а.с. 88 - 89) 31 жовтня 2014 року, як свідок був допитаний [PERSON], про що складений протокол допиту свідка. (том 1, а.с.90-91) Також 31 жовтня 2014 року як свідок була допитана і [PERSON], про що відповідно складений протокол. (том 1, а.с.91) 31 жовтня 2014 року постановою слідчого відділу Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області Шутою М.Д. призначена судово-медична експертиза. На вирішення експерту було поставлено питання: встановити причини смерті [PERSON] (том 1, а.с. 92) 31 жовтня 2014 року видано лікарське свідоцтво про смерть № 434. У вказаному свідоцтві зазначено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], який проживав за адресою [ADDRESS]. Смерть настала за адресою [ADDRESS]. В довідці про смерть від 31 жовтня 2014 року зазначено, що смерть настала внаслідок отруєння чадним газом. (том 1, а.с.93) На підставі постанови (без дати) слідчого СВ Броварського МВ Шути М.Д. по кримінальному провадженню № 12014110130000000 та направлення судово-медичного експерта [PERSON] проведена судово-токсикологічна експертиза крові трупа [PERSON] з метою виявлення наявності та визначення концентрації кабоксигемоглобіну, про що наданий висновок експерта (експертиза за матеріалами справи) № 2920. Експертиза почата 11.11.2014 року, закінчена 12.11.2014 року. А також наданий висновок експерта (експертиза проводилась за матеріалами справи) № 2919. Експертиза почата 11.11.2014 року, закінчена 12.11.2014 року. ( том 1, а.с. 162- 165) На підставі постанови від 22 жовтня 2014 року слідчого М.Д. Шути та направлення судово-медичного експерта [PERSON] від [INFO], проведена за матеріалами кримінального провадження № 12014110130000000 судова-медична експертиза гістологічних препаратів [PERSON] Початок проведення експертизи 11 листопада 2014 року, експертиза закінчена 17 грудня 2014 року. На наслідками проведеної експертизи наданий висновок експерта № 1311. (том 1 а.с. 166-167). Згідно висновку експерта за № 434 проведеної судово-медичної експертизи трупа [PERSON], смерть настала від отруєння чадним газом, будь-яких тілесних пошкоджень при судово-медичній експертизі трупа не виявлено. Експертиза почата 31 жовтня 2014 року ( з 9 до 13 год.), закінчена 25 грудня 2014 року. (том 1 а.с. 168- 169). За наслідками проведеного досудового розслідування складений висновок про обґрунтованість закриття кримінального провадження за № 12014110130004018, першим заступником начальника Броварського МВ ГУ МВС України Київської області Коляда М.В. (том 1, а.с. 95). 10 листопада 2014 року старшим слідчим СВ Броварського ГУМВС України в Київській області Міщенко В.О. винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діянні події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. ( том 1, а.с. 94- 94 на звороті). 11 березня 2015 року на адресу Київського обласного бюро судово-медичної експертизи направлений адвокатський запит, про те, чи зберігається в Київському обласному бюро судово-медичної експертизи буд-який біологічний зразок придатний для проведення судово-генетичної експертизи з використанням ДНК [PERSON] - [INFO], який помер [INFO]. Даний зразок потрібен для встановлення батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. (том 1, а.с. 171). 31 серпня 2015 року на адресу суду направлений запит старшим слідчим СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області В.О. Міщенко про витребування даного кримінального провадження для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 12014110130004018 від [INFO] за фактом виявленого трупа [PERSON] (том 1 а.с. 123). Супровідним листом Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2015 року кримінальне провадження було повернуто. ( том 1, а.с. 124) 18 жовтня 2016 року за клопотанням представника позивача приєднано до матеріалів цивільної справи висновки судової експертизи за № 19/6-01/293 на 6 арк., за № 19/6 -01/294 на 5 арк., № 19/6-01/295 на 7 арк. виконаних у кримінальному провадженні № 12014110130004018. (том 2 а.с. 42 - 48). Згідно висновку експерта за № 19/6-01/293 від 25 травня 2016 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування від [INFO] за № 12014110130004018, на вирішення питання експертизи поставлені питання: чи є [PERSON], 18.12.2008 року біологічною дитиною [PERSON], [INFO], ДНК-профілі яких встановлені за наданими зразками? Згідно висновку [PERSON], [INFO], може бути біологічною дитиною [PERSON], [INFO] Ймовірність даної події складає 99, 97 %. До висновку додані таблиці результатів досліджень на 2 арк. ( том 2, а.с. 49-54, 70-75). У висновку експерта за № 19/6-01/294 від 25 травня 2016 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування від [INFO] за № 12014110130004018, зазначається, що 10 листопада 2015 року до Броварського відділу поліції надійшло клопотання від потерпілої дружини [PERSON] про призначення молекулярно-генетичної експертизи на встановлення батьківства її дитини. 10 листопада 2015 року під час проведення огляду місця події в приміщенні кабінету Броварського відділу поліції, за добровільної згоди потерпілої, у малолітньої [PERSON], отримано зразки защільного епітелію, який перенесено на ватні палички та поміщено до паперового пакету білого кольору. 11 листопада 2015 року у гістологічному відділенні КОБСМЕ в Київській області отримано формаліновий архів та парафінові блоки [PERSON], які було направлено Броварським районним відділенням КОМ СМЕ. На вирішення експертизи поставлено питання: який ДНК - профіль [PERSON] Згідно вказаного висновку встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразків слини [PERSON] ,[INFO] (об"єкт № 1). До вказаного висновку додана таблиця № 1 із результатами на одному аркуші. ( том 2 а.с. 55 - 57, а.с. 66-69). У висновку експерта за № 19/6-01/295 від 24 травня 2016 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування від [INFO] за № 12014110130004018, зазначається, що 10 листопада 2015 року до Броварського відділу поліції надійшло клопотання від потерпілої дружини [PERSON] про призначення молекулярно-генетичної експертизи на встановлення батьківства її дитини. 10 листопада 2015 року під час проведення огляду місця події в приміщенні кабінету Броварського відділу поліції, за добровільної згоди потерпілої, у малолітньої [PERSON], отримано зразки защільного епітелію, який перенесено на ватні палички та поміщено до паперового пакету білого кольору. 11 листопада 2015 року у гістологічному відділенні КОБСМЕ в Київській області отримано формаліновий архів та парафінові блоки [PERSON], які було направлено Броварським районним відділенням КОМ СМЕ. На вирішення експерту поставлено питання: який ДНК - профіль [PERSON] - [INFO]? У висновку зазначається, що об"єкт на дослідження надійшов у металевому пакуванні циліндричної форми, видимих порушень цілісності пакування не виявлено, упаковка не має вільного доступу до вмісту. В оцінці отриманих результатів проведеного дослідження встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) біологічних зразків трупа [PERSON] (об'єкти №№ 1,3). Генетичні ознаки (ДНК - профіль) біологічних зразків трупа [PERSON] (об'єкт № 2 ) не встановлено в зв'язку з деградацією досліджуваного матеріалу. До висновку як додатки міститься таблиця 1.1. додаток 1, додаток 2. ( том 2 а.с. 60-63, а.с. 76-82). 18 січня 2017 року ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області розглянувши скаргу адвокатів [PERSON] та Фролової О.Г. в інтересах [PERSON] на бездіяльність слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області Міщенко В.О. в кримінальному провадженні № 12014110130004018 від [INFO], рішення слідчого від 10 листопада 2014 року про закриття вказаного кримінального провадження, скаргу задоволено, визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області Міщенко В.О. в кримінальному провадженні № 12014110130004018 від [INFO], яка полягає у ненаправленні заявнику [PERSON] копії постанови про закриття вказаного провадження від 10 листопада 2014 року. Постанову слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області Міщенко В.О. в кримінальному провадженні № 12014110130004018 від 10 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014110130004018 від [INFO] скасувати. ( том 2 а.с. 65-68) В листі від 02 лютого 2018 року за № 24Ф/-135 заступника начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції на запит адвоката повідомляється про наступне. У Головному слідчому управлінні Національної поліції України у межах компетенції розглянуте Ваше звернення від 10 січня 2018 року в інтересах [PERSON], щодо скасування постанов слідчого про призначення молекулярно-генетичних експертиз у кримінальному провадженні № 12014110130004018, за відомостями викладеними у зверненні Головним слідчим управлінням проведено перевірку з вивченням матеріалів кримінального провадження. За результатами чого встановлено, що молекулярно-генетичні експертизи призначені слідчим безпідставно та у кримінальному провадженні, яке було закрито. За виявленими фактами порушення вимог кримінального процесуального законодавства керівництву ГУ НП в Київській області доручено провести службове розслідування. (том 2 а.с. 85) Представники відповідача [PERSON] неодноразово звертались до правоохоронних органів із заявами щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 33 КК України (том 2 а.с. 70-80), із заявою про скасування рішення про призначення експертиз (том 2 а.с. 83- 84, 89- 98). 18 квітня 2018 року № 2458, вх.-18 - 2801 вих. 18 на запит адвоката [PERSON] керівником Броварської місцевої прокуратури повідомлено, що на звернення адресовані прокурору Київської області та які надішли для розгляду по суті до місцевої прокуратури, про скасування постанов слідчого про призначення молекулярно-генетичних експертиз у крамінальному провадженні № 12014110130004018 від [INFO] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (з додатковою кваліфікуючою відміткою "природна смерть") та на визнання висновків цих експертиз недопустими доказами, за результатами звернень та вивчення матеріалів кримінального провадження, вказані постанови слідчого місцевою прокуратурою скасовано як незаконні. ( том 2 а.с. 124.) 05 травня 2018 року за № 2882 вх-18-3256 вих -18 Броварська місцева прокуратура Київської області листом повідомила адвоката [PERSON] (представника відповідача [PERSON]) окрім іншого про те, що постанови слідчого про призначення молекулярно-генетичних експертиз у кримінальному провадженні № 12014110130004018 від [INFO] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та визнання висновків цих експертиз недопустими доказами, зазначено, що вказані постанови слідчого місцевою прокуратурою скасовано як незаконні. ( том 2 а.с. 207). Відповідно ч. 3 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитись після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 333 КПК України. Будь які (розшукові) або негласні слідчі (дії) проведені з порушенням цього правила, є недійсними, встановлені внаслідок них докази не допустимими. Таким чином, із досліджених матеріалів справи вбачається, що висновок експерта від 25 травня 2016 року за № 19/6-01/293, щодо судової молекулярно-генетичної експертизи проведеної судовим експертом Київського обласного науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України у кримінальному провадженні № 12014110130004018; висновок експерта від 25 травня 2016 року за № 19/6-01/294, щодо судової молекулярно-генетичної експертизи проведеної судовим експертом Київського обласного науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України у кримінальному провадженні № 12014110130004018; висновок експерта від 25 травня 2016 року за № 19/6-01/295, щодо судової молекулярно-генетичної експертизи проведеної судовим експертом Київського обласного науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України у кримінальному провадженні № 12014110130004018 отримані з порушенням норм Кримінального процесуального Кодексу України. Відповідно ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини не можливо; сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відповідно ст. 76 ПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; виносками експертів; показаннями свідків. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених Кодексом. В рамках розгляду цивільної справи призначення експертизи не проводилось, сторонами не заявлялись. Тому суд на підставі вимог ст.ст. 78, 79 ЦПК України не може вважати надані до суду висновки судової молекулярно-генетичної експертизи проведеної судовим експертом Київського обласного науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України у кримінальному провадженні № 12014110130004018 допустимими та достовірними доказами, оскільки як зазначено було вище дані докази здобуті з порушенням вимог закону у закритому кримінальному провадженні, на підставі незаконної і необґрунтованої постанови слідчого, яку скасовано, за відсутності постанови прокурора на відібрання біологічних зразків, з порушенням процедури відібрання таких зразків. В матеріалах цивільної справи міститься протокол опитування особи від 14 листопада 2015 року складений відповідно до ст. 20 ЗУ "Про адвокатуру", адвокатом [PERSON] Опитування проведено з метою підтвердження/спростування факту спільного проживання [PERSON] із особою [PERSON] в період з жовтня 2005 року по квітень 2009 року за адресою: [ADDRESS]. Квартира 96 безпосередньо межує з квартирою [ADDRESS]. У наведеній квартирі проживає [PERSON] В своїх поясненнях [PERSON] зазначає, що [PERSON] проживав один, без дружини та дітей. З [PERSON] вона не знайома. (том 1, а.с. 179-180). Щодо поданої нотаріально завіреної заяви [PERSON] із зазначеними нею пояснень, а також відібраними адвокатом поясненнями у [PERSON] , суд не може їх прийняти як доказ у справі, так як аналізуючи вимоги ст. 68, 230 ЦПК України свідок безпосередньо викликається та допитується судом, приводиться до присяги, та надає показання під час його допиту у судовому засіданні із можливістю учасників справи та головуючого поставити питання свідку щодо обставин які необхідно встановити. Інший порядок допиту свідка нормами Цивільного процесуального Кодексу України не передбачений. Не можуть бути належними доказами і надані позивачем фотокартки, так на аркуші справи 199 містяться дві фотокартки з зображенням чоловіка та дитини, як стверджує позивач, що це зображені разом [PERSON] та [PERSON] Вказані фото зроблені в різний період оскільки дитина, яка зображена на них різного віку, неможливо дійти висновку, що вони зроблені в період спільного проживання [PERSON] та [PERSON] до квітня 2009 року. Фото відтворене без зазначення дати. На аркуші 200 міститься фото [PERSON] з [PERSON], як стверджує позивач воно було зроблено під час святкування її дня народження у квартирі [PERSON] На цьому ж аркуші міститься фото чоловіка та дитини, обличчя на вказаних фото не можливо ідентифікувати, оскільки і чоловік, і дитина не повернуті до об'єктива фотоапарата при здійсненні фотозйомки. Будь-які інші належні докази на підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і [PERSON] до народження дитини, або спільного виховання чи утримання ним дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства, суду надано не було. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed