Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності. Заявлений позов обґрунтовував тим, щойого дід [PERSON] , як голова колгоспного двору, був власником будинковолодіння [ADDRESS] . Відповідно до ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності. На момент вступу в дію Закону України „Про власність" в колгоспному дворі проживали [PERSON] та [PERSON] , а отже були співвласниками будинковолодіння, як члени колишнього колгоспного двору і їм належало по Ѕ частці. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщину на належну їй Ѕ частку спірного будинковолодіння. Спадщину прийняв її чоловік [PERSON] шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим, тобто став власником цілого домоволодіння. Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, в установленому законом порядку [PERSON] не оформив свої спадкові права. 18.04.2001 року [PERSON] при житті, склав заповіт про те, що після його смерті, все належне йому майно, заповідає йому. [INFO] [PERSON] також помер і після смерті останнього відкрилася спадщина на будинковолодіння у [ADDRESS] . Він, позивач, є спадкоємцем за заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є його мама, [PERSON] , та тітка, [PERSON] (діти покійного). Проте, останні у встановленому законом порядку та строки не заявили про свої спадкові права, тому вважаються такими, що від спадщини відмовилися. Він прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном - спірним домоволодінням, в даному домоволодінні проживає без реєстрації по даний час, забрав та використовую речі побутового вжитку покійного діда. Проте, державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння, і будинковолодіння є колгоспним дворомта рекомендовано звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, просив його задоволити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви, у яких вони просили справу розглядати без їх участі, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. 29.03.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів № 233 від 19.12.1989 року за дідом позивача [PERSON] , як головою колгоспного двору, визнано право власності на будинковолодіння [ADDRESS] . Проте, інформація про отримання дідом свідоцтва про право власності на домоволодіння відсутня та відповідно не проведено державної реєстрації його права власності на нерухоме майно. Спірне будинковолодіння складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, дійсна вартість яких, на даний час, згідно технічного паспорта, становить 139627 грн. 00 коп. Перелічені вище обставини підтверджую технічним паспортом, довідкою державного архіву Івано-Франківської області від 12.12.2014р. №Т-21/04-10, довідкою Вільшаницької сільської ради №164 від 07.03.2019 року. Статтями 121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності. 15 квітня 1991 року вступив в дію Закон України „Про власність". На момент вступу в дію Закону України „Про власність" в колгоспному (селянському одноосібному) дворі проживали [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджено довідкою, виданою Вільницькою сільською радою №768 від 06.07.2017 року. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови № 20 від 22.12.1995 р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, у відповідності зі ст.ст.121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) до набрання чинності Закону України „Про власність", станом на 15.04.1991 року, ніхто, із вище зазначених осіб, не втратив право на частку в майні колгоспного двору. У зв`язку із цим, [PERSON] та [PERSON] , були співвласниками будинковолодіння, як члени колишнього колгоспного двору і їм належало по Ѕ частці. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті останньої відкрилася спадщину на належне їй майно в т.ч. на Ѕ частку спірного будинковолодіння в [ADDRESS] . Після смерті баби позивача, відповідно до вимог ст.ст.529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадщину прийняв її чоловік [PERSON] шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном - спірним домоволодінням, що підтверджується довідкою Вільшанецької сільської ради №768 від 06.07.2017 року. Таким чином дід став власником цілого домоволодіння. Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, в установленому законом порядку [PERSON] не оформив свої спадкові права. 18 квітня 2001 року [PERSON] при житті, склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Вільшаницької сільської ради та внесено в реєстр за №16 про те, що після його смерті, все належне йому майно, заповідає позивачу, [PERSON] . Згідно довідки Вільшаницької сільської ради №164 від 07.03.2019р. вказаний вище заповіт не відмінявся. [INFO] [PERSON] також помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на будинковолодіння у [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є відповідачі, мама позивача, [PERSON] , та тітка, [PERSON] (діти покійного) . Проте, останні у встановленому законом порядку та строки не заявили про свої спадкові права, тому вважаються такими, що від спадщини відмовилися. Інших спадкоємців на майно покійного за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає. Відповідно до вимог ст.ст. 535, 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), ст. ст. 1235, 1268-1270 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном - спірним домоволодінням. Позивач у даному домоволодінні проживаю без реєстрації по даний час, забрав та використовує речі побутового вжитку покійного діда. За таких обставин, [PERSON] , належить право власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] .. Проте, державний нотаріус Тисменицької районної державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно (нерухоме майно) у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння, і будинковолодіння є колгоспним двором, і співвласниками є всі члени двору, тому неможливо встановити спадкову масу, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.03.2019р. за №45/02-31 та рекомендовано звернутися до суду. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1220, 1233, 1268 ЦК України,

Outcome: approved