Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

05 червня 2014 року позивачка звернулася до суду до відповідача з вищевказаним позовом. В обґрунтування свої позовних вимог посилається на те, що [PERSON] який перебував з нею у шлюбі з 28 червня 1980 року, помер [INFO] року, якому належало на праві власності домоволодіння та земельна ділянка площею 0,0925 гектарів для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівль і споруд за адресою [ADDRESS] які він отримав на підставі договору дарування домоволодіння та земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори 13 жовтня 2004 року за реєстровим №1- 6062. Після смерті чоловіка 28 серпня 2013 року, вона звернулася до державного нотаріуса Сьомої Криворізької нотаріальної контори і за законом як спадкоємиця першої черги отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] У нотаріальній конторі їй, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала померлому, у зв'язку з тим. що на земельну ділянку у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи. Позивачки була надана Постанова про відмову вчинення нотаріальних дій, де зазначено, що до спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,0925 гектарів для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівль і споруд за адресою [ADDRESS], але вона належить спадкодавиці на підставі договору дарування домоволодіння та земельної ділянки. Згідно договору дарування домоволодіння та земельної ділянки розташованої у [ADDRESS] зазначається, п.1.2.1.,1,3-земельна ділянка площею 925 кв.м., належить дарувальнику на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, виданого Криворізьким міськвиконкомом 27.10.1998 року та зареєстровано в книзі за №7391. Після оформлення договору дарування її чоловік [PERSON] житловий будинок зареєстрував в КП ДОР Криворізьке БТІ отримавши витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 грудня 2004 року, а земельну ділянку яка розташована під будинком не зареєстрував в управлінні земельних ресурсів і не перереєстрував право власності на земельну ділянку від дарувальника своєї матері на нього, тому, що не знав і позивачки про складений договір дарування нічого не розповідав. Хоча з 2004 року вони з сім'єю постійно користувалися будинком та земельною ділянкою. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку яка розташована під будинком та господарчими спорудами площею 0.0925 гектарів і призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівль і споруд вона змушена звернутися до суду про визнання в судовому порядку за нею спадкоємцем першої черги [PERSON] права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, та просить визнати право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON], за нею на земельну ділянку площею 0,0925 гектарів для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівль і споруд, яка розміщена по [ADDRESS] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але надав до суду заперечення, де з них вбачається. Відповідно до Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи місцевого самоврядування в межах, визначених Основним законом (ст.13 Конституції України). Статтею 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кош.и. отримані від їх відчуження. Згідно зі ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власност і, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. На підставі ст. 80 Земельного кодексу України та територіальна громада є суб'єктом права власності на землі комунальної власності та реалізує це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Аналогічну норму містить ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Згідно із ч. 1 ст. 10 вищевказаного закону, Криворізька міська рада наділена повноваженнями представляти територіальну громаду міста Кривого Рогу, та здійснювати від її імені і в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України. Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими законами. Законодавець чітко визначає, що міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими законами до їх відання, відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Крім того, стаття 12 Земельного кодексу України зазначає, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міста належить розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 закону до компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відноснії виключно на пленарних засіданнях міської ради. Окремо необхідно зазначити, що згідно зі ст. 125,126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України прийняв Постанову від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Пунктом 10 наведеної Постанови врегульовано, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні нього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовсгановдіоючим документом. Правило статті 1225 ЦК про те. що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, чоловік позивачки - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] року, серія [NUMBER], актовий запис № 107, видане Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ у Дніпропетровській області (а.с.5). Померлому [PERSON] належало на праві власності домоволодіння та земельна ділянка площею 0, 0925 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовані за адресою: [ADDRESS] які він отримав на підставі договору дарування домоволодіння та земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори 13 жовтня 2004 року за реєстровим № 1 - 6062 ( а.с. 7). 28 серпня 2013 року позивач звернулася до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємиця першої черги, та отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарчими спорудами, зареєстрованого в реєстрі за № 1 - 2554 ( а.с.6). Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0, 925 га для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] їй було відмовлено постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори від 28.08.2013 р. за № 2200/02 - 31. ( а.с.16). Як вбачається з матеріалів справи, після оформлення договору дарування [PERSON] зареєстрував житловий будинок в КП ДОР Криворізьке БТІ, отримавши витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.12.2004 р. ( а.с.11), а земельну ділянку, що розташована під будинком, не зареєстрував в управлінні земельних ресурсів і не перереєстрував право власності на земельну ділянку від дарувальника, тобто своєї матері, на нього. Спадкуванням ,відповідно до ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, … той з подружжя, який його пережив,… Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов»язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності ...земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель... переходить право власності... земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 120 ЗК України у разі набутті права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності... припиняється право власності...земельною ділянкою, на якій розташовані ці об,єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частина, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 „ Про практику застосування судами земельного законодавства за правилами позовного провадження", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов.язки інших осіб ... Відповідно до ст.131 Земельного кодексу України (далі за текстом - ЗК України), громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Outcome: approved