Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання по ПАТ "Вінницягаз" з особовим рахунком [NUMBER]. 08.06.2006 року між ПАТ "Вінницягаз" та боржником був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання, за яким надавач послуг зобов'язався постачати природній газ для побутового споживання та забезпечити технічне обслуговування газових проводів, газових приладів та пристроїв боржника. Боржник в свою чергу взяв на себе обов'язок оплачувати надані послуги з газопостачання, за встановленими згідно із законодавством цінами, через пункти прийому коштів до 10 числа, місяця наступного за звітним. Відповідно до виписки з фінансового стану по особовому рахунку відповідача, позивач надає послуги з газопостачання до оселі споживача, який в свою чергу їх приймає та проводить часткову оплату. У зв'язку з цим станом на 01.08.2014 року у відповідача виникла заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 678,98 грн. Також позивач зазначає, що ухвалою суду від 16.07.2014 року у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з наявності спору про право. В добровільному порядку відповідач заборгованість за надані послуги не сплачує, чим порушує вимоги чинного законодавства, тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також уточнив, що за період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року, а саме за три роки відповідач [PERSON] недоплатив 42,49 грн. за спожитий природний газ. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Також не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду письмові заперечення проти позову (а.с. 26). За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно типового договору про надання послуг з газопостачання від 08.06.2006 року, укладеного між ВАТ "Вінницягаз" та [PERSON], встановлено, що відповідач отримує послуги з газопостачання (а.с. 9). Відповідно до умов договору позивач зобов'язався безперервно надавати відповідачу послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутового споживання з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та тиску, а відповідач зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний або скраплений газ і користування послугами за встановленими згідно із законодавством цінами в термін і на умовах, передбачених цим договором. Плата за надані протягом місяця послуги з газопостачання вносяться споживачем не пізніше 30 (31) числа місяця, в якому споживався газ (п. 4.2. типового договору про надання послуг з газопостачання). Також судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] та на його ім'я відкритий особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 6-7). Згідно судового наказу Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.09.2012 року, суд вбачає, що з [PERSON] на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" в особі філії ПАТ "Вінницягаз" стягнуто борг з газопостачання в сумі 678,98 грн. (а.с. 122). Судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2014 року було скасовано судовий наказ від 28.09.2012 року, виданного Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" в особі філії ПАТ "Вінницягаз" борг з газопостачання в сумі 678,98 грн. та 107,30 грн. судового збору (а.с. 8). З розрахунку фінансового стану, виданого 16.12.2014 року абонентним відділом ПАТ "Вінницягаз" вбачається, що за період з листопада 2011 року по жовтень 2014 року, а саме три роки, на показник лічильника 86 м3, сума до оплати послуг з газопостачання становила 742,78 грн., оплачено відповідачем 700,29 грн. та борг становить 42,49 грн. (а.с. 140-141). Згідно квитанцій наданих відповідачем, суд вбачає, що ним за період з листопада 2011 року по жовтень 2014 року було своєчасно сплачено за послуги з газопостачання 700,29 грн. (а.с. 27-120), окрім 42,49 грн. Свої зобов'язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, ПАТ "Вінницягаз" виконує належним чином. Відповідно до п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 9 грудня 1999 року у редакції постанови КМУ від 14 квітня 2004р. № 476 із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ № 119 від 22.02.2012р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання, забезпечувати збереження і цілість лічильників газу та пломб на них. Відповідно до п. 17 вищевказаних Правил споживачі природного газу зобов'язані здійснювати розрахунки за одержані послуги з газопостачання щомісячно, не пізніше 10 числа наступного місяця за розрахунковим періодом, якщо в договорі не зазначений інший строк. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Відповідач в своїх запереченнях просить застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати позовну давність в частині вимог позивача, а саме за період з січня 2007 року по жовтень 2011 року включно. Суд не приймає до уваги письмові заперечення відповідача [PERSON] в частині того, що договір про надання послуг з газопостачання ним не підписувався, так як підтвердження даного факту відповідачем не надано доказів. Згідно ч. 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, квартиронаймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Згідно ст.ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, у зв'язку з чим, суд відхиляє заперечення відповідача [PERSON] в частині того, що укладений типовий договір про надання послуг з газопостачання не підписаний ним. Крім того, відповідач не заперечує факту оплати послуг за газ, а отже і надання відповідачу послуг газопостачання позивачем. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності договірних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього. Таким чином, суд вважає, що вищевказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial