Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] 16.06.2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Редакції газети «Думська». Справа розглядалася під головуванням судді Бойчука А.Ю. Надалі 29.01.2019 року, у зв`язку з закінченням повноважень у головуючого, справа за наслідком повторного авторозподілу передана на розгляд судді Науменко А.В. 11.03.2019 року адвокатом позивача - Хрульовою В .Б. поданий до справи змінений позов, у якому відповідачем визначене ТОВ «Телерадіокомпанія «Моя Одеса» Позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса» про спростування поширених засобами масової інформації недостовірних відомостей обогрунтований1 наступним: « [INFO] , редакцією газети « Думская» було опубліковано на офіційному сайті статтю під назвою: « [INFO]», авторами якої журналісти газети « Думской ». У вказаній статті подано матеріали щодо громадянина Російської Федерації [PERSON] , який ніби то, проваджуючи підприємницьку діяльність на посаді директора ТОВ «Супер Телеком» та ТОВ «Супер Телеком» ( м. Москва, Російська Федерація, L.Р. «Flagman Teiecom Scotland SL 016858) був затриманий співробітниками Служби безпеки України, та викрили одеського міжнародного оператора телефонного зв`язку у співпраці з російськими спецслужбами. Позивач зазначає, що працівниками газети « Думская », в даній статті безпідставно звинуватили його [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками передбаченими статтею 258-3 Кримінального кодексу України. В своїй статті автор посилаєтесь на повідомлення співробітників СБУ, однак, жодного посилання на джерела вказаної інформації. Зі слів яких саме співробітників правоохоронних органів було зроблено такі висновки в статті не вказано, та вказана інформація є неправдивою. Просив суд визнати такими, що містять недостовірну інформацію та принижують честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , [INFO] , громадянина Російської Федерації, адреса проживання: [ADDRESS] відомості опубліковані на Інтернет сайті « Думская » у статті опублікованій під назвою « [INFO]» розміщеному [INFO] на офіційному сайті редакції та зобов`язати ТОВ «Телерадіокомпанія «Моя Одеса» у 10-денний строк з дня набрання рішенням суду законної сили опублікувати на офіційному сайті « [INFO] » спростування недостовірної інформації, викладеної в публікації [INFO]» розміщеному [INFO] року. Позивач у судове засідання з`явився, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні позивач послався як на докази на експертний висновок за результатами проведеної фіксацій і дослідження змісту веб-сторінки у мережі інтернет № 162 \\2019 ЕВ від 16.09.2019 року та на Довідку з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення № 115\\2019Д від 30.08.2019 року. Наполягав на тому, що редакція відповідача та його редактор та журналісти є фактичними користувачами вказаного інтернет сайту. Водночас підтвердив, що вказаними доказами підтверджене, що власником інтернет сайту «Думская» є [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] в судове засідання з`явився, надав суду Відзив на позовну заяву в який просив суд у задоволенні позовної заяви відмовити. Послався на те що відповідач є неналежним, тому як не є власником вказаного інтернет сайту, а працівники відповідача не мають відношення до сайту «Думська». Крім того, розглянувши зміст позову, вказав що спірний текст на сайті « Думська » є дослівно ідентичним тексту релізу на офіційному сайті СБ України, яка наявна до цього часу та є публічно доступною. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Позивач у позовній заяві посилається на те, що [INFO] редакцією інтернет-видання « Думская » було опубліковано на офіційному сайті статтю під назвою: « [INFO]». Сторонами підтверджене, що зазначена спірна публікація розповсюджена на сайті « [INFO] », позивач вважає недостовірною всю статтю під назвою « [INFO]». Стаття розміщена на вказаному сайті [INFO] року у 15:11 год. вміщує наступний текст: «[INFO].» Судом встановлено що ТОВ ТРК «Моя Одеса» зареєстрована та здійснює свою діяльність відповідно до діючого законодавства, відомості про це знаходяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код ЄДРПОУ: [NUMBER] . ТОВ ТРК «Моя Одеса» відповідно до ст. 1 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» є телерадіоорганізацією та здійснює свою ліцензійну діяльність відповідно до ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР № 01253-м від 24.01.2018 року. Згідно ліцензійних умов Телерадіокомпанія використовує логотип «Думская.ТВ». Ці обставини підтверджуються інформацією, що міститься в Державному реєстрі суб`єктів інформаційної діяльності, який створено та функціонує відповідно до ст. 38 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 1709 від 28.11.2007 року «Про затвердження правил ведення Державного реєстру телерадіоорганізацій України». Таким чином, суд встановлює що офіційний логотип відповідача « [INFO] » не відповідає логотипу « Думская » на сайті « [INFO] ». Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України в пунктах 9, 12 Постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснює, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Статтею 1 Закону України «Про телекомунікації» передбачено: домен - частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється; доменне ім`я - позначення (словесне, цифрове, словесно-цифрове), яке використовується для ідентифікації діяльності юридичних і фізичних осіб в мережі Інтернет, з будь-якою метою. Поняття «веб-сайт» міститься у наказі Державного комітету інформаційної політики, телебачення і радіомовлення України, Державного комітету зв`язку та інформатизації України від 25 листопада 2002 року № 327/225 «Про затвердження Порядку інформаційного наповнення та технічного забезпечення Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади та Порядку функціонування веб-сайтів органів виконавчої влади», згідно з яким веб-сайт - це сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб`єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет. Власником сайту є особа, на яку зареєстроване відповідне доменне ім`я. Доменне ім`я, зареєстроване у відповідному домені, використовується для позначення відповідного сайту. Для того щоб сайт був позначений конкретним доменним ім`ям, спочатку необхідно зареєструвати доменне ім`я у відповідному домені. Судом встановлено, що ТОВ «ТРК «Моя Одеса» не реєструвало доменне ім`я « [INFO] ». Наданими позивачем Довідкою з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення № 115\\2019Д від 30.08.2019 року та Експертним висновком за результатами проведеної фіксацій і дослідження змісту веб-сторінки у мережі інтернет [INFO] ». Встановлений зазначеними дослідженнями власник інтернет сайту « [INFO] » [PERSON] , позивачем до справи не був залучений. Таким чином позивачем не надано жодних доказів того, що ТОВ ТРК «Моя Одеса» є реєстрантом (власником) доменного імені [INFO] , або власником домену. Також, суд визнає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження, що будь-хто з працівників відповідача є автором зазначеної спірної публікації. Враховуючи вказане, суд вказує, що згідно сталої практики Верховного Суду звернення до суду з позовом до неналежного відповідача є самосійною підставою для відмови у його задоволенні. Що стосується відомостей опублікованих на інтернет сайті « [INFO] » під логотипом « Думская » у статті під назвою « [INFO]», які позивач просить визнати недостовірними та такими що принижують честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , суд вважає не має підстав для задоволення позову. Сторонами у судовому засіданні підтверджене що, [INFO] о 13 год. 40 хв. на офіційному веб-сайті Служби безпеки України було оприлюднено повідомлення (новину) під назвою « [INFO]». Інформація про оприлюднення зазначеної новини знаходиться в переліку новин за [INFO] року за посиланням [INFO] на сайті СБУ. Повідомлення СБУ вміщує наступний текст: «[INFO]» Аналіз тексту повідомлення прес-центру СБУ та статті, що опублікована в [INFO] на інтернет сайті " [INFO] під назвою « [INFO]» дозволяє дійти висновку, що спірна стаття на сайті « [INFO] " є дослівним передрукуванням інформації. Виходячи зі змісту позову, вбачається, що позивач не пов`язав мотивування позову з текстом на сайті « Обновлено» в 15:39. Суд враховує, що у судовому засіданні позивач підтвердив, що дійсно на час публікації спірної статті у 15:11 год та публікації «Обновлено» у 15:39 год, він до 19.03.2018 року вже був затриманим працівниками СБУ. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в" її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов`язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело. Статтею 1 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» встановлено, що офіційна інформація органів державної влади та органів місцевого самоврядування (далі - офіційна інформація) - офіційна документована інформація, створена в процесі діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, яка доводиться до відома населення в порядку, встановленому Конституцією України, законами України "Про інформацію" та "Про доступ до публічної інформації", цим Законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Згідно п 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет. Відповідно до ст. 2. Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» засоби масової інформації України відповідно до законодавства України мають право висвітлювати всі аспекти діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надавати засобам масової інформації повну інформацію про свою діяльність через відповідні інформаційні служби органів державної влади та органів місцевого самоврядування, забезпечувати журналістам вільний доступ до неї, крім випадків, передбачених Законом України "Про державну таємницю", не чинити на них будь-якого тиску і не втручатися в їх виробничий процес. Засоби масової інформації можуть проводити власне дослідження і аналіз діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, давати їй оцінку, коментувати. Розрив чи змішування змісту офіційної інформації, що оприлюднюється, коментарями засобу масової інформації або журналістом не допускається. Право висвітлення і коментування діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, подій державного життя в Україні гарантується Конституцією, цим Законом, іншими законами України. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» інформація про діяльність органів державної влади та органів місцевого самоврядування може отримуватися засобами масової інформації від цих органів безпосередньо або через їх інформаційні служби чи бути зібрана працівниками засобів масової інформації. Інформаційні служби (інформаційні управління, інформаційно- аналітичні підрозділи, прес-служби, прес-центри, управління і центри громадських зв`язків, прес-бюро, прес-секретарі та прес-аташе з відповідним апаратом) органів державної влади та органів місцевого самоврядування збирають, аналізують, обробляють та оперативно надають інформацію про діяльність цих органів у повному обсязі засобам масової інформації, крім випадків, передбачених Законом України-"Про державну таємницю". Для висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування їх інформаційні служби мають право використовувати такі форми підготовки та оприлюднення інформації: випуск і поширення бюлетенів (спеціальних бюлетенів), прес-релізів, оглядів, інформаційних збірників, експрес-інформації тощо; проведення прес-конференцій, брифінгів, організація інтерв`ю з керівниками органів державної влади та органів місцевого самоврядування для працівників вітчизняних і зарубіжних засобів масової інформації; підготовка і проведення теле- і радіопередач; забезпечення публікацій (виступів) у засобах масової інформації керівників або інших відповідальних працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування; створення архівів інформації про діяльність органів державної влади та органів місцевого самоврядування; інші форми поширення офіційної інформації, що не суперечать законодавству України. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про Службу безпеки України» передбачено, що Служба безпеки України інформує про свою діяльність через засоби масової інформації, шляхом надання відповідей на запити на доступ до публічної інформації та в інших формах у визначеному законодавством порядку. Таким чином, інформація прес-центру СБУ [INFO] під заголовком « [INFO]» є офіційною, публічною інформацією, що розповсюджена відповідно та на підставі Законів України «Про інформацію», «Про Службу безпеки України», «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації», «Про доступ до публічної інформації». На підставі ст. 34 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, проводити власне дослідження і аналіз діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, давати їй оцінку, коментувати. Таким чином не встановлена та не визначена позивачем як належний відповідач особа ( власник сайту чи автор статті) що здійснювала на сайті « [INFO] » інформування читачів щодо діяльності Служби безпеки України, зробила перевірку зазначеної інформації в результаті якої встановила, що в офіційній інформації яка розповсюджена прес-центром СБУ [INFO] під назвою « [INFO]» йдеться про Товариство з обмеженою відповідальністю «Супер телеком» (ТОВ «Супер телеком»). Джерело отримання зазначеної інформації, яка опублікована на сайті у 15:39 год під заголовком « [INFO] …» по справі сторонами не доведене та не підтверджене. Однак суд погоджується, з думкою представника відповідача, що згідно публічної та загально доступної інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та керівником ТОВ «Супер телеком» є [PERSON] . Зазначені обставини, сам позивач підтвердив у судовому засіданні. Також позивач підтвердив інформацію, на яку послався представник відповідача, що триває судовий розгляд кримінальної справи за звинуваченням позивача у скоєнні злочину по обставинам, які булі оголошені в публікації СБУ а потім [INFO] статті на сайті « [INFO] ». Суд вказує, що у публікації « [INFO] ..» посилання на позивача зроблене через припущення «Очевидно….», що саме громадянина РФ [PERSON] і було затримано співробітниками СБУ. Також суд звертає увагу, що у тексті спірної статті та у публікації «Обновлено…» мова йде про відкрите кримінальне провадження, оголошення про підозру та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тобто будь-яких тверджень про встановлення винності особи позивача та доведення скоєння ним кримінального злочину у зазначеній статті та «Обновлении» - не має. Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку, що в спірній статті під назвою « [INFO]» від [INFO] що розміщена за посиланням [INFO] здійснено поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності. Частиною 1 ст. 201 ЦК України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, зокрема, є честь, гідність і ділова репутація особи. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності і ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд виходячи із засад розумності і справедливості, вважає, що у задоволенні даного позову слід відмовити.

Outcome: dismissed