Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, треті особи - [PERSON], [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області: ХХХ сесії IV скликання від 23.12.2005 «Про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під вагончиком умовною площею 0,01 га»; II сесії V скликання № 22 від 19.05.2006 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки [PERSON]», на підставі яких [PERSON] передана в оренду земельна ділянка загальною площею 0,0018 га, кадастровий номер [NUMBER], для розміщення торгового павільйону по [ADDRESS]; VIII сесії VII cкликання № 64-VII від 15.06.2016 «Про надання дозволу на суборенду земельної ділянки [PERSON]», яким [PERSON] надано дозвіл на передачу [PERSON] в суборенду земельної ділянки, загальною площею 0,0018 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої по [ADDRESS]. В обґрунтування позову з врахуванням уточнення позовних вимог [PERSON] зазначає, що на підставі дозволу Національної академії аграрних наук України від 22 січня 2014 року, приміщення їдальні, введеного в експлуатацію у 1964 році, що обліковувалось на балансі Державного підприємства «Дослідне господарство «Червона хвиля» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» (зараз Державне підприємство «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України») було переведено у житловий фонд. Відповідно до рішення профспілкового комітету Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» за №18 від 30 травня 2014 року, [PERSON] 30 травня 2014 року був виданий ордер № 5 на право зайняття вказаного жилого приміщення загальною площею 74,4 кв.м., яке складається з кухні площею 25 кв.м. та кімнати площею 49,4 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS]. Вказане житлове приміщення колишньої їдальні (зараз квартира), що знаходиться за вищевказаною адресою було передано [PERSON] у приватну власність. 24 липня 2014 року позивачу було видано Свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого об'єкт в цілому, який розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на праві приватної власності. Будинок приватизовано згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа будинку (квартири) становить 74,4 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], домоволодіння розташоване на земельній ділянці та складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 74,4 кв.м., а саме: житлової кімнати літ, «1-1» площею 49,4 кв.м. та кухні літ. «1-2», площею 25,0 кв.м. В той же час, відповідно до довідки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» Ричика С.Г. від 21 липня 2016 року, «Їдальня» була переведена до житлового фонду разом із стічною ямою. 27 квітня 2016 року відповідно до акта, складеного головою та депутатами Червонохвильської сільської ради, для вирішення на місці доцільності та змоги надання для розширення торгівельного павільйону по заяві [PERSON], було оглянуто територію, прилеглу до торгівельного павільйону та була виявлена земельна ділянка, площею 12 кв.м для розширення павільйону, на якій знаходилася аварійно-небезпечна вигрібна яма. Був складений акт депутатами Червонохвильської сільської ради, в якому зазначено, що поряд з торгівельним павільйоном знаходиться каналізаційна яма. В акті вказано, що комісія вирішила зобов'язати суборендатора [PERSON] довести вищевказане місце до належного стану, який відповідатиме санітарним нормам. Враховуючи такі обставини, 21 серпня 2016 року [PERSON] замовила новий технічний паспорт у ФОП [PERSON], відповідно до якого домоволодіння за адресою: [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці загальною площею 750 кв.м. (0,075 га), у тому числі під будинком 96 кв.м. (0,0096 га), під двором 320 кв.м. (0,032 га) та під городом 334 кв.м. (0,0334 га) та складається з житлового будинку літ. «А- 1», загальною площею 76,4 кв.м., а саме: житлової кімнати літ. «1-1» площею 49,4 кв.м., кухні літ. «1-2», площею 18,0 кв.м. та коридору літ. «1-3», площею 7,0 кв.м., тамбуру літ. «а» площею 2,0 кв.м., а також вигрібної ями літ. «Б». Відтак позивач вважає, що на момент набуття нею 24 липня 2014 року права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], до неї, у відповідності до ч.1, ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, як до набувача, перейшло право користування земельною ділянкою на якій розміщено вказане домоволодіння разом з вигрібною ямою, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, тобто Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України». Після повторного звернення позивача, 25 травня 2017 року до Червонохвильської сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, розташованого за адресою: [ADDRESS], листом від 21 липня 2016 року Червонохвильська сільська рада відмовила [PERSON] у задоволенні вищевказаної заяви щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки нею не належним чином оформлені документи, а саме: на викопіюванні не заштрихована бажана земельна ділянка та не надана ситуаційна схема. Також, від Червонохвильської сільської ради позивачу стало відомо, що сільська рада у 2005 році надала [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під вагончиком на земельній ділянці, яка фактично є прибудинковою територією будинку, який перебуває у її приватній власності, Після чого, на замовлення [PERSON] була виготовлена технічна документація та затверджена Червонохвильською сільською радою, на підставі якої остання прийняла рішення про передачу вказаної земельної ділянки [PERSON] в оренду, а в подальшому остання передала з дозволу Червонохвильської сільської ради вказану земельну ділянку в суборенду [PERSON] Рішенням Червонохвильської сільської ради XXX сесії ІV скликання від 23 грудня 2005 року [PERSON] була не виділена вказана земельна ділянка, а лише надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під вагончиком умовною площею 0,01 га. Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON], для обслуговування торгового павільйону на території с. Зелений Гай Великобурлуцького району Харківської області, розробленого малим приватним підприємством «Великобурлуцький земельний кадастр», передбачено відвести в оренду СПДФО [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,0018 га. Згідно акта вибору земельної ділянки [PERSON] на території с. Зелений Гай для обслуговування торгового павільйону», 13 листопада 2006 року було проведено обстеження земельної ділянки [PERSON], площею 0,0018 га, яка передається в оренду із земель запасу та надано дозвіл займати вказану земельну ділянку після виготовлення необхідної документації та заключення договору оренди та його державної реєстрації. Земельній ділянці, площею 0,0018 га в с. Зелений Гай, наданій [PERSON] для обслуговування торгового павільйону, було присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Червонохвильська сільська рада на II сесії V скликання прийняла рішення № 22 та затвердила проект землеустрою та здала [PERSON] в оренду вказану земельну ділянку строком на 49 років з послідуючим правом викупу. Рішенням Червонохвильської сільської ради VIII сесії VII скликання № 64-VII від 15.06.2016 року [PERSON] надано дозвіл на суборенду земельної ділянки загальною площею 0,0018 га, кадастровий номер [NUMBER], в [ADDRESS] на залишившийся термін дії договору оренди землі від 16 липня 2007 року. На підставі вищевказаного рішення Червонохвильської сільської ради VIII сесії VII скликання № 64-VII від 15 червня 2016 року, між орендарем [PERSON] та суборендарем [PERSON] 20 липня 2016 року був укладений договір суборенди, відповідно до якого в суборенду на 39 років передана земельна ділянка загальною площею 0,0018 га, кадастровий номер [NUMBER], в [ADDRESS], але не для обслуговування торгового павільйону, як це зазначено в договорі оренди землі від 16.03.2007 року, а вже для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходяться в користуванні орендаря, що не відповідає вищевказаному проекту землеустрою та рішенню Червонохвильської сільської ради II сесії V скликання № 22 від 19.05.2006 року, оскільки вказаними документами передбачено відведення земельної ділянки [PERSON] лише для торгового павільйону, а не для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Передання земельної ділянки в суборенду [PERSON], призвело до того, що на прибудинковій території домоволодіння, яке належить на праві приватної власності [PERSON], зруйновано каналізаційну (вигрібну) яму, на місця якої суборендарем [PERSON] незаконно розпочато самовільне будівництво нежитлової споруди - магазину. Крім того, оскаржуване рішення Червонохвильської сільської ради II сесії V скликання № 22 від 19.05.2006 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки [PERSON]», тобто відведення та надання в оренду земельної ділянки загальною площею 0,0018 га, кадастровий номер [NUMBER], було прийнято Червонохвильською сільською радою за відсутністю проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки за вказаним кадастровим номером, оскільки вказаним рішенням Червонохвильська сільська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] загальною площею 0,0018 га за кадастровим номером [NUMBER], тобто зовсім іншої земельної ділянки. Позивач зазначає, що в порушення вимог ч.2 ст.124 Земельного кодексу України Червонохвильська сільська рада своїм рішенням II сесії V скликання № 22 від 19.05.2006 року надала [PERSON] в оренду земельну ділянку, що перебуває у комунальній власності, без проведення земельних торгів, що є підставою для визнання незаконним та скасування цього рішення. Визнання незаконними та скасування з вищевказаних підстав рішення Червонохвильської сільської ради XXX сесії IV скликання від 23 грудня 2005 року «Про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під вагончиком умовною площею 0,01 га» та рішення Червонохвильської сільської ради ІІ сесії V скликання № 22 від 19 травня 2006 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки [PERSON], тягне за собою також визнання незаконним та скасування рішення Червонохвильської сільської ради VIII сесії VII скликання № 64-VII від 15 червня 2016 року «Про надання дозволу на суборенду земельної ділянки [PERSON]». В зв'язку з чим, позивач звернулася до суду і просить захистити її право. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який представляє інтереси позивача на підставі Договору про надання правової допомоги (т.1 а.с.102 - 104) позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини викладені в заяві про уточнення позовних вимог, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області - сільський голова Лошак І.А. (т.1 а.с.115- 116) позовні вимоги [PERSON] не визнав, направив письмові пояснення, в яких вказав, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Статтею 124 ЗК визначено загальний порядок передачі земельних ділянок в оренду. Згідно частини 1 вказаної статті передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно частини 3 даної статті передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другої, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Ч.2 ст.198 Земельного кодексу України визначено, який комплекс робіт є кадастровою зйомкою. Цю роботу проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт. При проведенні цих робіт зазначені особи в обов'язковому порядку виконують геодезичне встановлення меж земельної ділянки та погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Представник відповідача зазначив, що викладене дає обґрунтовані підстави стверджувати, що обов'язковою умовою як безоплатної передачі у власність, так і передачі в користування/оренду земельної ділянки є виконання геодезичного встановлення меж земельної ділянки та погодження меж такої земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, що оформлюється актом погодження меж земельної ділянки. Ці вимоги позивач не виконала. Відсутність вищезазначеної документації свідчить про порушення закону при оформленні передачі у власність, оренду (користування) земельної ділянки. Просив відмовити в задоволені позовних вимог. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] до суду надав заперечення в яких зазначив, що [PERSON] не надано жодних доказів, що саме на вказаній земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER] знаходяться об'єкти нерухомості, право власності на які зареєстровано у встановленому порядку за позивачем. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів перебування в її власності стічної (каналізаційної) ями, що розташована за адресою: [ADDRESS], жодних доказів, які б на це вказували, матеріали справи не містять. Зі змісту Свідоцтва на право власності на житло від 24 липня 2014 року, будинок позивача приватизовано згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», при цьому зазначено, що характеристика будинку та його обладнання наведені в технічному паспорті, який є складовою частиною свідоцтва. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], що виготовлений Великобурлуцьким МКПТІ 22.05.2014 року, житловий будинок позивача взагалі не обладнаний системою каналізації. Відсутні жодні належні до будинку господарські споруди в технічному паспорті, який є невід'ємною частиною свідоцтва на право власності на житло від 24 липня 2012 року, оскільки був виготовлений при проведенні інвентаризації в процесі приватизації житлового будинку. Цей технічний паспорт від 22 травня 2012 року надавався самим позивачем до Великобурлуцького районного суду Харківської області у якості доказу під час розгляду справи № 616/642/16-ц. [PERSON] стверджує, що вигрібна яма наразі зруйнована, а отже виникає запитання - яким в новому (вересень 2016) технічному паспорті вигрібна яма існує, якщо [PERSON], стверджує про її відсутність та згідно технічного паспорту 2012 року її взагалі не існувало. Посилання позивача на технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовлений Ф0П [PERSON] на 21 вересня 2016 року та інші довідки, як на доказ перебування в її власності житлового будинку та господарської будівлі - стічної (каналізаційної) ями, не може бути належними та допустимими доказами. Відтак, в процесі приватизації [PERSON] не набула права власності на господарську споруду, а саме: стічну (каналізаційну) яму, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] знаходиться в користуванні на підставі Договору суборенди, згідно умов якого Орендар - [PERSON]) надає, а суборендар - [PERSON] приймає в строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності житлової та громадської забудови, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована по [ADDRESS]. Відповідно до п.4 Договору на вказаній земельній ділянці відсутній об'єкти нерухомого майна, а також об'єкти інфраструктури. Договір оренди, зареєстрований у встановленому законом порядку та є чинним (т.1 а.с.68-70). Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі (т.2 а.с.50). Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, суд встановив наступне. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтями 13, 19 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до вимог частини 1 статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Під час судового розгляду справи встановлено, що на підставі дозволу Національної академії аграрних наук України за вих. 10.2-28/35 від 22 січня 2014 року, приміщення «Їдальня», введеного в експлуатацію у 1964 році, інвентарний номер 1031000075, що обліковувалося на балансі Державного підприємства «Дослідне господарство «Червона хвиля» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» (зараз Державне підприємства «Дослідне господарство Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України»), розташоване за адресою: с. Зелений Гай, Великобурлуцький район, Харківська область, було переведено у житловий фонд (т.1 а.с.11) на підставі чого позивач [PERSON] 30 травня 2014 року отримала ордер № 5 на право зайняття жилого приміщення, загальною площею 74,4 кв.м., яке складається з кухні площею 25 кв.м. та кімнати площею 49,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.10). Як вбачається з наказу директора ДП ДГ «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я.\~Юрєва Національної академії аграрних наук України» № 5 від 24 липня 2014 року, [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності па житло, відповідно до якого об'єкт в цілому, який розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на праві приватної власності. Будинок приватизовано згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа будинку (квартири) становить 74,4 кв.м. Характеристика будинку та його обладнання наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва (т.1 а.с.14), що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна № 59252264 від 17 травня 2016 року, об'єкт нерухомого майна № 923397263214, тобто житловий будинок за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 липня 2014 року ДР «ДГ «Червона хвиля» ІР НААН», належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], домоволодіння розташоване на земельній ділянці та складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 74,4 кв.м., а саме: житлової кімнати літ, «1-1» площею 49,4 кв.м. та кухні літ. «1-2», площею 25,0 кв.м. (т.1 а.с.74-79). Відповідно до листа директора ДП «ДГ «Червона Хвиля» від 30 січня 2017 року за вих. №38/01, вигрібна яма за вищевказаною адресою, на балансі господарства не обліковувалась, так як будівля (Їдальня) переведена до житлового фонду (згідно дозволу Національної академії аграрних наук України № 10.2-28/35 від 22.01.2014 року) при переведенні в документах вигрібна яма не вказувалась за її відсутності (т.1 а.с.80). 21 серпня 2016 року [PERSON] замовила новий технічний паспорт у ФОП [PERSON], відповідно до якого домоволодіння за адресою: [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці загальною площею 750 кв.м. (0,075 га), у тому числі під будинком 96 кв.м. (0,0096 га), під двором 320 кв.м. (0,032 га) та під городом 334 кв.м. (0,0334 га) та складається з житлового будинку літ. «А- 1», загальною площею 76,4 кв.м., а саме: житлової кімнати літ. «1-1» площею 49,4 кв.м., кухні літ. «1-2», площею 18,0 кв.м. та коридору літ. «1-3», площею 7,0 кв.м., тамбуру літ. «а» площею 2,0 кв.м., а також вигрібної ями літ. «Б». (т.2 а.с.74-76). Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. На підставі рішення XXX сесії IV скликання Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 23 грудня 2005 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під вагончиком умовною площею 0,001 (т.1 а.с.22). Згідно «Акта вибору земельної ділянки [PERSON] на території с. Зелений Гай для обслуговування торгового павільйону», 13 листопада 2006 року було проведено обстеження земельної ділянки [PERSON], площею 0,0018 га, яка передається в оренду із земель запасу (т.2 а.с.123). У зв'язку з чим, в подальшому проведено державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], що вбачається з довідки про присвоєння кадастрових номерів від 2006 року (т.2 а.с.153), а також державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між орендарем - [PERSON] і орендодавцем - Червонохвильською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області 16 березня 2007 року (т.2 а.с.175-177). Державну реєстрацію договору суборенди землі укладеного між орендарем - [PERSON] і суборендарем - [PERSON] від 20 липня 2016 року (т.1 а.с.212-216) проведено після отримання дозволу на суборенду земельної ділянки, наданого рішенням VIII сесії VII скликання Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 15 червня 2016 року № 64-VII про надання згоди на передачу землі площею 0,0018 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER] в суборенду [PERSON], який приймає в строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності житлової та громадської забудови, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована по [ADDRESS] (т.1 а.с.211). Відповідно до листа кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Великобурлуцькому районі Харківської області від 06 лютого 2018 року № 28 під час державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0018 га розташовану на території Червонохвильської сільської ради Харківської області, на підтвердження якої надано витяг з державного земельного кадастру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження порядку ведення державного земельного кадастру» в якому визначено новий кадастровий номер [NUMBER]. За заявою [PERSON], головою та депутатами Червонохвильської сільської ради, для вирішення на місці доцільності та змоги надання для розширення торгівельного павільйону було оглянуто територію, прилеглу до торгівельного павільйону та була виявлена земельна ділянка, площею 12 кв.м для розширення павільйону, на якій знаходилася аварійно-небезпечна вигрібна яма за адресою: [ADDRESS]. Було складено акт депутатами Червонохвильської сільської ради, в якому зазначено, що поряд з торгівельним павільйоном знаходиться каналізаційна яма. В акті вказано, що комісія вирішила зобов'язати суборендатора [PERSON] довести вищевказане місце до належного стану, який відповідатиме санітарним нормам (т.1 а.с.255), що було зроблено [PERSON] як вбачається з листа заступника голови Великобурлуцької районної державної адміністрації, в якому зазначено, що на момент перевірки вигрібної ями не виявлено (т.1 а.с.156). Відтак, позивач звернулась до суду, оскільки має намір отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, розташованого за адресою: [ADDRESS], що на даний час є неможливим, оскільки спірна земельна ділянка надана в суборенду [PERSON] На підставі ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності на права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч.2, ч.3 та ч.4 цієї статті - набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. - безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Отже, питання надання земельних ділянок у власність чи користування віднесені до компетенції органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; зазначені органи є вільними у реалізації права розпоряджатися землею, у виборі суб'єкта щодо надання йому права на землю у порядку, встановленому законом. Відповідно до п.«г» ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно з ч.1 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 та ч.8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі розпорядження землями територіальних громад. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25 Закону України "Про місцеве самоврядування"). Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, зокрема пунктом 34 встановлено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. З урахуванням ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що орган місцевого самоврядування має виключну компетенцію в питаннях прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону майна. Відтак, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, а також зазначати, яке конкретно рішення має бути прийнято, оскільки відповідно до чинного законодавства України суд не має права перебирати на себе повноваження, віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення прийняті в межах повноважень сільської ради та у спосіб, що передбачений законом, і позивач всупереч ст.81 ЦПК України, не довела їх незаконність, а тому підстав для їх визнання незаконними та скасування, суд не вбачає. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, не є доведеними. На підставі викладеного, суд оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору їх достатності і взаємного зв'язку у їх сукупності вважає, що у задоволені позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача, а тому з урахування того, що в задоволені позову відмовлено, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір не покладається на відповідача.

Outcome: dismissed