Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON], який діє як представник за довіреністю в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Косівсько-Полянської сільської ради про визнання недійсною відмови в наданні земельної ділянки. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 квітня 2015 року рішенням №734 тридцять дев"ятої сесії шостого скликання Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району, [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель запасу сільської ради для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га в урочищі Банський в межах села Косівська Поляна Рахівського району. Звернення до сільської ради з клопотанням про надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства було мотивовано тим, що дана земельна ділянка, починаючи з 1994 року, перебувала у фактичному користуванні її родини, вони проводили її благоустрій та догляд за нею. На підставі зазначеного рішення позивачкою в фізичної особи підприємця [PERSON] згідно Договору від 25.05.2015 року було замовлено виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність. Зазначений проект землеустрою було погоджено Управлінням Держземагенства у Рахівському районі, відділом містбудування та архітектури Рахівської РДА, Косівсько-Полянською сільською радою, межі земельної ділянки винесено в натурі на місцевості та сформовано земельну ділянку площею 0,6615 га, яку внесено до Державного земельного кадастру і присвоєно кадастровий номер 2123683500:08:003:0073. У зв»язку з необхідністю вирішення органом місцевого самоврядування питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зазначений проект було подано на розгляд чергової сесії Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району з заявою про передачу земельної ділянки у власність. Рішенням №106 четвертої сесії сьомого скликання Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району від 26.02.2016 року в порушення вимог земельного законодавства позивачці було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки з тих підстав, що вона має інвестиційну привабливість. Вважає відмову Косівсько-Полянської сільської ради у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність [PERSON] незаконною, а винесене рішення №106 таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку з зобов»язанням сільської ради передати позивачці у власність вказану земельну ділянку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,6615 га в урочищі «Банський» с. Косівська Поляна відповідає всім вимогам, що ставляться до такого проекту. Вважає, що Косівсько-Полянська сільська рада при винесенні оскаржуваного рішення вчинила рд порушень, що дає підстави ставити вимогу про скасування оскаржуваного рішення. Зокрема Косівсько-Полянською сільською радою порушено вимоги аб. 6 ч.3 ст. 20 Земельного кодексу України: щодо строків розгляду поданного на погодження проекту землеустрою; обов»язок органу місцевого самоврядування затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якщо сільською радою видавався відповідний дозвіл на його розроблення. Також вважає, що відмова затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель запасу сільської ради для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га в урочищі «Банський» у межах с. Косівська Поляна, у зв»язку з тим, що земельна ділянка є інвестиційно привабливою є необгрунтованою, оскільки жодним документом, жодним проектом не підтверджено бажання залучити інвестора до даної земельної ділянки, а перебування землі в землях запасу, а перебування землі в землях запасу для особистого селянського господарства, непроведення жодних дій щодо визначення меж ділянки на місцевості, її облагороднення з сторонни сільської ради вказує на відсутність інвестиційної привабливості по суті. На підставі наведеного просив винести рішення, яким визнати незаконною (недійсною) відмову Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] за рахунок земель запасу сільської ради для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га в урочищі Банський в межах села [PERSON]. Скасувати рішення №106 четвертої сесії сьомого скликання Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району від 26.02.2016 року "Про розгляд заяви від громадянки [PERSON]В." Зобов»язати Косівсько-Полянську сільську раду Рахівського району затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] за рахунок земель запасу сільської ради для ведення особистого селянського господарства площею 0.6615 га в урочищі Банський в межах села [PERSON], кадастровий номер 2123683500:08:003:0073 та передати її у власність [PERSON] В судовому засіданні, представник позивача, [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача, Косівсько-Полянської сільської ради, сільський голова - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. В своїх показах зазначив, що депутати не зовсім розуміють законодавство, яке регулює передачу земельних ділянок у власність, у зв"язку з чим, виносять (голосують) за рішення, які суперечать чинному законодавству, тому й було винесено рішення про відмову позивачці [PERSON] у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. На задоволенні позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до положень ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, а захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, в тому числі, шляхом визнання права та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.п.2,10 ч.2 ст.16 ЦК України). Законодавець положеннями ч.ч.1,3 статті 152 Земельного кодексу України передбачає рівні умови захисту прав власності на земельну ділянку. Відповідно до положень частини 3 цієї ж статті Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням тридцять дев"ятої сесії шостого скликання Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району за №734 від 20.04.2015 року "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок", [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель запасу сільської ради для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га в урочищі Банський в межах села Косівська Поляна Рахівського району. На підставі даного рішення фізичною особою - підприємцем [PERSON] було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON]. Відповідно до\~ст. 19 Конституції України, - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~\~Конституцією\~та законами України. Згідно\~ст.12 Земельного кодексу України\~до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить у тому числі: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього\~Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього\~Кодексу. Таким чином вирішення клопотання [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність належить до компетенції Косівсько-Полянської сільської ради. Згідно ч.6\~ст.123 ЗК України\~відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Відповідно до ч.4\~ст. 123 ЗК України\~проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленомустаттею 186-1 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст. 186-1 ЗК України\~проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до органу містобудування та архітектури. З матеріалів адміністративної справи випливає, що вищезазначений проект землеустрою було розглянуто уповноваженими контролюючими органами, доказом чого є позитивні висновки управління Держземагенства у Рахівському районі від 03.07.2016 року, відділу містобудування та архітектури Рахівської РДА від 19.06.2015 року, якими погоджено питання щодо відведення у власність позивачу земельної ділянки в урочищі Банський в межах села Косівська Поляна Рахівського району. Крім того, Косівсько-Полянською сільською радою, межі земельної ділянки винесено в натурі на місцевості та сформовано земельну ділянку площею 0,6615 га, яку внесено до Державного земельного кадастру і присвоєно кадастровий номер 2123683500:08:003:0073. Позивачка звернулася із заявою до виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність. Однак рішенням четвертої сесії сьомого скликання Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району за №106 від 26.02.2016 року позивачці [PERSON] було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в урочищі Банський в межах села [PERSON] з тих підстав, що вона має інвестиційну привабливість. Не оспорюючи права Косівсько-Полянської сільської ради на прийняття рішень в межах своєї компетенції, у тому числі про відмову у затвердженні проекту землеустрою та наданні земельних ділянок у власність фізичним особам, суд вважає що таке рішення сільської ради, як суб'єкта владних повноважень, в будь-якому разі повинно бути обґрунтованим, мотивованим, містити зазначення правових підстав для його прийняття. Відповідно до ч.13.\~ст. 123 ЗК України\~підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. З наведеної норми права вбачається, що орган, який розглядає питання про затвердження проекту землеустрою, зобов'язаний обґрунтувати своє рішення про відмову його затвердженні та зазначити яку саме невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів було виявлено в наданому до затвердження проекті. В той же час, оскаржуване рішення Косівсько-Полянської сільської ради за №106 від 26.02.2016 року не містить наведення мотивів та обґрунтування, які б давали можливість як позивачу так і суду встановити, які саме обставини та правові підстави були враховані та стали підставою для прийняття відповідачем рішення про відмову у передачі земельної ділянки [PERSON]. Не навів таких обставин й правових підстав представник відповідача і у судовому засіданні. Частиною 10\~ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності\~Конституції\~або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки оскаржуване рішення Косівсько-Полянської ради від 26.02.2016 року є необґрунтованим, а представником відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнано, то позовні вимоги про визнання незаконною відмови Косівсько-Полянської сільської ради в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] та скасування рішення Косівсько-Полянської ради від 26.02.2016 року за № 106, підлягають задоволенню. Поряд з цим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача в частині зобовязання Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] за рахунок земель запасу сільської ради для ведення особистого селянського господарства площею 0.6615 га в урочищі Банський в межах села [PERSON], кадастровий номер 2123683500:08:003:0073 та передати її у власність [PERSON], суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. 12, 122 Земельного Кодексу України до повноважень міських рад віднесені питання щодо розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у власність. Згідно до вимог ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, рада (в тому числі і сільська) в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. Таким чином, суд не вправі виносити рішення, віднесені законом до компетенції колегіальних органів місцевого самоврядування відповідних рад, в тому числі, покладати обовязок затвердити проект землеустрою та передати земельну ділянку у власність, тому, в цій частині вимоги позивача необґрунтовані. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі наведеного,

Outcome: partial