Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

[PERSON] 15.11.2016 року звернувся до суду із цією заявою, в якій зазначає, що він народився [INFO] в с.Топільниця Старосамбірського району Львівської області. У 1985 році вступив на військову службу. Усе своє життя проживає з матір'ю [PERSON] в її будинку в с.Топільниця Старосамбірського району. 18.07.1992 року вступив у шлюб з [PERSON], який рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.11.2001 року було розірвано. З народження і по теперішній час він нікуди не виїжджав за межі України та не змінював адреси свого проживання, крім часу служби в армії. Паспорт радянського зразка ним було втрачено і своєчасно не оформив паспорта громадянина України, через що у нього виникло багато проблем з документами. Він письмово звертався до Старосамбірського РС ГУДМС України у Львівській області, проте йому було надано відповідь, що згідно наданої ним інформації встановити його особу та належність до громадянства не вбачається можливим. Встановлення даного факту необхідне йому для отримання паспорта громадянина України. Просить встановити факт, що він постійно, безвиїзно проживав на території України станом на 24.08.1991 року по теперішній час. В подальшому заявником було уточнено вимоги, а саме: просить встановити факт, що він постійно проживав на території України з моменту народження по даний час в тому числі станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги уточненої заяви підтримав, просив задовільнити та навів обставини, аналогічні викладеним у заяві, додатково пояснив, що у нього був паспорт громадянина УРСР. Проте даний паспорт ним було втрачено і своєчасно не оформлено паспорта громадянина України. Представник заінтересованої особи - Старосамбірського РС ГУДМС у Львівській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений. 29.11.2016 року поступив у канцелярію суду лист за підписом завідувача Старосамбірського РС ГУДМС у Львівській області про розгляд справи без участі їхнього представника, заперечень щодо заяви у них немає. Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності ярличні фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих майнових чи немайнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Відповідно до п. 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Топільниця Старосамбірського району Львівської області (а.с. 4). Як вбачається з довідки, будинкової книги та актів виконавчого комітету Топільницької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 05.10.2016 року №1376, від 05.10.2016 року №1377, та від 18.10.2016 року №1463, [PERSON] постійно проживав і проживає в тому числі і 24.08.1991 року по даний час в батьківському будинку в [ADDRESS] з матір'ю - [PERSON], [INFO], та братом - [PERSON], [INFO] (а.с.10-12). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], сусіди, підтвердили факт постійного проживання заявника на території України в с.Топільниця Старосамбірського району Львівської області в тому числі і станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року. Заявник [PERSON] звертався до Старосамбірського РС ГУДМС України у Львівській області з заявою про отримання паспорта громадянина України, проте йому було рекомендовано звернутися до суду для отримання судового рішення, яким було б підтверджено факт його постійного проживання або проживання на території України станом на 24.08.1991 року або проживання на території України станом на 13.11.1991 року і перебування в громадянстві колишнього СРСР (а.с.9). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, тобто 24 серпня 1991 року, постійно проживали на території України та особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Оскільки заявникові встановлення факту його постійного проживання на території України, в тому числі і станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, необхідне для отримання паспорта громадянина України, а іншого порядку встановлення такого факту законом не визначено, то таку заяву слід задовольнити.

Outcome: approved