Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

До суду звернулись позивачі з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Просять визнати за [PERSON] право власності на майно колгоспного двору та в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на майно колгоспного двору на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , право власності на майно колгоспного двору на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявами про відмову від свої позовних вимог. Ухвалою суду від 10.03.2020 року провадження у справі в цій частині закрито. [PERSON] звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, а саме просив визнати за ним право власності на майно колгоспного двору та в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні вимог позивача. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку та господарських будівель, належить до типу колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , [INFO] . Факт належного спірного домоволодіння до типу колгоспного двору підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 04.09.1986 року, виданий Виконавчим комітетом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 24.09.2019 року у зв`язку з упорядкуванням нумерації житловий будинок по [ADDRESS] на [ADDRESS] . Відповідно до довідки Виконавчого комітету Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 24.09.2019 року № 1018 станом на 15.04.1991 року за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] [INFO] батько [PERSON] помер, про що виконавчим комітетом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть від 02.11.2018 року серія [NUMBER] та зроблено актовий запис за № 95. Син померлого [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , відповідно до чинного законодавства звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті батька. Однак виявилось що майно належить до колгоспного двору. Приватний нотаріус надав [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 390/02-31 від 09.07.2019 року у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності, в якому була б визначена частка житлового будинку з господарськими будівлями, належна особисто спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . Інші спадкоємці, а саме мати [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] надали нотаріусу відмови від належних їм спадкових часток на користь [PERSON] , [INFO] .. Протягом строку встановленим законодавством не звернулись до нотаріуса про відкликання заяв про відмову від спадщини, отже спадщину не прийняли. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Згідно "Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно ст. 120 ЦК УРСР, колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність". Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Нині чинне законодавство не містить визначення поняття «колгоспного двору». Дане положення регулювалося відповідними положенням ЦК Української РСР, які були виключені у 1993 році (Закон від 16.12.1993 року № 3718-ХІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 18.01.1994 року). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Сплачений судовий збір залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved