Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, вчиненого 05 жовтня 2020 року. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, на суму простроченої заборгованості, в розмірі 19863,29 грн за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року за кредитним договором №016-W/016798 від 24 липня 2013 року укладеним з Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 000119-а від 25 травня 2018 року є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд». Як зазначено у виконавчому написі його було вчинено у зв`язку з тим, що строк платежу за даним кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, сума заборгованості складає 19863,29 грн. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса здійснений з порушенням чинного законодавства України, оскільки договір №016-W/016798 від 24 липня 2013 року не є кредитним, окрім того він є припиненим з моменту підписання сторонами 20.03.2013 року Договору про акцепт та приєднання до Публічної пропозиції АТ «Банк «Фінанси та кредит» на укладання Договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток, та комплексного обслуговування фізичних осіб - резидентів України. Окрім того, зазначає, що із наданих приватним виконавцем документів не вбачається наявність будь-якої кредитної заборгованості, зазначена у виконавчому написі сума не підтверджена жодним розрахунком та належними доказами, а отже не може вважатись безспірною. Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11 листопада 2021 року. В судове засідання 09 грудня 2021 року позивач та представник позивача [PERSON] не з`явились, представник позивача подав до суду заяву (вх.№70667/21вх від 09.12.2021), в якій просив справу слухати у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, пояснень щодо позовних вимог [PERSON] не подав. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідач відзив на позов не подав, наявні умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 29 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] укладено Договір №016-W/016798 від 24 липня 2013 року, про відкриття карткового рахунку та надання і використання зарплатної платіжної картки, відповідно до п.1.1 якого банк на підставі отриманої заяви на відкриття карткового рахунку та видачу зарплатної платіжної картки цього договору та інших документів відповідно до вимог чинного законодавства України відкриває картковий рахунок (надалі КР) №26250967981980001 в грн.. та [NUMBER] в доларах; емітує та видає клієнту зарплатну платіжну картку (надалі - ПК) відповідно до Заяви на відкриття ПК до даного договору і персональний ідентифікаційний номер (надалі - ПІН) до неї; здійснює обслуговування КР і ПК Клієнта на умовах передбачених цим Договором; забезпечує розрахунки за операціями, здійсненими з використанням ПК(її реквізитів) в межах видатного ліміту (сума у валюті КР, що знаходиться на КР клієнта, у межах якої допускається здійснення платежів, що включає в себе суму коштів клієнта, внесених на КР і кредитного ліміту, якщо такий встановлений згідно окремого договору між Банком і Клієнтом (надалі - Договір про кредитний ліміт), зменшену на розмірне знижувального залишку і сум заблокованих, але не списаних коштів) на умовах, передбачених цим Договором і Правилами платіжних систем VISA Incorporated,MasterCard Worldwide (надалі - ПС). Відповідно до п. 2 Договору про акцепт та приєднання до Публічної пропозиції АТ «Банк «Фінанси та кредит» на укладання Договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток, та комплексного обслуговування фізичних осіб - резидентів України від 20.03.2013 року, що укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» сторони дійшли згоди, що Договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки №016-W/016798 від 29/04/2011 року, укладений між сторонами , припиняється (втрачає чинність) з моменту підписання сторонами цього договору. При цьому поточний рахунок клієнта № [NUMBER] в грн. та [NUMBER] в доларах США (з платіжними картками до нього), що відкритий Клієнту Банком згідно із зазначеним вище договором надалі обслуговується відповідно до умов Публічного договору. Судом також встановлено, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №016-W/016798 від 24 липня 2013 року, укладеним з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 000119-а від 25 травня 2018 року є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором №016-W/016798 від 24 липня 2013 року. Строк платежу за кредитним договором №016-W/016798 від 24 липня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 19863,29 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 19863,29 гривень, прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0 грн, строкова заборгованість за комісією становить 0 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0 грн , строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 500 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 20363,29 гривень. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №62854. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За загальними правилами статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Відповідно до положень статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями статті 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов"язання боржником. Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов"язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України "Про нотаріат"). З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов"язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов"язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акта суб"єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 11 червня 2021 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за №6-887 цс17). Зважаючи на наведене, та враховуючи ту обставину що на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним нормативним актом, і під час розгляду справи встановлена обставина наявності спору щодо наявності та розміру заборгованості за кредитним договором №016-W/016798 від 24 липня 2013 року, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути судові витрати по справі по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved