Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить визнати кредитний договір №10003058570 від 28 січня 2021 року, укладений між ТОВ "ФК «Інвест фінанс»" та ним в частині нарахування відсотків та штрафу за неналежне виконання договору недійсним, мотивуючи тим, що ним в мережі Інтернет через сайт CASHBARRY було укладено кредитний договір №10003058570 в електронній формі, за умовами якого йому було надано кредит в сумі 8000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Договір було укладено на сайті фінансової установи. З умовами договору в повній мірі він не мав можливості ознайомитись, оскільки здійснював вхід на сайт через мобільний телефон. Доступ до кредитного рахунку та суми погашення боргу, які містяться в електронному кабінеті, на даний час у нього відсутній. З моменту укладення договору позики розмір заборгованості збільшувався з неймовірною швидкістю. В зв`язку із відсутністю договору він не міг в повній мірі ознайомитись із умовами кредитування. В березні йому надійшов лист від відповідача, відповідно до умов якого розмір заборгованості станом на 29.03.2021 становив 17681,66 грн., в квітні заборгованість становила 20982,44 грн., а у травні 26405,15 грн.. 20 серпня 2021 року він звернувся до відповідача із заявою про надання йому належним чином завіреної копії кредитного договору та припинення нарахування відсотків та інших санкцій за даною заборгованістю, припинення договору, оскільки даний договір не відповідає Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», не заперечував щодо повернення фактично отриманих коштів за даним договором. Однак відповідач відмовив йому у видачі копії кредитного договору та припиненні даного договору, повідомивши про суму заборгованості, яка станом на 26.08.2021становила 35835,95 грн.. Відповідно до інформації, яка розміщена у вільному доступі на веб-сайті Товариства, а саме: в примірному договорі про надання споживчого кредитування, не міститься умов відсоткової ставки та строку надання кредиту, що є істотними умовами кредитування, і які з ним до даного часу не узгоджені належним чином. Згідно п. 3.1. примірного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Додатком №1 до примірного договору є графік платежів /розрахунків, що є невід`ємною частиною договору. В даному додатку до договору містяться істотні умов кредитування та сукупна вартість кредиту. Однак, відповідач даного графіку з ним не узгоджував та на його вимогу не надіслав. Також даним договором (п. 7.3.1.) передбачено штраф у випадку неналежного виконання зобов`язання, розмір якого у примірному договорі не зазначено. Даний пункт договору з ним не узгоджувався та розмір його невідомий. 28 січня 2021 року надано кредит в сумі 8000 грн.. Заборгованість на 26.08.2021 становить 35835,95 грн. Тобто відсоткова ставка річна становить 774,87. Заборгованість перевищує суму отриманого кредиту у 4,479 рази. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12.05.1991 умови договору позики, укладеного між ним та відповідачем, є несправедливими, зокрема умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Подібне положення договору є несправедливим і суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальникові, як споживачу послуг. Згідно ст.ст.11,12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора, щодо неухильного дотримання вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Незалежно від виконання фінансовою установою вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання усієї інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, відповідно до приписів ст. 18 цього ж Закону ТОВ "ФК «Інвест фінанс»" не повинен включати до кредитного договору несправедливих умов під страхом їх недійсності. ТОВ " ФК «Інвест фінанс», скориставшись його необізнаністю, діючи недобросовісно та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб його на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, з якими він, як споживач, був позбавлений з вини кредитора реальної можливості ознайомитись та оцінити належно. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що обставини, зазначені позивачем, не відповідають фактичним обставинам справи, а самі вимоги не можуть бути задоволені внаслідок їх безпідставності та необґрунтованості. Так, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» є фінансовою установою і надає фінансові послуги, а саме: надання послуг з факторингу, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на підставі відповідної ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та примірного договору. Заявник/користувач, який має на меті отримати кошти у кредит, може ознайомитись з правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та примірним договором, які діють під час реєстрації та підписання електронного договору, на веб-сайті товариства у загальному доступі і є публічною пропозицією (офертою) товариства, у розумінні ст.ст.641,644 Цивільного кодексу України до укладення договору, а також на які є посилання безпосередньо при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті Товариства - https://cashberry.com.ua. Відповідно до п.5.2. Правил, з метою укладення договору клієнт, під час першого етапу реєстрації на веб-сайті, шляхом проставлення відповідної відмітки підтверджує надання згоди на обробку персональних даних та ознайомлення з цими правилами, зазначає особисті засоби зв`язку, створює пароль входу до особистого кабінету, заповнює заяву про укладення договору, вказуючи всі дані, визначені в такий заяві як обов`язкові. Фактом підтвердження щодо ознайомлення з правилами, примірним договором та надання заявником дозволу (згоди) на обробку своїх персональних даних, які зазначені в заявці на отримання кредиту, є проставлення заявником/користувачем при реєстрації відповідних відміток на сайті товариства. Звернули особливу увагу суду, що позивач є постійним клієнтом/споживачем фінансових послуг відповідача (ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС»). Зокрема, 23.01.2021, 25.01.2021, 25.01.2021 позивач вже укладав договори з товариством, зобов`язання за якими ним в повному обсязі були виконані. Тобто, позивач ще до укладення оспорюваного договору був ознайомлений з усією інформацією про умови кредитування, як того вимагає ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вже не вперше звертався до товариства з заявкою на отримання кредиту та підписавши договір, тим самим засвідчив той факт, що обізнаний з правилами, які включають в себе і умови кредитування. 28.01.2021 між позивачем та товариством було укладено кредитний договір № 10003058570 від 28.01.2021 на суму кредиту 8700,00 грн. строком на 30 календарних днів, в електронному вигляді на веб-сайті Товариства - https://cashberiy.com.ua/. Згідно п. 1.3 договору «Строк надання кредиту 30 календарних днів». Згідно п. 9.4 Договору «Цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником зобов`язань за ним». Станом на дату надання цього відзиву на позовну заяву зобов`язання за договором позичальником не виконані, борг станом на 01.11.2021 становить 15483,95 грн. та складається із: суми кредиту - 8700,00 грн., та прострочених процентів за користування кредитом - 6783,95 грн., деталізований, щоденний розрахунок заборгованості за договором додається. В період карантину за прострочення виконання зобов`язань за договором позивача звільнено від відповідальності за вказаним договором перед товариством за таке прострочення (на підставі п.6 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування»). Позичальником було здійснено платіж в рахунок погашення заборгованості за договором, а саме: 01.03.2021 в розмірі 2083,00 грн. Крім того, 01.03.2021 позивачем було ініційовано здійснення пролонгації за кредитним договором та в результаті укладено додаткову угоду про зміну умов договору. Відповідно до пункту 9.14 договору позичальник підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1,2) ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті товариства; він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС», що розміщені на веб-сайті товариства, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору і є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Позичальник погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не пливають на зобов`язання позичальника, передбачені цим договором; він погоджується, що у випадку передбаченому п.п.2 п.5.1. цього договору для товариства не наступає прострочення кредитора. Зазначений Договір укладений в електронній формі з проставлянням позивачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно Правил одноразовий ідентифікатор - алфавітна або цифрова або алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує клієнт приймаючи пропозицію (оферту) кредитодавця та погоджуючись з правилами та умовами договору в особистому кабінеті та, яка відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», використовується з метою підписання пропозиції (оферти), договору та спеціальних умов. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 11 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено порядок укладання електронного договору. Так, ч.6 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надано шляхом: надсилання електронного повідомлення в особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно п.5.16 Правил, у випадку схвалення Заяви на укладення договору, ІТС генерує (надсилає) клієнту паспорт споживчого кредитування (стандартизована форма), оферту (пропозицію укласти договір) на визначених кредитодавцях умовах, що містить усі істотні умови; проект акцепту (електронного повідомлення), про що інформує клієнта в особистому кабінеті та/або шляхом надсилання відповідного повідомлення на номер телефону клієнта та/або електронним листом на електронну пошту, зазначену клієнтом у заяві про укладення договору. Пунктами 5.17, 5.18 цих Правил передбачено, що у випадку готовності клієнтом прийняти пропозицію (оферту), клієнт натискає відповідну клавішу, що висловлює його згоду, у особистому кабінеті, після чого кредитодавець надсилає клієнту засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор для підписання акцепту (електронного повідомлення). Після підписання клієнтом акцепту (електронного повідомлення) щодо оферти (пропозиції укласти електронний договір) та отримання кредитодавцем зазначеного акцепту, договір є укладеним в електронній формі. Позивач, здійснивши акцептування Оферти, підтвердив, що впевнений в тому, що всі умови йому зрозумілі та він чітко усвідомлює, які платежі, у якій сумі, у який термін та у якій валюті необхідно буде сплачувати, та шляхом підписання цієї заяви, він засвідчив, що у належній та доступній формі був проінформований про всі умови і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Так, згідно п.5.26 правил клієнт визнає всі документи, засвідчені з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентними за значенням із документами в письмовій формі. Товариство визнає, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) в повідомленнях, переданих в рамках користування інформаційною системою товариства через особистий кабінет, призводить до юридичних наслідків відповідно до чинного законодавства України. Крім того, звернули увагу, що позивач вирішив вважати процентну ставку за договором несправедливою лише після того, як отримав кредитні кошти. До отримання кредиту, а саме під час ознайомлення з умовами договору, правилами, позивач вважав умови договору достатньо справедливими для його укладення. Таке запевнення позивач надав в п. 9.14 договору, а саме: перед укладенням цього договору позивачу була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1,2) ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті товариства. Після того як позивачу була надана інформація про процентну ставку, що передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», позивач підписав договір, що свідчить про його згоду з умовами договору. Позивач не надав жодного доказу ознак несправедливої умови договору (чому така умова порушує принцип добросовісності, чому така умова має наслідком істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків, чому така умова завдає шкоди споживачу), тому товариство вважає, що оцінка позивача щодо несправедливості процентної ставки є суб`єктивною та базується на бажанні не сплачувати проценти за користування кредитом. Законодавством не встановлено обмеження щодо максимального розміру процентної ставки за споживчим кредитом. Натомість законодавство та договір містять положення, якими чітко встановлений обов`язок позичальника повернути кредит та проценти за його користування, а саме, відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У позовній заяві позивача містяться тільки необгрунтовані обвинувачення в адресу ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та низка скопійованих правових норм, але не міститься жодного доказу або належного обґрунтування того, що товариством порушене чинне законодавство України. Таким чином, договір є таким, що укладений між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та позивачем - сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи. 30.11.2021 від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить відкласти судове засідання по справі в зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Оскільки, ухвалою Овруцького районного суду від 12.10.2021 було відкрито провадження у даній справі, розгляд якої проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, а клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від позивача та його представника у встановлений законом строк не надходило, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви представника позивача про відкладення судового засідання. Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За змістом ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно з п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В абзаці другому частини другої ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п.п.12,13 ч.1 ст.1 Закону України «Про довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19. В ч.1 ст. 215 ЦК України законодавець закріпив, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини друга та третя статті 215 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). В п.8 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 28.01.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест фінанс» і [PERSON] було укладено кредитний договір №10003058570 про надання споживчого кредиту, копію якого долучено до відзиву. Згідно п.1.1 цього договору товариство зобов`язується надати позичальнику кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором. Сума кредиту становить 8700 гривень. Тип кредиту - кредит ( п.1.2 договору). Відповідно до п.1.3 договору строк надання кредиту 30 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів/рахунків, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим договором. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою. Зазначена процентна ставка нараховується в межах строку кредиту, передбаченого п.1.3. цього договору та в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою до цього договору із врахуванням програми лояльності. Процентна ставка становить 1,71 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, а базова процентна ставка становить 2,71% від суми кредиту за кожень день користування кредитом, що визначено розділом «Терміни та визначення в договорі». Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 624, 15% річних (п.1.6 договору). Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту, сума кредиту перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору. Згідно п.3.1 цього договору нарахування процентів за цим договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожень день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до пункту 9.14 договору, підписуючи цей договір, позичальник підтверджує, що: - перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1,2) ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті товариства; - він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС», що розміщені на веб-сайті товариства, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; - дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Позичальник погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не пливають на зобов`язання позичальника, передбачені цим договором; - він погоджується, що у випадку передбаченому п.п.2 п.5.1. цього договору для товариства не наступає прострочення кредитора. Зазначений Договір укладений в електронній формі з проставлянням позивачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно правил одноразовий ідентифікатор - алфавітна або цифрова або алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує клієнт приймаючи пропозицію (оферту) кредитодавця та погоджуючись з правилами та умовами договору в особистому кабінеті та, яка відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», використовується з метою підписання пропозиції (оферти), договору та спеціальних умов. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В п.10 договору зазначені реквізити та підписи сторін, а саме: підписом [PERSON] є електронний підпис, а підписом ТОВ «ФК «Інвест фінанс» - аналог власноручного підпису «Генеральний директор М.С.Купріянов». Тобто, як свідчить копія кредитного договору, сторони погодили усі істотні умови договору: кредит видається строком на 30 днів; договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань цим договором; знижена процентна ставка за кредитним договором на 30 днів - 1,71% від суми кредиту за кожень день користування кредитом; базова процентна ставка - 2,71% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.3 цього договору без укладення відповідної угоди про продовження строку кредиту, особливі умови, встановлені для позичальника промокодом за програмою лояльності, втрачають силу, застосовується базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою. Крім того, 01.03.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест фінанс» і [PERSON] було укладено додаткову угоду про зміну умов договору №10003058570 від 28.01.2021, копію якої також долучено до відзиву, і відповідно до якої за умови сплати позичальником кредитору в строк до 01.03.2021 фактично нарахованих процентів по договору №№10003058570 від 28.01.2021 в сумі 2083 грн. сторони дійшли згоди змінити п.1.2., п. 1.3 договору, виклавши його у наступній редакції: « 1.2. Кредит надається строком до 15.03.2021, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором» та «1.3.1. Знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (з 1-го (першого) дня пролонгації), зазначеному у п.3 цієї додаткової угоди, якщо в цей строк позичальник здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. При цьому позичальник погоджується, що умови про встановлення різних процентних ставок за цим договором застосовується за домовленістю сторін та не є наслідком погіршення умов користування кредитом для позичальника». Відповідно до п.3 додаткової угоди при порушені позичальником виконання зобов`язань, визначених в п.1, п.2 цієї додаткової угоди, дія цієї додаткової угоди анулюється, сторони повертаються до умов, що діяли до укладення цієї додаткової угоди. В своєму листі від 26.08.2021 №26082021/2245 ТОВ «ФК «Інвест фінанс» звертає увагу позивача, що договором не передбачено застосування пені та/або штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання та припинення дії договору (а.с.10). Вказана обставина підтверджується і копією кредитного договору, зокрема п.7.3.1, в якому не визначено розмір штрафу, а також і копією розрахунку, долученого до відзиву. Крім того, відповідачем до відзиву долучено копії: правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ ФК «Інвест фінанс» (нова редакція), затвердженого Наказом №31/12/2020-1 генерального директора ТОВ ФК «Інвест фінанс», який набрав чинності 01.01.2021; примірного договору про надання споживчого кредиту; графіку платежів/розрахунків; додаткової угоди до договору про надання споживчого кредиту; заяви позичальника №10003058570 від 28.01.2021; пропозиції укласти електронний договір (оферти) та заяви про прийняття оферти (акцепт) від 28.01.2021, одним із розділів якої є підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документу; розрахунку нарахованої та не сплаченої заборгованості у позивача перед товариством за кредитним договором №10003058570 від 28.01.2021, яка станом на 01.11.2021 становить 15483,95 грн. та складається із: суми кредиту - 8700,00 грн. та прострочених процентів за користування кредитом - 6783,95 грн.. Вказані документи свідчать, що на сайті товариства розміщена правова інформація про компанію, умови оформлення онлайн-позики та правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК«Інвест фінанс». Копії: витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «Інвест фінанс», свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «Інвест фінанс», розпорядження від 16.05.2017за №1680 про видачу ТОВ «ФК «Інвест фінанс» ліцензії на провадження господарської діяльності з наданням фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), в свою чергу, свідчать про детальну інформацію на юридичну особу - ТОВ «ФК «Інвест фінанс». Відповідно, проходження позивачем реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства підтверджує його ознайомлення з правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Інвест фінанс», затвердженими Наказом №31/12/2020-1 генерального директора ТОВ «ФК «Інвест фінанс» від 01.01.2021, та іншою необхідною йому інформацією. Тому, посилання позивача на відсутність договору та не можливість ознайомитись з умовами кредитування суд не може покласти в основу рішення по справі. Договір про надання фінансового кредиту підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Тобто, укладання між сторонами 28.01.2021 правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). Відповідно судова практика у цій категорії справ є незмінною. При цьому позивач не був позбавлений можливості згідно з пунктом 5.3 договору протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснень причин, при виконанні необхідних умов, що визначені договором. Таким чином, укладення даного кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, і укладений ним з відповідачем правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди. При цьому, нарахування та оплату штрафів договором не передбачено. За таких обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи, що без входу позивача на веб-сайт товариства і здійснення ним всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, кредитний договір між ним та відповідачем не був би укладений, всі істотні умови сторонами були погоджені, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору недійсним та відповідно і для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. в дохід держави.

Outcome: dismissed