Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2017 року позивач звернувся до суду позовом, у якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог(а.с. 23-25) звільнити з-під арешту заставне майно, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 183, 6 м.кв., яке розташоване за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Карла Маркса. 19, яке належить [PERSON], який накладений постановами державного виконавця Богунського відділу ДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області №\~48355358 від 21 червня 2016 року, реєстрційнийномер запису про обтяження 15072579 від 22 червня 2016 року та № 55342088 від 08 грудня 2017 року, реєстрційнийномер запису про обтяження 23825983 від 08 грудня 2017 року. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обгрунотвує тим, що 05 грудня 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір МІ-153-07. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] 07 грудня 2007 року уклали договір іпотеки № б/н. Згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 183, 6 м.кв, яке розташоване за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Карла Маркса. 19. Дане приміщення належить [PERSON] на підставі договору дарування від 06 квітня 2007 року. Відомості про обтяження нерухомого майна були внесені до Єдиного реєстру іпотек 07 грудня 2007 року за реєстраційним номером № 2396467, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна 07 грудня 2007 року за реєстраційним № 2396417, що підтверджується інформаційною довідкою № 109168275 від 27 грудня 2017 року. На даний час ПАТ КБ "Приватбанк" має намір звернути стягнення на предмет іпотеки, за договором іпотеки № б/н, що 07.12.2007 року укладений між позивачем та [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № МІ-153-07 укладеним між позивачем та [PERSON] 05.12.2007. Причиною такого рішення стала прострочена заборгованість. Проте арешт майна боржника [PERSON] унеможливлює продаж іпотечного майна. Сторони в судове засідання не з»явились, на адресу суду надіслали заяви у яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнав. Представник третьої особи представник Житомирської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС У Житомирській області не з»явився. Надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує. Представник третьої особи представник Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області належним чином повідомлений про дату час і місце слухання справи у судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до вимог статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вимогами статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 грудня 2007 року ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № МІ-153-07. За яким ЗАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 45000,00 доларів США терміном повернення кредиту, відсотків, і винагороди відповідно до графіка погашення кредиту, але не пізніше 06 грудня 2012 року, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором(а.с. 5-8). В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] 07 грудня 2007 було укладено договір іпотеки № б/н. Згідно якого [PERSON] надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 183,6 кв.м., під літерою А, з цегли, що знаходяться м. Бердичеві, по вул. Карла Маркса, 19, та належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування від 06 квітня 2007 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта (9-11, 12-15). \~На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). В договорі іпотеки міститься запис накладення заборони відчуження зазначених в договорі нежилих приміщень, загальною площею 183,6 кв.м. за адресою: м. Бердичів, вул. Карла Маркса, 19, які належать [PERSON]. Запис про накладення обтяження було зареєстровано в Єдиному реєстрі іпотек від 07 грудня 2007 року за реєстраційним номером № 2396467, Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна від 07 грудня 2007 року за реєстраційним № 2396417, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта № 109168275 від 27 грудня 2017 року (а.с. 12,13). З матеріалів справи вбачається, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 05 серпня 2015 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження (ВП № 48355358) з виконання виконавчого листа № 250 виданого 12 лютого 2015 року Житомирським окружним адміністративним судом щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь Житомирської об»єднаної державної податкової інспекції у розмірі 40874, 35 грн.(а.с. 17). На підставі постанови № 295/3109/17 виданої 12 червня 2017 року Богунським районним судом м. Житомира старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби 08 грудня 2017 року винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] (ВП № 55342088), реєстраційний номер запису про обтяження 23825983 від 08 грудня 2017 року, що підтверджується актуальною інформацією про державну реєстрацію обтяжень(а.с. 13, 18). Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до частини першої статті 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Відповідно до статті 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаться на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно Інструкції «Про\~проведення виконавчих\~дій» №\~74/5\~від 15\~грудня 1999\~року та статті \~54\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Стаття 3 Закону України \~«Про іпотеку», встановлює виникнення, застосування та пріоритет іпотеки. Відповідно до вказаної норми іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до вказаної норми Закону пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно, виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно частини першої статті 7 Закону України\~«Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Отже, як вбачається з вищевикладеного, позивач на сьогоднішній день не має можливості реалізувати вказаний вище предмет іпотеки за рішенням суду, оскільки на нього згідно зазначених постанов накладено арешт, що в свою чергу позбавляє права позивача на відновлення порушених його прав за кредитним та іпотечним договорами з боку відповідача [PERSON]. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач має вищий пріоритет для задоволення свої вимог за рахунок майна, що є предметом іпотеки, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ\~«Приватбанк»\~про звільнення майна з-під арешту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті\~\~141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати у розмірі 1600 грн..

Outcome: approved