Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] о 15-51 год. на особистій сторінці [PERSON] в мережі « FACEBOOK » - ( [INFO] ) опубліковано статтю наступного змісту: «В Одессе прошел митинг против российского бизнеса на территории Украины. Но почему молчат херсонцы? Или мы и дальше будем закрывать глаза на все происходящее? Я могу привести не один пример тесной «дружбы народов», цель которой - банальное зарабатывание денег в обход всех возможных законов. Один из таких примеров - отлично налаженная схема сотрудничества между украинскими и российскими ... полицейскими. Помните, в советское время были так называемые цеховики и те, кто их всячески покрывал? В Херсоне несколько друзей, которые учились в крымском юридическом институте, решили повторить те же схемы, но уже в наше время. Имя нашего цеховика - [PERSON]. Его огромный цех по пошиву одежды находится в пос.Чернобаевка. Второй цех, где выполняется печать на ткани, находится по ул.Петренко. У [PERSON] есть экс-супруга [PERSON], которая живет в Симферополе под фамилией [PERSON]. Большую часть своей продукции для реализации предприимчивый бизнесмен отправляет именно ей. А вторую часть своей продукции [PERSON] передает родственнице (по слухам, бывший сотрудник 7-го отдела) [PERSON] , для реализации на рынке "7-ой километр " (г.Одесса). Естественно, что на территории оккупированного Крыма есть тот, кто покрывает сей незаконный бизнес, и это бывший сокурсник [PERSON] , а ныне офицер полиции РФ [PERSON]. Как оказалось, при оккупации Крыма [PERSON] перешел из рядов МВД Украины на сторону захватчикови продолжил зарабатывать деньги. Ну а кто же прикрывает [PERSON] в Херсоне? И тут начинается самое интересное. «Крышей» у нашего бизнесмена стал никто иной, как следователь военной прокуратуры [PERSON] и ст. оперуполномоченный УВБ в Херсонской области. [PERSON] По странному совпадению, так же бывший однокурсник [PERSON]. Наверное , все видели, по городу много незаконных пунктов обмена валют, да и просто менял, стоит. Так вот большая часть из них и есть подопечные [PERSON] . Так же [PERSON] курирует около десятка других незаконных цехов. Сейчас у всех на слуху новая полиция, люди верят, что новое поколение правоохранителей будет абсолютно другим. А в итоге видим, что указанные выше «борцы закона» не брезгуют ничем ради пополнения собственного кошелька. Могу добавить еще одну подробность. На прошлой неделе СМИ писали о задержании якобы на вымогательстве одного из сотрудников У3Э, парня вроде как взяли в момент получения взятки. А теперь деталь: именно этот полицейский последние три месяца занимался расследованием незаконного бизнеса [PERSON] . А момент якобы дачи взятки, по невероятному совпадению обстоятельств, совпал с переаттестацией... Так и получается, что народ ждет перемен и стоит новое государство, а старые схемы работают, несмотря ни на что. Потому что проблема не в схемах, а в тех, кто продолжает грабить собственную страну». Позивач вважає розповсюджену відповідачем на сторінці « FACEBOOK » інформацію недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача, що змусило звернутися його до суду за захистом порушених прав. Вказане свідчить про те, що автор статті обвинувачує позивача в корупційній діяльності, незаконній підприємницькій діяльності, грабунку та в скоєнні злочинів, покарання за яке передбачено КК України. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати недостовірною інформацію, поширену [PERSON] [INFO] о 15-51 год. на особистій сторінці в «FACEBOOK» відносно [PERSON] та зобов`язати відповідача протягом одного місяця після вступу рішення суду в законну силу спростувати недостовірну інформацію стосовно [PERSON] на особистій сторінці в « FACEBOOK » - [INFO]) та стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 80 000 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.05.2016 року відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.06.2019 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження зі стадії судового розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що сторінка у Фейсбуці, на якій розмішено інформацію про позивача не належить йому, просив відмовити в задоволенні позову. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що на особистій сторінці [PERSON] в мережі « FACEBOOK » -([INFO]) опубліковано статтю наступного змісту: «В Одессе прошел митинг против российского бизнеса на территории Украины. Но почему молчат херсонцы? Или мы и дальше будем закрывать глаза на все происходящее? Я могу привести не один пример тесной «дружбы народов», цель которой - банальное зарабатывание денег в обход всех возможных законов. Один из таких примеров - отлично налаженная схема сотрудничества между украинскими и российскими ... полицейскими. Помните, в советское время были так называемые цеховики и те, кто их всячески покрывал? В Херсоне несколько друзей, которые учились в крымском юридическом институте, решили повторить те же схемы, но уже в наше время. Имя нашего цеховика - [PERSON]. Его огромный цех по пошиву одежды находится в пос.Чернобаевка. Второй цех, где выполняется печать на ткани, находится по ул.Петренко. У [PERSON] есть экс-супруга [PERSON], которая живет в Симферополе под фамилией [PERSON]. Большую часть своей продукции для реализации предприимчивый бизнесмен отправляет именно ей. А вторую часть своей продукции [PERSON] передает родственнице (по слухам, бывший сотрудник 7-го отдела) [PERSON] , для реализации на рынке "7-ой километр " (г.Одесса). Естественно, что на территории оккупированного Крыма есть тот, кто покрывает сей незаконный бизнес, и это бывший сокурсник [PERSON] , а ныне офицер полиции РФ [PERSON]. Как оказалось, при оккупации Крыма [PERSON] перешел из рядов МВД Украины на сторону захватчикови продолжил зарабатывать деньги. Ну а кто же прикрывает [PERSON] в Херсоне? И тут начинается самое интересное. «Крышей» у нашего бизнесмена стал никто иной, как следователь военной прокуратуры [PERSON] и ст. оперуполномоченный УВБ в Херсонской обл. [PERSON]. По странному совпадению, так же бывший однокурсник [PERSON]. Наверное , все видели, по городу много незаконных пунктов обмена валют, да и просто менял, стоит. Так вот большая часть из них и есть подопечные [PERSON] . Так же [PERSON] курирует около десятка других незаконных цехов. Сейчас у всех на слуху новая полиция, люди верят, что новое поколение правоохранителей будет абсолютно другим. А в итоге видим, что указанные выше «борцы закона» не брезгуют ничем ради пополнения собственного кошелька. Могу добавить еще одну подробность. На прошлой неделе СМИ писали о задержании якобы на вымогательстве одного из сотрудников У3Э, парня вроде как взяли в момент получения взятки. А теперь деталь: именно этот полицейский последние три месяца занимался расследованием незаконного бизнеса [PERSON] . А момент якобы дачи взятки, по невероятному совпадению обстоятельств, совпал с переаттестацией... Так и получается, что народ ждет перемен и стоит новое государство, а старые схемы работают, несмотря ни на что. Потому что проблема не в схемах, а в тех, кто продолжает грабить собственную страну». Згідно актового запису про шлюб №88, зробленого 26.02.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, між [PERSON] та [PERSON] 26.02.2011 року зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно актового запису про народження №3468, зробленого 21.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що [PERSON] зареєстрований, як фізична особа-підприємець. Згідно довідки від 09.11.2015 року №6510000243 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої [PERSON] , [INFO] , разом з неповнолітньою особою [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . З довідки №10/04-02 від 25.03.2016 року Управління освіти Херсонської міської ради Херсонський ясла-садок №39 комбінованого типу, виданої [PERSON] у тому, що її син [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує Херсонський ясла-садок №39 комбінованого типу Херсонської міської ради з 29.02.2016 року і по цей час. Згідно довідки від 22.06.2016 року, виданої ПП [PERSON] , [PERSON] та його дружина ( [PERSON] ) перебували під наглядом психолога, та з 03.03.2016 року по 12.05.2016 року проходили курс терапії по корекції психічного стану, пов`язаного з виходом статті [INFO] на сайті Фейсбук стосовно [PERSON] та підприємницької діяльності, якою він займається. Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2016 року затверджено угоду про визнання винуватості [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст.369-2 ч.2 КК України, укладену 24.06.2016 року. Визнано [PERSON] винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.369-2 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн., а також додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах України, строком на 2 (два) роки. Вказаний вирок підтверджує факт кримінального правопорушення про яке йде в статті опублікованій відповідачем. Скриншот статті опублікованої відповідачем, яка була пере опублікована в інтернет виданні [INFO]. Стаття переопублікована з сторінки відповідача з сайту ФЕЙСБУК, що вбачається з посилання в кінці статті. Більш того, інтернет видавництво зазначило автора статті, а саме « [PERSON] , депутат Днепровского райсовета , лидер Херсонського Комитета народного контроля» відповідно до Закону України «Про авторське право та суміжні права». Термін "масової інформації", представлений у Законі України "Про інформацію" як "публічно поширювана інформація" відповідає концепції подачі інформації на сайті інтернет-ЗМІ. Так, відповідно до ст.1 Закону "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" друковані видання "можуть включати до свого складу інші носії інформації (платівки, дискети, магнітофонні та відеокасети тощо), розповсюдження яких не заборонено чинним законодавством України". Розширене тлумачення цієї статті дозволяє віднести до інших носіїв інформації також і інтернет. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частиною 4 ст.32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Відповідно до положень ст.5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1 зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Таким чином, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини першої, другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4 ст. 277 ЦК України). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7 ст. 277 ЦК України). Судом досліджено письмові докази та встановлено факти розповсюдження [PERSON] недостовірної інформації стосовно позивача, що принижує його честь та гідність. Відповідачем не було представлено жодного доказу в підтвердження достовірності поширеної щодо позивача інформації, на підставі чого суд вважає, що зазначена вище інформація про позивача, що викладена у поясненнях та заявах відповідача, не відповідає дійсності. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року N 5), а саме ті обставини, що при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності. Як роз`яснено у п.п.3,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ. Моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При визначенні моральної шкоди суд з`ясовує чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, чи знаходяться дії відповідача в причинному зв`язку з наслідками, що настали. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що розміщення інформації в мережі Інтернет відносно позивача призвело до зміни його та членів його сім`ї психоемоційного стану, так як після виходу статті стосунки стали напруженими, що напряму впливає на їхню дитину. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, ступінь і тривалість моральних страждань та переживань позивача, негативні наслідки, які настали для нього в результаті дій відповідача. Тому, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, встановлених обставин у справі, а також заявлений позивачем розмір грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 10 000,00 гривень заподіяної моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial