Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. На день її смерті залишилась спадшина, до якої входить квартира під [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом та бажає прийняти спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2018 року йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову квартиру, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. А право власності на вказану квартиру, як зазначив нотаріус у своїй постанові, не було зареєстроване належним чином за померлою. КП КОР "Південне бюро технічної інвентаризації" надало інформаційну довідку за № 1032 від 24.05.2017 року з якої вбачається, що право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору дарування квартири від 28.06.1996 року, посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-3949. Зазначені обставини стали перешкодою позивачу для оформлення його спадкових прав, а тому позивач просить скасувати запис про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] що зареєстроване за [PERSON] на підставі договору дарування від 28.06.1996 року . В судовому засіданні представник позивача підтримала позов. Відповідач не направив в судове засідання свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотали про розгляд справи без участі їхнього представника. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка приходиться позивачу мамою. Останнє місце проживання (реєстрації) [PERSON] було за адресою [ADDRESS]. Зазначені обставини підтверджені належними доказами, що приєднані до матеріалів справи (а.с.6,7,9). Встановлено, що позивач 21.5.2018 року подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та 21.05.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Якименською Л.Л. було заведено спадкову справу № 23/2018 до майна померлої [PERSON] Встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2018 року позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, оскільки згідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року N° 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за N° 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Тобто, позивачем не було надано документа в підтвердження наявності у спадкодавця права власності на квартиру [ADDRESS]. Наведене підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2018р. (а.с.15). Встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору дарування квартири від 28.06.1996 року, посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-3949, реєстрова книга № 102 реєстровий № 10848. Наведене підтверджено довідкою №1032 від 24.05.2017р., виданою КП КОР "Південне бюро технічної інвентаризації" (а.с.16). Відповідно до довідки про право проживання та склад сім'ї, №4152 від 23.06.2017р., в квартирі [ADDRESS] зареєстровані дві особи [PERSON] і [PERSON] та зняті з реєстрації в зв'язку смертю [PERSON] і [PERSON] (а.с.9). Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування, але судом не може бути вирішений даний спір, оскільки має місце державна реєстрація права власності на вищевказану квартиру за іншою особою. Позивачу при оформленні спадщини стало відомо, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], після смерті якого ніхто не прийняв спадщину, та в 2004 році його квартиру, як службову, було надано для проживання [PERSON], яка в 2006 році приватизувала вказану квартиру утримувала житло, належно оплачувала комунальні платежі та вважала дану квартиру своєю. Наразі, позивач не може оформити спадщину, оскільки право власності на спадкове майно зареєстроване за іншою особою. Позивач в підтвердження правомірності своїх позовних вимог та в підтвердження наявного права власності на вказану квартиру у спадкодавця [PERSON] посилається на рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 03.12.2004р. №451 та на свідоцтво про право власності [NUMBER] від 16.02.2006 року. Так, відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 03.12.2004р. №451 «Про заселення квартир, зміну договорів найму житлових приміщень та переоформлення особивих рахунків, взяття громадян на квартирний облік та зняття з обліку» було включено до числа службових приміщень ЖЕК №1 квартиру [ADDRESS] в зв'язку з наданням цієї квартири для проживання [PERSON] (а.с.10). Також, суду надано, як доказ Свідоцтво про право власності [NUMBER] від 16.02.2006 року видане гр. [PERSON], яка приватизувала квартиру [ADDRESS]. Зазначене свідоцтво не пройшло державної реєстрації (а.с.11). Суд вважає, що надані позивачем докази в підтвердження позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію є неналежними. Виконавчий комітет включив до числа службових приміщень квартиру, яка перебувала у приватній власності особи. Жодних доказів, що ця квартира за заявою органу місцевого самоврядування була визнана, як відумерла спадщина та перейшла у власність територіальної громади, - не має. Хоча й не є предметом спору по даній справі правомірність прийняття рішення виконкому Білоцерківської міськради від 03.12.2004 року про видачу ордерів на заселення квартир, однак, суд досліджує даний доказ в сукупності з іншими доказами при вирішенні спору про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вказану квартиру. Позивач доводить, що [PERSON] була власником спірної квартири на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, однак дане свідоцтво не пройшло державної реєстрації, а в силу ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Положеннями ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, у спадкодавця [PERSON] не виникло в передбачений Законом спосіб, права власності на спірну квартиру. За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивачем невірно обрано спосіб захисту. Так, позивач вказує, що спірна квартира належала його мамі, жодного спору щодо користування цією квартирою не виникало. У попереднього власника квартири [PERSON] не було спадкоємців, а тому виконком Білоцерківської міської ради передав це житло [PERSON] Однак, законодавством чітко передбачено спосіб вирішення питання щодо спадкового майна у разі відсутності спадкоємців. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов"язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. В ст.274 ЦПК України передбачено, що заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним Кодексом України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. А згідно з приписами ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування", Білоцерківська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Отже, [PERSON] вважається таким, що правомірно набув права власності на спірну квартиру, та, наразі, відсутні законні підстави скасовувати рішення про державну реєстрацію його права власності, посвідчене договором дарування квартири від 28.06.1996 року. Позивач скористався своїм правом на судовий захист, однак його позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.

Outcome: dismissed