Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що 06 березня 2014 року рішенням Печерського районного суду м. Києві було встановлено факт проживання позивачки та відповідача однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання спільною сумісною власністю квартиру [ADDRESS]. Разом з тим, у витягах з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію обтяжень від 15 жовтня 2014 року містяться записи: № 6348514, згідно якого 16.07.2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 29372683, виданий 04.07.2014, обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень ДВС України, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON]; № 3919294, згідно якого 18.12.2013 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: № 39317414, виданий 10.10.2013, обтяжувач: ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON]; № 4097303, згідно якого 27.12.2013 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: № 41297963, виданий 24.12.2013, обтяжувач: ВПВР управління ДВС ГУЮ у м. Києві, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON]; особа, в інтересах якої встановлено обтяження: ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», код ЄДРПОУ 20053145; № 5093516, згідно якого 25.03.2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: № 39223264, виданий 24.03.2014, обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень ДВС України, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON]; № 6348449, згідно якого 16.07.2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: № 29372683, виданий 04.07.2014, обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень ДВС України, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] Також зазначив, що згідно витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості від 03 листопада 2011 року містяться записи: № 3, згідно якого 16.08.2007 року за № 5501065, реєстратором: Приватним нотаріусом Ракитянським В.А. накладено заборону на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; № 6, згідно якого 13.07.2009 року за № 8875371, реєстратором: Шостою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; № 10, згідно якого 28.12.2009 року за № 9391290, реєстратором: Шостою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; № 20, згідно якого 06.07.2010 за № 10002548, реєстратором: Першою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на все майно [PERSON]; № 22, згідно якого 06.07.2010 року за № 10002716, реєстратором: Першою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; № 28, згідно якого 19.09.2011 року за № 11622880, реєстратором: Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] У зв'язку з наявністю даних записів позивачка не може зареєструвати в органах державної реєстраційної служби своє право власності на майно, яке належить їй. Посилаючись на те, що винесені в межах виконавчих проваджень постанови про накладення арешту без виділу частки боржника в праві спільної сумісної власності порушують її права, оскільки вона не є боржником у виконавчому провадженні, просила суд задовольнити пред'явлені вимоги, зняти арешти та заборони відчуження з належної їй частки квартири за адресою [ADDRESS]. До початку розгляду справи по суті позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог та просила зняти арешти та заборони відчуження з належної їй 1/2 частки квартири за адресою [ADDRESS]. Під час розгляду справи судом було замінено третю особу Відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби України правонаступником Департаментом держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON]в судовому засіданні вимоги позивача визнав, вважав їх обґрунтованими, з огляду на постановлені судові рішення , що були ухвалені за результатами розгляду вимог [PERSON] Представник відповідача ПАТ «Акціонерний банк «Експерс-Банк» Будніков С.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, подав свої письмові заперечення, в яких звертав увагу суду на тому, що спірне нерухоме майно було передано банку в іпотеку відповідно до вимог чинного законодавства, та досі залишається під обтяженням. Представник третьої особи приватного нотаріуса КМНО Ракитянського В.А. Шаповалова К.В. заперечувала проти задоволення вимог в частині зняття арешту на майна, яке було обтяжено іпотекою, відповідно до укладеного договору іпотеки, який є чинним на даний час. Представники третіх осіб Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в м. Києві, Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Першої Київської державної нотаріальної контори, Шостої Київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, представників для участі в судовому розгляді не направили. Предстаник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, в матеріалах справи наявні заперечення проти позову. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києві від 06 березня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києві від 26 серпня 2014 року було встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 1993 року та визнання спільною сумісною позивачки та відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Вказані обставини у відповідності до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню та відповідно право власності позивача на 1/2 частину спірного майна щодо якого вирішується даний спір не оспорюється. Як вбачається з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 жовтня 2014 року було здійснено: запис про обтяження № 6348514 від 16 липня 2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 29372683, виданий 04 липня 2014, обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень ДВС України, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON]; запис про обтяження № 3919294 від 18 грудня 2013 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: № 39317414, виданий 10 жовтня 2013, обтяжувач: ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON]; запис про обтяження № 4097303 від 27 грудня 2013 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: № 41297963, виданий 24 грудня 2013, обтяжувач: ВПВР управління ДВС ГУЮ у м. Києві, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON]; особа, в інтересах якої встановлено обтяження: ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», код ЄДРПОУ 20053145; запис про обтяження № 5093516 від 25 березня 2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: № 39223264, виданий 24 березня 2014, обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень ДВС України, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON]; запис про обтяження № 6348449 від 16 липня 2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: № 29372683, виданий 04.07.2014, обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень ДВС України, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] Крім того, згідно наявного в матеріалах справи витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості від 03 листопада 2011 року містяться записи: № 3, згідно якого 16.08.2007 року за № 5501065, реєстратором: Приватним нотаріусом Ракитянським В.А. накладено заборону на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; № 6, згідно якого 13.07.2009 року за № 8875371, реєстратором: Шостою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; № 10, згідно якого 28.12.2009 року за № 9391290, реєстратором: Шостою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; № 20, згідно якого 06.07.2010 за № 10002548, реєстратором: Першою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на все майно [PERSON]; № 22, згідно якого 06.07.2010 року за № 10002716, реєстратором: Першою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; № 28, згідно якого 19.09.2011 року за № 11622880, реєстратором: Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] Обгрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказувала на те, що позивач позбавлена можливості здійснити реєстрацію належного їй права власності на 1/2 частину квартири з огляду на арешти, що були накладені третіми особами , до постановлення судового рішення, яким вказане право було визнано. Встановлено, що арешти на нерухоме майно, розташоване за адресою : [ADDRESS], дійсно були накладені як в інтересах ПАТ "АБ "Експрес-Банк", так і на виконання вимог чинного законодавства, третіми особами, а також органом досудового розслідування в рамках криміналнього процесуального законодавства. Згідно ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковими для неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом встановленим цієї статтею, а також іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем, у тому числі, шляхом проведення опису майна боржника і накладання на нього арешту. Згідно ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилається на те, що накладення арештів на квартиру, яка відповідно до рішення суду є об'єктом спільної сумісної власності без виділу частки боржника, суперечить вимогам чинного законодавства і є перешкодою у здійсненні позивачкою права власності на належну їй частку спірного майна. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Частина 2 даної статті ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частина 1 ст. 30 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачкою пред'явлено позов про скасування арешту до співвласника квартири та банку в інтересах якого накладено арешти на спірний об'єкт нерухомого майна. В той же час, як вбачається зі місту позовної заяви, порушення свого права позивачка пов'язує з наявністю арештів та заборон відчуження, які вчиненні органами державної виконавчої служби та нотаріату, які беруть участь у справі у процесуальному статусі третіх осіб, а також органом досудового розслідування. Оскільки згідно ч.1 ст.33 ЦПК України, суд може здійснити заміну неналежного відповідача належним або залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача винятково за клопотанням позивача, а позивачка та її представник своїм правом заявити таке клопотання в ході розгляду справи не скористалися, таким чином позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, які такі що пред'явлені до неналежних відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed