Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] підтвердження позовних вимог покликається на те, що з жовтня 2012 року сама виховує свою онуку [PERSON], [INFO]. [INFO]. її донька [PERSON] померла внаслідок важкої хвороби. Батько онуки - [PERSON], не проживає разом з дитиною, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, не бере участі у вихованні та матеріально не допомагає. ЇЇ онука з 2012 р. проживає з нею в с.Неслухів Кам'янка-Бузького району. Онука часто хворіє і потребує коштовного лікування, проте батько не цікавиться здоров'ям дитини і не надає коштів. Зробити повне медичне обстеження дитині вона не може, оскільки, не являється законним представником дитини. Вона є пенсіонером та отримує незначні кошти. В управлінні ПФУ у Кам'янка-Бузькому районі оформлена пенсія по втраті годувальника і її отримує [PERSON] - законний представник дитини, однак дані кошти дитині не надає. Батько приїжджає до дитини на свята 3-4 рази на рік. Таким чином відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Позивачка, будучи допитаною в якості свідка, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Показала, що її онука [PERSON] з семимісячного віку перебуває на її вихованні та утриманні. Відповідач, отримуючи державну допомогу на доньку по втраті годувальника, з січня 2015 року коштів на утримання дитини не надає, з'являється до дитини лише двічі-тричі в рік; після спілкування з батьком дитина перебуває у постійному стресі, у зв'язку з чим позивачка постійно повинна звертатись за медичною допомогою до лікарів. Вона жодним чином не перешкоджає батьку бачитись з донькою, однак останній свої батьківські обов'язки не виконує. Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо позбавлення його батьківських прав. Зазначив, що надає допомогу дитині по мірі можливості, стверджує, що йому чиняться перешкоди в участі у вихованні та вільному спілкуванню з дитиною. Представник третьої особи - начальник служби справах дітей Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просить його задоволити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є родичкою позивача. Вона часто буває в будинку позивача по справі, допомагає у вихованні внучки [PERSON] Відповідач не провідує свою доньку, не надає їй жодної матеріальної допомоги. Вона бачила відповідача лише раз на дні народженні доньки минулого року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивача по справі. Зять позивача не допомагає у вихованні доньки. Вона його бачила лише 2 рази у рік, коли він приходив до доньки. Позивач жодним чином не чинить перешкод у зустрічах батька та доньки. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] народилась [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO] р., що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Відповідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законом України "Про охорону дитинства" встановлено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно п. 15 вищезазначеної постанови позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Згідно довідки № 4786/03-14 від 27.06.2013 року [PERSON] одержує пенсію по втраті годувальника на [PERSON] у розмірі 894 грн. Дані кошти, як показала в судовому засіданні позивач, з січня 2015 року відповідачем на утримання доньки не надаються. Твердження відповідача про наявність усіх коштів на рахунку та готовність у будь-який час надати такі жодними доказами не підтверджено. Згідно довідки ЗОШ 1-2 ступенів с. Неслухів №6 від 23.02.2015 року [PERSON] навчається у 1 класі даної школи. Вихованням учениці займається бабуся, батько жодного разу до школи не приходив і навчанням дитини не цікавився. Згідно акту обстеження соціально-побутових умов від 26.02.2015 року умови для проживання [PERSON] у бабусі [PERSON] є задовільними. З висновку Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування від 13 березня 2015 року № 4/1, вбачається, що в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], доцільно буде позбавити батьківських прав [PERSON] Згідно медичних довідок [PERSON] перебувала на лікування у лікаря педіатра, невролога. Згідно довідки про результати психологічного обстеження [PERSON] від 16.06.2015 року дитина емоційна, вразлива, їй необхідний час для адаптації, попередня підготовка до змін. Вона відкрита для спілкування, має друзів, підтримку від рідних. У будинку, де проживає почувається спокійною, захищеною. Серед негативних тенденцій необхідно відмітити почуття страху, про яке дитина часто говорить, пояснюючи свою поведінку. На пряме запитання „Чого ти боїшся?", вона відповіла, що боїться що її „заберуть цигани, або забере тато". Причина страхів може бути пов'язана із раніше пережитим та потребує корекції у спеціалістів. Серйозні стреси, зміни, можуть призвести до погіршення емоційного стану дитини, для неї важливим є збереження стабільного захищеного середовища в знайомому оточенні. Дані довідки підтвердила в судовому засіданні представник третьої особи - служби в справах дітей Кам'янка-Бузької РДА. Таким чином, судом встановлено, що зі сторони батька не вбачається бажання приймати участь у вихованні, утриманні доньки, підвищенні рівня її знань та оздоровлення дитини. Суд вважає, що звернення [PERSON] із клопотанням про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батька, який проживає окремо від неї лише 26.06.2015р. є способом захисту відповідача у цій справі, а не наявністю будь-яких перешкод з боку бабусі у спілкуванні батька з донькою чи реальним бажанням батька спілкуватися із дитиною, оскільки воно відбулось лише після подачі позовної заяви позивачем про позбавлення останнього батьківських прав. Відповідач не надав суду належних, допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, зокрема, ухилення ним з будь-яких поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки та, відповідно, у спростування фактичних обставин справи. Розпорядженням голови Кам'янка-Бузької РДА № 261 від 01.08.2013р. про визначення місця проживання та участь у виховані визначено дні спілкування батька [PERSON] з донькою [PERSON] Однак відповідачем дане розпорядження не виконується. Доказів того, що позивачка перешкоджала відповідачу після винесення зазначеного розпорядження, як батьку здійснювати свої батьківські обов'язки щодо виховання [PERSON] суду не надано. Епізодичні зустрічі відповідача із дитиною двічі-тричі на рік не свідчать про здійснення [PERSON] своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку доньки та не спростовують факту ухилення останнього від здійснення цих обов'язків без поважних причин з вини останнього. Суд вважає, що, не дивлячись на те, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] є крайним заходом, проте при вищевикладених обставинах він повинен бути застосований, оскільки відповідає інтересам дитини. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved