Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище „ [PERSON] " та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом, та до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір на користь позивача у розмірі 768 грн 40 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 вересня 2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрату взаєморозуміння. Із листопада 2018 року сторони припинили подружні відносини та проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач періодично надає в різних сумах матеріальну допомогу на утримання сина, але даних коштів не вистачає. Дитина проживає з позивачем, позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, домовлятися щодо щомісячної сплати аліментів в певній сумі на утримання сина відповідач не бажає. З цих підстав позивач змушена звернутись до суду, оскільки домовленості щодо матеріального забезпечення сина між сторонами не досягнуто, їх шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження не можливе. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 23 квітня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 24 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про закриття провадження в частині стягнення аліментів. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 24 вересня 2019 року клопотання [PERSON] про розгляд справи в закритому судовому засіданні - задоволено частково, постановлено розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, проводити в закритому судовому засіданні в частині вступного слова учасників справи та з`ясування обставин. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 24 вересня 2019 року подружжю наданий термін на примирення строком на три місяці, судове засідання призначено на 27 січня 2020 року. Провадження в справі зупинити до закінчення строку, наданого подружжю для примирення. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 27 січня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про врегулювання спору за участю судді. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 27 січня 2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. 23 травня 2019 року, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що позов є необґрунтованим та безпідставним в зв`язку з тим, що відповідач також бере участь у вихованні сина, періодично перераховує кошти на утримання сина, вважає міркування позивача передчасними. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Позивач надала пояснення аналогічні змісту поданої позовної заяви. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Надав пояснення аналогічні змісту відзиву. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданогоВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1126 (а.с. 9). Від спільного подружнього життя у сторін народилась син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 10. Згідно наданих довідок до суду від 20 березня 2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з сином - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що [PERSON] має у власності об`єкт житлової нерухомості, квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 88). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 13 січня 2020 року виданий депутатом Білогородської сільської ради, проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають за вказаною адресою з 01 червня 2018 року без реєстрації місця проживання. (а.с. 167) Згідно довідок від 04 лютого 2020 року за № 06, від 04 лютого 2020 року № 06/1, виданої Центральною стоматологічною поліклінікою Міністерства оборони України, [PERSON] отримала заробітну плату за період з вересня 2019 року по грудень 2019 року в розмірі 8614 грн. 10 коп., за січень 2020 року - 2565 грн. 16 коп. (а.с. 188- 189) В судовому засіданні із пояснень сторін встановлено, що сторони разом не проживають з 03 грудня 2018 року, але спільно проводили відпочинок разом із їх сином у період з 04 січня 2019 року по 13 січня 2019 року у Єгипті, Шарм ель Шейх . (а.с.34-35) За період з 03 грудня 2018 року по 02 липня 2020 року сторони порозуміння у відносинах так і не знайшли, спілкуються виключно в інтересах малолітнього сина. У позивача будь яких намірів відновлювати стосунки немає. Із поданий квитанцій до суду про переказ коштів, вбачається, що відповідачем на картковий рахунок позивача перераховувались кошти на утримання сина [PERSON] , про що не заперечує і позивач у наступних розмірах: 04 грудня 2018 року - 400 грн., 06 грудня 2018 року - 500 грн., 10 грудня 2018 року - 1000 грн., 06 лютого 2018 року -1000 грн., 19 лютого 2019 року - 999, 97 грн., 05 березня 2019 року - 492 грн., 13 березня 2019 року - 999 грн. 97 коп., 20 березня 2019 року - 990 грн. 02 коп., 26 березня 2019 року - 1005 грн., 07 квітня 2019 року - 999 грн. 97 коп., 14 квітня 2019 року - 999 грн. 97 коп., 24 квітня 2019 року -1000 грн., 09 травня 2019 року -1000 грн., 24 червня 2019 року - 990 грн. 03 коп., 05 липня 2019 року - 990 грн. 02 коп., 30 липня 2019 року - 492 грн. 52 коп., 16 серпня 2019 року - 999 грн. 97 коп., 19 вересня 2019 року -1005 грн. 00 коп., 12 вересня 2019 року - 995 грн. 00 коп., 19 вересня 2019 року - 999 грн. 97 коп. Також відповідачем були придбані іграшки, велосипед, та деякі продукти харчування зазначені у квитанціях, що знаходяться у матеріалах справи. Із довідки від 28 березня 2019 року вбачається, що [PERSON] у лютому 2019 року працюючи на підприємстві ПрАТ "Київобленерго", на посаді провідного юрисконсульта отримав заробітну плату в розмірі 18286 грн. 00 коп. за лютий 2019 року. Квитанції щодо оплати комунальних послуг [PERSON] по квартирі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , власником якої він являється, суд не приймає до уваги, оскільки саме власник несе всі витрати щодо утримання та збереження нерухомого майна, що йому належить, та відповідно до тих комунальних послуг якими він користується. В період який зазначений у квитанціях ні позивач, ні син [PERSON] у вказаній квартирі не проживали. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд вважає за можливе розірвати шлюб, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладені обставини, розмір встановленого прожиткового мінімуму, а також спільний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає за доцільне позов задовольнити частково, а саме,стягнути на користь матері дитини із відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп. та на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп., що підтверджується квитанцією від 13.03.3019 року. (а.с.5)

Outcome: partial