Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: звернути стягнення на автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], номерний знак - [NUMBER], сірого кольору, який зареєстрований за [PERSON] для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» по кредитному договору №20.00.000053 від 08.02.2008р., укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» та [PERSON] в розмірі 58386,95грн., шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» шляхом укладення від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, за ринковою вартістю автомобіля на момент реалізації, визначеною незалежним експертом - суб'єктом оціночної діяльності; надати Публічному акціонерному товариству Акціонерно-комерційний банк «Львів» право зняти з реєстрації в органах ДАІ України автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], номерний знак - [NUMBER], сірого кольору, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії - [NUMBER], виданого МРЕВ - 4 м.Києва та надати Публічному акціонерному товариству Акціонерно-комерційний банк «Львів» всі повноваження, необхідні для здійснення продажу вказаного автомобіля. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] на підставі кредитного договору №20.00.000053 від 08.02.2008р. було надано кредит у розмірі 75000грн., зі сплатою за користування кредитом 16% річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 01.02.2013р. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника по кредитному договору, 08.02.2008р. між банком та позичальником [PERSON] було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №404. Відповідно до вказаного договору застави, позичальником було передано в заставу банку автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], номерний знак - [NUMBER], сірого кольору, який належав позичальнику [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ 08.02.2008р. 19 лютого 2008 року заставний автомобіль був обтяжений позивачем в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, про що свідчить витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №17059585. Протягом дії кредитного договору позичальник, систематично не виконував свої зобов'язання по кредитному договору, а саме вчасно не здійснював погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами. А тому, 30 грудня 2009 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис за реєстраційним №11449, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АКБ «Львів» 59130,73грн. заборгованості, шляхом звернення стягнення на автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], номерний знак - [NUMBER]. 13 січня 2010 року позивачем скеровано зазначений виконавчий напис для виконання у підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області. 22 січня 2010 року державним виконавцем винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак, 16 лютого 2010 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві без виконання у зв'язку з тим, що відповідно до листа УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 02.02.2010 року №9/507ар, автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], номерний знак - [NUMBER], сірого кольору, який був зареєстрований за [PERSON] 10 грудня 2008 року знято з обліку та зареєстрованого транспорту за [PERSON] не рахується. Згідно ж п.4.14 договору застави, посвідченого 08 лютого 2008 року приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON], заставодавець [PERSON] зобов'язувався не відчужувати предмет застави у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб, не видавати довіреності на користування та/або розпорядження предметом застави без отримання попередньої письмової згоди на це від банку. Рішенням Сихівського районнного суду м.Львова від 23 червня 2011 року, яке не оскаржувалось, вступило в законну силу, та пред'явлено до виконання, з позичальника [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 57690,05грн. та понесені судові витрати в розмірі 696,90грн. Однак, станом на 23 вересня 2014 року кредитну заборгованість перед банком так і не погашено. З листа Львівського ВРЕВ ДАІ при ГУ МВСУ у Львівській області №3799зп від 14.04.2011р. позивачу стало відомо, що автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], зареєстрований в м.Києві за [PERSON]. Згідно ж листа Львівського ВРЕВ ДАІ при ГУ МВСУ у Львівській області №4983зп від 31.05.2011р. автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], зареєстрований в м.Києві за [PERSON]. В даному випадку, відчуження заставленого майна на користь [PERSON], та в подальшому на користь [PERSON] відбулося під час наявності обтяження спірного рухомого майна, а тому відповідач [PERSON] не є його добросовісним набувачем. У зв'язку з наведеним просить позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав суду письмові заперечення на позов, в яких позов заперечив, покликаючись на те, що він на даний час є єдиним законним власником автомобіля марки «BMW», 2001 року випуску, номерний знак - [NUMBER]. Предметом ж застави є автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, номерний знак - [NUMBER], а тому звернення стягнення на автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, номерний знак - [NUMBER], суперечить умовам договору застави. Окрім цього, ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2014 року позов ПАТ АКБ «Львів» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними правочинів щодо купівлі-продажу автомобіля та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно залишено без розгляду за заявою ПАТ АКБ «Львів», на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. З врахуванням наведеного, просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в порядку передбаченому ст.74 ЦПК України, через оголошення в газеті „ Високий Замок", а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, 08 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №20.00.000053, згідно з умовами якого, банк надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 75000грн., строком до 01 лютого 2013 року, із сплатою за користування кредитом 16% річних, позичальник зобов'язувався повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені договором, а також виконати інші зобов'язання згідно договору (а.с.8-10). З наданих суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23 червня 2011 року, яке не оскаржувалось та вступило в законну силу, задоволено позовні вимоги ПАТ АКБ «Львів», вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АКБ «Львів» 57690,05грн. заборгованості за кредитним договором №20.00.000053 від 08 лютого 2008р., 576,90грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На виконання зазначеного рішення суду 11 листопада 2011 року Сихівським районним судом м.Львова видано відповідний виконавчий лист №2-1393/11, який пред'явлено до виконання в Сихівський ВДВС ЛМУЮ. Постановою державного виконавця ВП №42680999 від 02 квітня 2014 року відркито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1393/11 (а.с.19, 20). Однак, як вбачається з пояснень представника позивача заборгованість за кредитним договором №20.00.000053 від 08 лютого 2008 року відповідачем [PERSON] по даний час так і не погашено. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Відтак, з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, між ПАТ АКБ «Львів» та відповідачем [PERSON] укладено також договір застави від 08 лютого 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Предметом застави за зазначеним договором є рухоме майно, а саме: автомобіль марки «BMW», легковий купе - В, 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], номерний знак - [NUMBER], сірого кольору, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ 08 лютого 2008 року (а.с.11-13). Згідно із Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 19.02.2008р. вбачається, що 19 лютого 2008 року за №6621311 зареєстровано обтяження транспортного засобу марки «BMW 330», 2001 року випуску, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], у вигляді застави рухомого майна на підставі договору застави від 08.02.2008 року (а.с.14). Відповідно до ст.19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.1 ст.20 ЗУ "Про заставу"). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч.6 ст. 20 ЗУ "Про заставу"). На підставі ст.590 ЦК України у разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. У зв'язку з наведеним, 30 грудня 2009 року, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11449, про звернення стягнення на автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип ТЗ - легковий купе-В, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ 08 лютого 2008 року, для задоволення вимог ПАТ АКБ «Львів» в розмірі 59130,73грн. (а.с.17). Однак, постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 16 лютого 2010 року, виконавчий напис повернуто стягувачу ПАТ АКБ «Львів» без виконання у зв'язку з тим, що відповідно до листа УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 02.02.2010 року №9/507ар, автомобіль марки «BMW», 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], номерний знак - [NUMBER], сірого кольору, який був зареєстрований за [PERSON] 10 грудня 2008 року знято з обліку та зареєстрованого транспорту за [PERSON] не рахується (а.с.18). З витягу із бази даних АІС «Автомобіль», наданих УДАІ ГУМВС України у Львівській області вбачається, що транспортний засіб, який є предметом застави, 10 грудня 2008 року був знятий з реєстрації [PERSON] для реалізації і 19 червня 2010 року був зареєстрований за третьою особою [PERSON] 13 травня 2011 року даний автомобіль придбаний в торговельній організації (біржі) відповідачем [PERSON] та зареєстрований за ним (а.с.21-24). За правилами ч.2 ст.586 ЦК України, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Аналогічне право розпорядження предметом застави закріплено в ст.17 Закону України «Про заставу». Так, пунктом 4.1.4 договору застави від 08 лютого 2008 р. передбачено, що заставодавець [PERSON] взяв на себе обов'язок не відчужувати предмет застави у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб, не видавати довіреності на користування та/або розпорядження предметом застави без отримання попередньої письмової згоди на це від заставодержателя (а.с.11-13). Як вбачається з пояснень представника позивача, ПАТ АКБ «Львів» не давало заставодавцю [PERSON] згоди на зняття предмету застави з державної реєстрації та його відчуження, та за отриманням такої заставодавець [PERSON] до ПАТ АКБ «Львів» не звертався. Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Згідно з ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно ст.13 цього Закону; зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі - продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала майно за відплатним договором вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст.388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Судом достовірно встановлено, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, з 19 лютого 2008 року було зареєстровано обтяження на предмет застави - автомобіль марки «BMW 330», легковий купе - В, 2001 року випуску, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], що належав [PERSON] (а.с.14). Та заставодавець [PERSON], всупереч умов договору застави та вимог цивільного законодавства, без повідомлення та згоди заставодержателя, при наявності зареєстрованого обтяження, 10 грудня 2008 року зняв предмет застави - автомобіль марки «BMW 330», легковий купе - В, 2001 року випуску, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], з державної реєстрації для його реалізації. В подальшому, 19 червня 2010 року предмет застави, з аналогічними ідентифікуючими ознаками транспортного засобу, окрім моделі, яка вже зазначена як «BMW 330I», був зареєстрований МРЕВ-5 м.Києва за третьою особою [PERSON], а 13 травня 2011 року вже за відповідачем [PERSON].(а.с.21-24). Таким чином, відповідно до обтяження, яке існувало на даний предмет застави і яке було зареєстроване у встановленому законом порядку, третю особу [PERSON], а подальшому і відповідача [PERSON] не можна вважати добросовісними набувачами даного майна. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З врахуванням вищенаведеного, суд не приймає покликання відповідача [PERSON] в надісланих на адресу суду письмових запереченнях на те, що він є добросовісним набувачем заставного майна. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ч. 2 ст.589 ЦК України). Загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком становить - 58386,95грн., що стверджується виконавчим листом виданим на виконання рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23 червня 2011 року (а.с.19). У відповідності до ст.30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права і положень договору застави, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку у позивача права на звернення стягнення на предмет застави, а тому позовні вимоги відповідають вимогам цивільного законодавства України, є підставними і підлягають задоволенню. Також з відповідачів згідно ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 584грн. На підставі ст.ст.9, 17, 19, 20, 27 Закону України "Про заставу", ст.ст.10, 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 525, 526, 530, 543, 546, 553, 554, 586, 589, 590, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved