Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

03 квітня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. На даний час щлюб між ними розірвано. 17 серпня 2007 року Локачинським районним судом винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки - [PERSON], 21.09.2004 р.н, та сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. На даний час витрати на дітей збільшились, оскільки підвищились ціни на продукти харчування, одяг та інші речі. Крім того, позивач постійно несе витрати на оздоровлення та лікування дітей. Просить збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та стягувати в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. 22 червня 2018 року позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач 22 червня 2018 року також подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. Не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 019784 від 07 липня 2008 року ( а.с.7). Прізвище позивача "Кузьмук " змінено на [PERSON]", що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ( а.с.12). 17 серпня 2007 року винесено рішення Локачинського районного суду Волинської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 24 липня 2007 року (а.с.8). На підставі вказаного рішення 17 серпня 2007 року Локачинським районним судом було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на утримання неповнолітніх дітей аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму (а.с.9). \~ \~ \~ \~ Із довідки Привітненської сільської ради Локачинського району № 413 від 07.03.2018 року вбачається, що неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю за адресою: у с. Коритниця, вул. Кондратюка, 25 Локачинського району Волинської області ( а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На даний час сума аліментів, яку сплачує відповідач є незначною для утримання дитини, а добровільно відповідач збільшити розмір аліментів не бажає. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з моменту стягнення аліментів, а саме з 2007 року змінилися обставини, які мають суттєве та істотне значення. Також збільшились витрати на утримання та навчання дітей, на придбання відповідного одягу та речей, а також інші потреби дітей. Позивач несе витрати на оздоровлення та лікування дітей. Крім того, змінився прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, розмір аліментів присуджений до стягнення з відповідача є недостатнім на утримання дітей. \~ \~ \~ \~ Суд враховує і матеріальне становище відповідача, зокрема, те, що останній працює у Виробничому управлінні жотлово-комунального господарства смт. Торчин і з його заробітної плати проводяться відрахування аліментів, що стверджується, довідкою ВУЖКГ від 31 травня 2018 року № 48 та квитанціями ( а.с.22, 23-26). Крім того, жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідач за станом здоровя, чи у звязку з тим, що, перебуваючи у важкому матеріальному становищі, не спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі на дітей для їх належного матеріального забезпечення, до суду не представлено. Отже, враховуючи наведене, [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у більшому розмірі. Разом з тим, відповідач згідний сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачем, що стверджується, його заявою від 22 червня 2018 року (а.с.37). Виходячи із норм СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене, вимоги ст. 192 СК України, а також те, що розмір аліментів, які сплачує відповідач є незначим у зв'язку зі зростанням цін на продукти харчування, одяг, та інші потреби дітей, а також враховуючи вік дітей, зокрема, те, що з 1 січня 2018 року змінився прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який становить 1860 грн, суд вважає, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення повністю, а тому з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. На підставі п.9.ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнена від сплати судового збору, оскільки остання є інвалідом ІІ групи, що стверджується копією пенсійного посвідчення серії ААЗ № 340589 від 14.10.2013 року ( а.с.3). Таким чином, враховуючи вимоги ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved