Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивач в судове засідання не з?явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В позовній заяві вказав, що за протоколом №4 засідання міжвідомчої комісії від 14 травня 2005 року гуртожиток за адресою [ADDRESS] визнаний можливим у переоблаштування в багатоквартирний будинок. У вказаному будинку позивач у складі сім?ї проживає у квартирі [ADDRESS] , що складалась із двох кімнат житловою площею 26,0 кв.м. та загальною 3,53 кв.м. Також вказав, що будинок за адресою [ADDRESS] рішенням № 1345 виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області від 20 вересня 2007 року прийнято до комунальної власності. Після отримання дозволу на переобладнання приміщень в окремий блок [ADDRESS] за висновком Одеського філіалу "НІІпроектреконструкція" розмір квартири змінився та складається з коридору площею 2,6 кв.м., кухні площею 2,7 кв.м., санвузла площею 5,3 кв.м., житлової кімнати площе 13,4 кв.м., житлової кімнати площею 13,4 кв.м. із загальною площею 37,4 кв.м. та житловою 26,8 кв.м. позивачем також укладені договори з комунальним підприємством "Житсервіс-2" з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 19 червня 2008 року та з комунальним підприємством "Ізмаїльське ВУВКГ" про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, а також відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] за електропостачання. Члени його сім?ї зняті з реєстрації за адресою вказаної квартири, в якій він мешкає одноособово. Разом із тим рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 478 від 28 квітня 2016 року позивачеві видано ордер №6 від 30 травня 2016 року на користування приміщенням [ADDRESS] площею 13,4 кв.м., про що йому стало відомо у 2018 році. Окрім вказаного, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог Ізмаїльської міської ради про його виселення було відмовлено та визначено, що поселення його та членів його родини до блоку [ADDRESS] не є самоправним, а вказана квартира є ізольованою, житлові кімнати є прохідними та з урахуванням вимог ст. 47-50 ЖК України не можуть буди виділені в окремий об?єкт та розподілені іншим особам та, окрім вказаного, на час прийняття рішення № 478 від 28 квітня 2016 року позивачеві було необґрунтовано надано жиле приміщення площею 13,4 кв.м. без урахування наявності ще однієї кімнати, якою можна користуватися лише за наявності доступу до місць загального користування. якими є коридор, кухня та санвузол. Назва вулиці змінена за розпорядженням № 57-р Ізмаїльського міського голови від 19 лютого 2016 року. Таким чином позивач відкрито з 2003 року користується окремим блоком [ADDRESS] у складі двох житлових кімнат, кухні, коридору та санвузла загальною площею 37,к кв.м. за адресою будинку [ADDRESS] , проте відповідач в якості власника багатоквартирного будинку відмовляє в оформленні приміщень та праві користування ними. З урахуванням вказаного просить визнати за позивачем право користування житловим блоком [ADDRESS] у складі приміщень:коридор площею 2,6 кв.м. кухня площею 2,7 кв.м., санвузол площею 5,3 кв.м., житлова кімната площею 13,4 кв.м., житлова кімната площею 13,4 кв.м. загальною площею 37,4 кв.м. та житловою 26,8 кв.м. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив із запереченнями проти позовних вимог. У запереченнях проти позовних вимог вказав, що рішення про зміну статусу будівлі з гуртожитку не приймалось. Окрім того на час звернення позивача із заявою від 28 грудня 2015 року про виділення йому блока [ADDRESS] склад сім?ї складав одну особу, з урахуванням чого рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради за № 478 від 28 квітня 2016 року йому було виділено приміщення [ADDRESS] житловою площею 13,4 кв.м. на склад сім?ї одна особа, на підставі чого був виданий відповідний ордер. Рішення виконкому Ізмаїльської міської ради за № 478 від 28 квітня 2016 року до наступного часу не оскаржено, а сам факт користування позивачем більшим числом приміщень, ніж ті, що вказані в ордері не є підставою для визнання за позивачем права на користування ними. Прийняття рішенням ОСМД "АГАТ" про передачу позивачеві житла у вигляді двох житлових кімнат та допоміжних приміщень житловою площею 26,0 кв.м. загальною площею 36,53 кв.м. прийнято з перевищенням повноважень вказаного об?єднання. Вислухавши пояснення сторін, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією доведено, що за протоколом №4 засідання міжвідомчої комісії від 14 травня 2005 року гуртожиток за адресою [ADDRESS] визнаний можливим у переоблаштування в багатоквартирний будинок. У вказаному будинку склад сім?ї позивача визначений у квартирі [ADDRESS], що складалась із двох кімнат житловою площею 26,0 кв.м. та загальною 3,53 кв.м. Сам будинок за адресою [ADDRESS] , де знаходиться предметом спору, рішенням № 1345 виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області від 20 вересня 2007 року прийнято до комунальної власності. Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Долучена до матеріалів позовної заяви документація визначає, що після отримання дозволу на переобладнання приміщень в окремий блок [ADDRESS] за висновком Одеського філіалу "НІІпроектреконструкція" розмір квартири змінився та складається з коридору площею 2,6 кв.м., кухні площею 2,7 кв.м., санвузла площею 5,3 кв.м., житлової кімнати площе 13,4 кв.м., житлової кімнати площею 13,4 кв.м. із загальною площею 37,4 кв.м. та житловою 26,8 кв.м. Позивачем також укладені договори з комунальним підприємством "Житсервіс-2" з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 19 червня 2008 року та з комунальним підприємством "Ізмаїльське ВУВКГ" про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, а також відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] за електропостачання. Члени сім?ї позивача зняті з реєстрації за адресою вказаної квартири, в якій він мешкає одноособово. Разом із тим рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 478 від 28 квітня 2016 року позивачеві видано ордер №6 від 30 травня 2016 року на користування приміщенням [ADDRESS] площею 13,4 кв.м., про що йому стало відомо у 2018 році. Окрім вказаного, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2017 року за позовом Ізмаїльської міської ради Одеської області до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення визначено, що розпорядженням за № 57р Ізмаїльського міського голови від 19 лютого 2016 року вулиця перейменована на [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 478 від 28 квітня 2016 року відповідачеві надано приміщення [ADDRESS] жилою площею 13,4 кв.м. на склад сім`ї одна особа та зобов`язано звільнити кімнату [NUMBER] у вказаному приміщенні. Ордером за № 6 від 30 травня 2016 року, який видано на підставі рішення № 478 від 28 квітня 2016 року, та який у відповідності до вимог ст.58 ЖК України є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Посвідченням серії [NUMBER] від 07 квітня 1997 року відповідачеві [PERSON] встановлено статус ветеранів війна - учасників бойових дій. у відповідності до вимог ст.12,13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їхньої соціального захисту» відповідач має право на скидку при оплаті за опалення 21 кв.м. опалювальної площі на кожну особу, що проживає в жилому приміщенні і додатково 10,5 кв.м. на сім`ю. Довідкою із домової книги всім трьом відповідачам в якості членів сім`ї адресою визначено будинок [ADDRESS] з двох кімнат жилою площею 26,0 кв.м. та загальною 36,53 кв.м. Договором від 19 червня 2008 року за вказаною адресою позивачеві [PERSON] надаються послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою квартири [ADDRESS] . Таким чином проживання позивача із сім`єю у вказаному приміщенні не є самоправним. Долученим до матеріалів справи планом визначено про користування відповідачем квартирою [ADDRESS], яка складається з двох кімнат площею 26,0 кв.м., до якої належать також приміщення коридору, кухні та санвузла. Представник позивача надав змінений план, за яким позивач проживає у цій же квартирі, яка складається з двох приміщень по 13,4 кв.м. жилою площею 26,8 кв.м., до якої належать коридор, кухня та санвузол. Вказана квартира є ізольованою, житлові кімнати є прохідними та з урахуванням вимог ст. 47-50 ЖК України в окремий об`єкт проживання не можуть бути виділені та розподілені іншим особам. Таким чином позивач обгрунтовано користується вказаним житлом, що у свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved