Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

31 грудня 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що 30 серпня 2015 року в м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 6,89 га. та 0,76 га. для ведення товарного сільськосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. За життя [PERSON] 03 вересня 2013 року склав заповіт, в якому належну йому на праві власності земельну ділянку площею 6,89 гектарів, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району, цільове призначення якої - для ведення сільськогосподарського виробництва, та належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,76 гектарів, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району, цільове призначення якої - для ведення сільськогосподарського виробництва, заповідав [PERSON], [INFO]. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус відмовив у прийнятті свідоцтва про смерть, посилаючись на вимогу ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", за якою будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції з метою отримання свідоцтва про смерть померлого, йому було рекомендовано звернутися до суду у зв'язку з невідповідністю свідоцтва про смерть вимогам законодавства України, виданого на тимчасово окупованій території. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив встановити факт смерті [PERSON], уродженця [INFO], який помер 30 серпня 2015 року, згідно з "Свидетельством о смерти" І-АЯ №536248, виданого 01 вересня 2015 року "Евпаторийским городским отделом записи актов гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым". Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, про місце, час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву та просив розглядати справу у відсутність представника, заперечень проти заяви не має. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 серпня 2015 року в м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, помер [PERSON], про що було зроблено актовий запис № 1195, що підтверджується "свидетельством о смерти серии І- АЯ № 536248" (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої у відповідності зі ст.1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що належну йому на праві власності земельну ділянку площею 6,89 гектарів, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району, цільове призначення якої - для ведення сільськогосподарського виробництва, та належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,76 гектарів, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району, цільове призначення якої - для ведення сільськогосподарського виробництва, заповідав [PERSON], [INFO] (а.с. 9) Заявник звертався до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив у прийнятті свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], який помер 30 серпня 2015 року в м.Євпаторія Республіка Крим, Російська Федерація, виданого 01 вересня 2015 року Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, посилаючись на вимогу ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", положеннями якої вказаний документ визнається недійсним, не має юридичної сили на території України та таким, що не створює будь-яких правових наслідків. В грудні 2015 року заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського РУЮ з приводу державної реєстрації смерті [PERSON], проте йому було відмовалено в реєстрації факту смерті [PERSON], оскільки документи, що видані органами окупаційної держави, є недійними та не сворюють будь-яких правових наслідків. (а.с. 8). Згідно з положенням п.2 ч.1\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року №2398-VІ\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За правилами ст.\~234, п. 8 ч.1 ст.\~256,\~ст.257-1 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника; заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України; справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду; ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання; копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7\~ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4\~ст. 273 ЦПК України\~і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35\~ЦПК України. За даними свідоцтва про смерть серії І-АЯ № 536248 від 01 вересня 2015 року, виданого Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, довідки про захоронення, свідоцтва про захоронення, виданих у м. Євпаторія, Республика Крим, [PERSON] помер 30 серпня 2015 в м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, та похований 02.09.2015 року в секторі №33 на кладовищі за адресою: Мирновське шосе,1 (а.с. 11-13). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що колишня його дружина [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю в м.Євпаторія. [PERSON] він знав добре, оскільки той раніше проживав в [INFO], а також він знає, що у його власності були земельні ділянки. Зі слів свого сина [PERSON], який також проживає в Автономній Республіці Крим, йому стало відомо, що [PERSON] тривалий час хворів, та в серпні 2015 року помер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що [PERSON] проживав на території Миколаївської сільської ради, а потім виїхав до Автономної Республіки Крим. Йому відомо зі слів сина дружини померлого [PERSON] про те, що в серпні 2015 року [PERSON] помер. Свідок [PERSON] показав в судовому засіданні, що він обробляє земельну ділянку, власником якої був [PERSON]. Після смерті [PERSON] йому [PERSON] передав документи: заповіт, державний акт на право приватної власності на землю, копію свідоцтва про смерть [PERSON], копії довідки про захоронення та посвідчення про захоронення, які йому передали його син [PERSON] та дружина померлого [PERSON]. За правилами ст.\~ст.1,\~9,\~17,\~18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції\~та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна;\~\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.\~\~ \~\~ За змістом ч. 2\~ст. 259 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів З огляду на викладене та враховуючи ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] на території України є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник [PERSON], суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON], що надасть можливість отримати заявником видане державним органом України свідоцтво про смерть та в подальшому оформити право на спадщину за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] Відповідно до ч.5 ст.257-1 ЦПК України копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. З урахуванням вимог вищезазначеної статті копію даного рішення на виконання буде надіслано відділу державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, а тому підстав для зобов'язання заінтересованої особи щодо видачі свідоцтва про смерть на ім'я [PERSON] немає і у задоволенні даних вимог [PERSON] слід відмовити Згідно з п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. З урахуванням вказаних вимог діючого законодавства суд допускає негайне виконання даного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial