Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що він громадянином України, що він дійсно є [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], встановити, що [PERSON] має громадянство України, встановити факт отримання [PERSON] паспорта громадянина України ВА 957647 виданого Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 14 листопада 1997 року. Свої вимоги відповідно до заяви мотивує тим, наприкінці серпня 2014 перебував у м. Харкові як переселенець, втратив свій паспорт. З приводу втрати звернувся до Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, розшук не дав результатів. Після цього звернувся до Орджонікідзевського районного відділу у місті Харкові, Головного управління державної міграційної служби України в харківській області з метою поновлення паспорту. Отримав відмову, було рекомендовано звернутись до суду. У звязку з втратою паспорта, необхідністю документування в подальшому паспортом громадянина України просить підтвердити факт громадянства України, оскільки за відсутності даних про реєстрацію місця проживання на території України даний факт може бути встановлений лише рішенням суду. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав у повному обсязі, просив встановити юридичний факт. Оскільки без паспорту громадянина України він фактично позбавлений можливості здійснювати свої права, отримувати пенсію, зареєструватись як тимчасово переміщена особа. Представники заінтересованої особи, в судове засідання не зявились, пояснень до суду не надали. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Відповідно до п. 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує\~факт її постійного\~проживання на\~території\~України на зазначену дату, подає: а) заяву\~про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Факт проживання на території України заявника станом на 24.08.1991 року підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Які також підтвердили, що перед ними саме [PERSON], якого вони знають багато років, оскільки повязані спільним інтересом є пасічниками. Також факт проживання на території України і особи [PERSON] підтверджується наступними документами: ветеринарно-санітарним паспортом пасіки № 66/98 від 18 квітня 1995 року; форма А з паспортного столу за місцем реєстрації; посвідчення депутата Горлівської міської ради № 128 від 1995 року; екзаменаційною карткою водія; довідкою з центру обліку бездомних осіб та будинку нічного перебування № 19 від 02.03.2016 р., довідкою форми № 1, з якої вбачається, що заявника було документовано паспортом громадянина України ВА 957647, виданого 14.11.1997 р., який у подальшому був ним втрачений, що стверджується поясненнями заявника. Проживання заявника за адресою: Донецька область. М. Горлівка, вул.. Краснодонська, б. 18, підтверджується домовою книгою. Заявник звертався до Дружківського міського відділу Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області з відповідною заявою, однак через неможливість отримання паспорта громадянина України без встановлення факту громадянства та встановлення особи судовим рішенням йому було рекомендовано звернутися до суду. \~ За положеннями ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення(п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у\~справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 5 ст. 31 ЦПК України заявник та заінтересована особа \~\~у справах окремого провадження мають право і обов'язки сторін, за винятками, встановленими у розділі IV цього Кодексу. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» \~\~(з подальшими змінами і доповненнями), яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Згідно з п. п. 8 - 10 Порядку рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання на території України станом на 13 листопада\~1991 року (на час набрання чинності Законом України «Про громадянство»), є одним із необхідних документів для встановлення належності особи до громадянства України та видачу відповідного документу, що підтверджує громадянство України, зокрема, паспорту громадянина України. Таким чином, факт постійного проживання заявника [PERSON], [INFO], на території України станом на 24 серпня 1991 року знайшов своє підтвердження, й заява в цій частині є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Що стосується вимоги про встановлення факту отримання [PERSON] паспорта громадянина України ВА 957647, виданого Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 14 листопада 1997 року, то суд відмовляє у цій частині. Оскільки згідно з п. 3 ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення належності особи паспорта, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Outcome: partial