Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня» (далі КЗ «Роздільнянська ЦРЛ») про визнання незаконним та скасування наказу в.о. головного лікаря про накладення на неї дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни в період перебування її на посаді лікаря-нарколога КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» за №109 від 03.04.2017 року, а саме за систематичне запізнення на роботу без поважних причин в лютому та березні 2017 року. (а.с.1 т.1) У вересні 2017 року позивач подала позовну заяву в новій редакції, в якій не змінюючи раніше заявлених позовних вимог просила залучити до участі у справі в якості третьої особи виконуючого обов`язки головного лікаря КЗ «Роздільнянська районна лікарня» Кущенка Д.С. ( а.с. 225 т.1) 10.08.2017 року ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 10.08.2017 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . (а.с.223 т.1) 07.12.2017 року позивач доповнила раніше заявлені позовні вимоги, а також на цих же підставах просила скасувати наказ в.о. головного лікаря КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» Кущенка Д.С. про накладення на неї дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни в період перебування її на посаді лікаря-нарколога КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» №123 від 07.06.2017 року за запізнення на роботу, яке мало місце 10 травня 2017 року тривалістю на 55 хвилин. (а.с.7 т.2) Дані позовні вимоги були викладені в цивільній справі №511/847/17, номер провадження №2/511/28/19. Крім цього, в січні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з окремим позовом до КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» про визнання незаконним та скасування наказів в.о. головного лікаря №161 від 09.11.2017 року та наказу №75 від 09.11.2017 року, якими її було звільнено з роботи на підставі ч.3 ст.40 КЗПП України за систематичне невиконання обов`язків, покладених на неї трудовим договором, і правилами внутрішнього трудового розпорядку дня, після чого поновити її на вказаній посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. (а.с.129 т.2) В лютому 2018 року дану позовну заяву доповнила вимогами про стягнення на її користь в рахунок відшкодування заподіяної їй незаконним звільненням моральної шкоди з відповідача в розмірі 100000 грн. (а.с.164 т.2) Дані позовні вимоги були викладені в цивільні справі №511/184/18, номер провадження №2/511/244/18. Ухвалою суду від 06.03.2018 року цивільну справу за №2/511/28/19 об`єднано в одне провадження з цивільною справою №2/511/244/18 та об`єднаному провадженню присвоєно номер №2/511/28/19, а справу було призначено в підготовче судове засідання. (а.с.126 т.2) Ухвалою суду від 24 квітня 2018 року справу призначено до судового розгляду по суті. На обґрунтування\~позовних вимог\~ [PERSON] \~зазначала,\~що з\~2000\~року працює\~ в\~КЗ «Роздільнянська\~ЦРЛ» \~на посаді\~лікаря-нарколога.\~\~3\~квітня 2017\~року, за наказом в. о. головного лікаря була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за систематичне порушення трудової дисципліни, яке виразилось у її відсутності на робочому місці з 17 лютого по 31 березня 2017 року в якості систематичних запізнень на роботу, а також в зв`язку з її відсутністю на робочому місці з 11 години 05 хвилин 30 березня 2017 року до кінця робочого дня, про що було видано наказ №109. Також 7 червня 2017 року адміністрацією лікарні її знову було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за запізнення на роботу на 55 хвилин 10 травня 2017 року, про що було видано наказ №123. Зазначала, що у всі заявлені відповідачем дні її роботи, як дні, в які вона запізнювалась на роботу, вона знаходилась на робочому місці і своєчасно приходила на роботу о 9 годині ранку. 30 березня 2017 року була відсутня в поліклініці, так як після проведеного прийому громадян об 11 годині поїхала до м. Одеса і здавала звіт в Одеському обласному наркологічному диспансері, про що повідомила працівників реєстратури лікарні. Просила суд звернути увагу, що накладення дисциплінарних стягнень проведено з порушенням вимог закону та є безпідставним, винесено з надуманих міркувань та особистих мотивів адміністрації лікарні. Дані накази є незаконними, так як вона не мала можливості надати свої пояснення по службових записках, які стали підставою для оголошення їй доган. Крім цього, акти начебто про її запізнення на роботу лікарнею сфальсифіковані для суду, після того як вона звернулась в суд, складені однією датою, у встановленому законом порядку не зареєстровані по вхідній документації лікарні. Далі позивач вказала, щ її не може бути притягнуто до відповідальності за недотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку лікарні, так як вона з останніми не була ознайомлена; по фактам її запізнення на роботу в лікарні не проводилась службове розслідування, яке є обов`язковим у випадку притягнення працівника лікарні до дисциплінарної відповідальності; в установленому законом порядку в лікарні не був затверджений графік роботи наркологічного кабінету і відповідно початок його щоденної роботи не був встановлений, її робоче місце не визначається лише приміщенням кабінету виходячи з її трудових функцій. Тому просила суд скасувати накази №123 та №109 про накладення на неї дисциплінарних стягнень у виді доган як незаконні. Далі, просила суд визнати незаконним її звільнення з роботи на підставі двох наказів КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» №161 від 09.11.2017 року та наказу №75 від 09.11.2017 року, за якими звільнено її з роботи на підставі ч.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання нею без поважних причин посадових обов`язків і правил внутрішнього трудового розпорядку дня з 09.11.2017 року. Просила суд врахувати, що наказ про її звільнення з роботи №161 від 09.11.2017 року появився значно пізніше, її було звільнено лише на підставі наказу від 09.11.2017 року за №75, в якому не розкрито суть вчинених нею дисциплінарних проступків, що є підставою для скасування цих наказів. З наказами про звільнення її не було ознайомлено у встановленому законом порядку, згода профсоюзного комітету надана у незаконний спосіб без її присутності на засіданні профкому. Видані КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» накази про накладення на неї дисциплінарних стягнень на протязі 2017 року у виді доган незаконні, так як вона не вчиняла дисциплінарних проступків, а видача наказів це результат її конфлікту з адміністрацією лікарні. Також зазначила, що не вбачає в своїх діях порушень трудової дисципліни і в останньому випадку, який послугував підставою для її звільнення, де її звинувачують у незаконному проведенні огляду призовника та надання нею висновку про його придатність до військової служби. По даному факту пояснила, що займаючи посаду лікаря-нарколога КЗ «Роздільнянська ЦРЛ», на законних підставах згідно розпорядження Роздільнянської РДА була включена до складу медичної комісії по призову на службу до лав Збройних сил України в якості лікаря-нарколога, а також маючи відповідні навики лікаря-психіатра, була включена у вказану комісію в якості дублюючого лікаря роботу лікаря психіатра. Діючи згідно\~графіку роботи\~призовної комісії,\~ 02.10.2017 року проводила медичний огляд призовника [PERSON] , в якості лікаря нарколога і в якості лікаря-психіатра правомірно, так як лікаря - психіатра [PERSON] не було в цей день на роботі, про що вона пересвідчилась, перевіривши його кабінет. Після огляду [PERSON] зробила в його картці висновок за обох лікарів про те, що останній придатний до військової служби. Її висновок щодо придатності [PERSON] до служби ніким не спростований і останній успішно проходить військову службу. Тому вважає, що підстав для притягнення її до відповідальності по даному факту за недбале проведення медичного огляду не має, так як повернення [PERSON] з обласної медичної комісії до військкомату в зв`язку з виявленими на комісії слідами само ушкоджень на передпліччі, які вона начебто не замітила, не свідчать про проведення нею неналежного медичного огляду. В проведеному по даному факту службовому розслідування у лікарні, яке було розпочато за повідомлення військового комісара, їй на не дали можливість прийняти участь та надати письмові пояснення, а 09.11.2017 року в кабінеті головного лікаря, їй повідомили, що її звільняють з роботи за порушення трудової дисципліни, за станом здоров`я копію наказу вона отримати не могла. На другий день вона прийшла на своє робоче місце в наркологічний кабінет, однак її не допустили до роботи, викликали поліцію. Оскільки її\~звільнення з\~роботи проведено\~незаконно,\~а без\~дачі нею\~особистих пояснень,\~а також\~приймаючи до\~уваги,\~що взагалі\~не було\~підстав для\~її звільнення\~з роботи,\~так як\~вона діяла\~в межах\~наданих їй\~повноважень,\~як лікар\~нарколог та\~дублюючий лікар-психіатр\~призовної районної\~комісії,\~її висновок\~щодо придатності\~до військової\~служби [PERSON] \~в \~подальшому підтвердився,\~просила скасувати\~накази про\~її звільнення,\~поновити її\~на посаді\~лікаря-нарколога\~КЗ «Роздільнянська\~ЦРЛ»,\~стягнувши середній\~заробіток за\~час вимушеного\~прогулу із\~дня невиходу\~її на\~роботу до\~дня розгляду\~справи по\~суті та\~на відшкодування\~моральної шкоди\~100\~тис.\~грн. Зазначила,\~що безпідставне звільнення призвело до моральних страждань, так як вона отримала великий стрес, була принижена її людська гідність людини - лікаря, вона втратила здоровий сон, відбулася втрата нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» в особі представників Кулика О.В. та [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили в задоволенні позову відмовити. Представники зазначили, що видані лікарнею накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] є законними і стягнення накладено до неї відповідно до порядку накладення такого виду стягнень, встановленого КЗпП України. Посилаючись на надані по справі письмові докази доводили, що лікар-нарколог [PERSON] була у законний спосіб прийнята на роботу, ознайомлена при прийомі на роботу під підпис з посадовою інструкцією лікаря нарколога КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» , з положенням про наркологічний кабінет та технологічним графіком роботи кабінету, затвердженими головним лікарем КЗ «Роздільнянська ЦРЛ». Наданий суду підписний лист свідчить про ознайомлення її при прийомі на роботу з правилами внутрішнього трудового розпорядку дня та колективним договором. На прохання самої [PERSON] , не дивлячись на те, що лікарня за загальним графіком роботи розпочинає свою роботу з 8 години, для позивача і відповідно наркологічного кабінету був встановлений графік роботи з 9 години, так як [PERSON] приїздить на роботу з сільської місцевості. Ці факти на думку представника [PERSON] не підлягають доказування навіть по даній справі, так як вона встановлені при розгляді цивільної справи між тими ж сторонами за № 511/1543/17 ( провадження 2/511/39/18) рішенням Роздільнянського районного суду Одеької облсті від 26.01.2018 року. На підставі наказів №75 та 3161 від 09.11.2017 року по КЗ «Роздільнянська ЦРЛ», один з яких був виданий по кадровому відділу, а інший по виробничій діяльності відповідно до встановленого порядку, лікаря нарколога [PERSON] з 09.11.2017 року було звільнено з займаної посади за ч.3 ст.40 КЗпП України за систематичне порушення трудової дисципліни та неналежне виконання нею посадових обов`язків. Дане звільнення проведено за згодою профсоюзного комітету лікарні. Зазначили, що підставою для звільнення [PERSON] з роботи стала вчинена нею система порушень протягом 2017 року Правил внутрішнього трудового розпорядку дня та посадових обов`язків. Так за скаргами громадян на неналежну роботу наркологічного кабінету лікаря [PERSON] та відсутність лікаря на робочому місці було попереджена про необхідність розпочинати роботу наркологічного кабінету та проводити прийом громадян з 9 години ранку, однак [PERSON] продовжувала запізнюватись на роботу, в книзі приходів на роботу не розписувалась, пояснюючи цим тим, що вона не підпорядкована адміністрації лікарні, а лише керівництву Одеського психоневрологічного диспансеру. Зазначили в суді, що саме скарги громадян стали підставою для складення відповідних актів стосовно лікаря [PERSON] за запізнення на роботу. Доказами регулярних запізнень на роботу стали службові записки старшої медсестри та відповідні акти про відсутність лікаря нарколога [PERSON] на роботі. Лише по одному факту [PERSON] надала пояснення, коли 30 березня 2017 року покинула робоче місце об 11 годині, самовільно відбувши в командировку. По іншим фактам [PERSON] відмовилась надавати будь-які пояснення у присутності працівників лікарні, а в подальшому такі пояснення надала лише при ознайомленні з наказами про накладення стягнень №109 та №123, заперечуючи свою відсутність на робочому місці. Просили відмовити в скасуванні наказів №109 та №123 про накладення дисциплінарних стягнень у виді догани [PERSON] , так як вони законні та обґрунтовані. Далі представник [PERSON] зазначила, що на підставі її докладних як заступника лікаря по поліклінічній роботі, на адресу адміністрації лікарні, було проведені службові розслідування по фактам виявлених нею грубих порушень нормативних актів у роботі лікаря нарколога [PERSON] при видачі в межах наданих повноважень сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного огляду. Висновками службових розслідувань підтверджено, що [PERSON] 14.06.2017 року видала сертифікати про проходження профілактичного наркологічного огляду цілій групі осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а 24.05.2017 року громадянину [PERSON] з грубим порушенням Інструкції про профілактичний наркологічний огляд та його обов`язкові обсяги та Порядку профілактичного наркологічного огляду, встановленого наказом МОЗ України від 28.11.1997 року №3339, а саме сертифікати були видані вказаним громадянам без виконання обов`язкової програми, яка передбачає лікарський огляд, психологічне тестування і медичне лабораторне обстеження. Вказані особи були направлені на забір крові на ГГТ вже після видачі сертифікатів їм на руки, тоді як результати лабораторного дослідження крові були виготовлені лише на наступний день, після видачі сертифікатів, що є грубим порушенням порядку видачі сертифікатів. Таким чином внаслідок протизаконних дій позивача, допуск до шкідливих робіт могли отримати особи, які не в змозі виконувати ці роботи. На підставі актів службових розслідувань видано накази №125 від 12.06.2017 року та №129\~від 05.07.2017\~року про\~накладення дисциплінарних\~стягнень,\~а законність\~наказу №129\~від 05.07.2017\~року вже\~підтверджено рішенням\~Роздільнянського районного\~суду Одеської\~області від\~26.01.2018\~року,\~яке набрало\~законної сили.\~ Також просили врахувати, що дисциплінарний проступок скоїла [PERSON] , яка оглянула призовника [PERSON] 12.10.2017 року та надала висновок щодо його придатності до військової служби за лікаря психіатра, якого не мала законного права заміщати в будь-якому випадку, так як наказом по лікарні від 04.10.2017 року вона була виключена із дублюючого складу лікарів медичної комісіє по призову в якості лікарі дублера лікаря-психіатра [PERSON] . Крім цього, допустила недбальство при наданні висновку, так як не провела огляд призовника та не виявила у нього сліди само ушкоджень та не направила на обстеження до диспансеру, що потягло за собою повернення призовника з обласної медичної комісії до військкомату по вині вказаного лікаря. Підсумовуючи вищенаведене, просили відмовити в задоволенні позову [PERSON] , так як остання допустила систему порушень трудового законодавства, своїх посадових обов`язків, вимог нормативно-правових актів в сфері медицини, за які була звільнена на законних підставах. Третя особа [PERSON] також просив в позові [PERSON] відмовити, так як у вказаний період він дійсно виконував обов`язки головного лікарі КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» і приймав в межах наданих йому повноважень рішення щодо накладення дисциплінарних стягнень та звільнення з роботи лікаря нарколога [PERSON] . До видання цих наказів [PERSON] він неодноразово усно попереджав про необхідність дотримуватись трудової дисципліни в лікарні, однак [PERSON] на ці попередження не реагувала. Далі були виявлені порушення лікарем при видачі сертифікатів про проходження профілактичних наркологічних оглядів, що було очевидним і підтверджено результатами службових розслідувань. В день видачі наказів про звільнення 09.11.2017 року в його робочому кабінеті [PERSON] була присутня при оголошенні їй наказів про звільнення з роботи, однак отримати його копію відмовилась, а на наступний день намагалась отримати доступ до робочого місця. Так як вважала своє звільнення незаконним. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] дійсно згідно наказу № 46 по КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» була зарахована на посаду лікаря-нарколога з 21.06.2000 року. Згідно посадової інструкції лікаря - нарколога поліклініки, затвердженої Головним лікарем КЗ «Роздільнянська ЦРБ» (а.с.79 т.1), з якою [PERSON] ознайомлена від підпис 02.01.2014 року, лікар - нарколог; - п.1.2 призначається та звільняється з роботи головним лікарем, завідуючим поліклінікою відповідно з діючим законодавством ; - п.1.3 безпосередньо підпорядковується завідуючому поліклінікою; - п.1.4 в своїй роботі керується офіційними документами по виконуваному розділу роботі, наказами та розпорядженнями вище стоячих органів і посадових осіб, даною інструкцією; - п.5.1. видає довідки, лікарняні листки, сертифікати та інші документи медичного персоналу згідно правил, встановлених МОЗ України, проводить наркологічний огляд громадян з видачою сертифікатів; - п.7.5 несе відповідальність за виконання всіх пунктів даної інструкції та правил внутрішнього трудового розпорядку; - п.6.1 безпосередньо підпорядковується головному лікарю ЦРБ, обласному наркодиспансеру. Також судом встановлено, що лікар нарколог [PERSON] згідно посвідченням №546, виданиого 05.12.2016 року мала допуск до проведення профілактичних наркологічних оглядів пацієнтів з відповідною видачою сертифікату про його проходження, що встановлено раніше рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.01.2018 року по цивільінй справі №1543/17. Також відповідно до п.4.11, 7.5 Посадової інструкції лікар-нарколог повинен дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, техніки безпеки, а також несе відповідальність за виконання всіх пунктів посадової інструкції та правил внутрішнього трудового розпорядку. В КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» діють Правила внутрішнього трудового розпорядку (далі Правила ) КЗ «Родільнянська ЦРЛ», розроблені на підставі Типових правил, затверджених наказом МОЗ України від 18.12.2000 року за №204 в останній редакції, затвердженій Головним лікарем від 08.02.2016 року.(а.с.53 т.1) Згідно підписного листа [PERSON] з правилами внутрішнього трудового розпорядку КЗ « Роздільнянської ЦРЛ» при прийомі на роботу була ознайомлена . (а.с.111 т.1) Згідно Правил в наданих суду редакціях за 2009 рік, 2016 рік (а.с.80,т.2, а.с.54 (зворотній бік) т.1) незмінно початок роботи відділень і служб стаціонару для всіх працівників, а також поліклініки з 8 години ранку. За п.5.7 Правил в редакції 2016 року, так і в п.5.9. Правил в редакції від 2009 року до початку роботи кожен працівник зобов`язаний відзначити свій прихід на роботу, а після закінчення дня відхід з роботи в старшої медсестри відділення або керівника під розпис. Складання графіків роботи медичного персоналу поліклініки та контроль за їх виконанням покладено відповідно до посадової інструкції на старшу медичну сестру поліклініки. Згідно п.7.3 Правил дисциплінарні стягнення накладаються керівником лікарні. Також між колективом та адміністрацією КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» укладено колективний договір на 2016- 2019 роки, прийнятий на конференції трудового колективу 03.02.2016 року. (а.с.58 т.1) Також судом встановлено, що в КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» діє Положення про наркологічний кабінет, затверджене головним лікарем КЗ «Роздільнянська ЦРЛ. Відповідно до Розділу 11 Положення лікар нарколог розробляє індивідуальний графік роботи наркологічного кабінету з подальшим його затвердженням головним лікарем в положенні вказано, що цей графік є Додатком №1 до Положення.(а.с.197 т.1) Згідно додатку №1 наркологічний кабінет розпочинає роботу о 9 годині ранку, при цьому у графіку прописані часи, надання допомоги пацієнтам по місцю їх мешкання з 12 години та 13 години дня. (а.с.205 т.1) Відповідно до наказу по КЗ «Роздільнянська районна лікарня» від 31.03.2017 року №98 до функціональних обов`язків головного лікаря відноситься контроль за відпрацюванням робочого часу персоналом відділень та виконання правил внутрішнього трудового розпорядку дня. Заступник головного лікаря по поліклінічні роботі безпосередньо керує роботою районної поліклініки та є завідуючий районною поліклінікою (п.3), а також контролює відпрацювання робочого часу персоналом відділення і виконання правил внутрішнього трудового розпорядку. (п.5.5.) Відповідно до наказу по КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» від 03.01.2017 року №1 дублером заступника головного лікаря по поліклінічній роботі є лікар-терапевт [PERSON] . Згідно посадової інструкції заступника головного лікаря з амбулаторно-поліклінічної роботи п.3.17 Інструкції він затверджує графік роботи лікарів, середнього та молодшого медичного персоналу, графік відпусток, завіряє табеля на заробітну плату. 09.11.2017\~року лікаря-нарколога [PERSON] було звільнено з займаної посади за ч.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання обов`язків, покладених не неї трудовим договором на підставі наказів №75 від 09.11.2017 року та (а.с.208 т.2) та наказу №161 від 09.11.2017 року (а.с.209 т.2), а також відповідно до наданої згоди профкому від 18.10.2017 року за №107. (а.с.207 т.2) В підтвердження видання даних наказів надано їх копії Книги наказів по кадровій роботі, де в переліку наказів міститься наказ про звільнення [PERSON] за №75 та копію Журналу реєстрації наказів по основній діяльності, де в переліку міститься наказ №161 від 09.11.2017 року. (а.с.215,218 т.2) Згідно акту відмови від підпису від 09.11.2017 року у кабінеті виконуючого обов`язки головного лікаря в присутності члені комісії [PERSON] було доведено зміст наказу №161 від 09.11.2017 року про її звільнення з роботи, однак остання поставити підпис про ознайомлення та отримати даний наказ відмовилась.(а.с.211 т.2) Дані обставини в суді підтвердили допитані в якості свідків заступник головного лікаря [PERSON] , голова профспілкового комітету лікарні [PERSON] , начальник відділу кадрів Киричук Є.М., давши аналогічні покази, що [PERSON] в їх присутності отримати у [PERSON] наказ про звільнення відмовилась. Як зазначено в наказі № 161 від 09.11.2017 року підставою для звільнення [PERSON] з роботи на підставі ч.3 ст.40 КЗпП України послугували наступні порушення трудової дисципліни з боку позивача [PERSON] , за які вона неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності. Так, 03.04.2017\~року за неодноразові порушення трудової дисципліни, які виявились у запізненнях на роботу наказом КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» за №109 та №123 від 07.06.2017 року лікарю наркологу [PERSON] двічі було оголошено догану. (а.с.52 т.1) Підставою для\~накладення дисциплінарних\~стягнень послугували\~акти про\~запізнення на\~роботу [PERSON] від 17.02.2017 року про запізнення на роботу на 50 хв (9 год. 50 хв); акт від 20.02.2017 року про запізнення на 50 хв ( 9 год. 50 хв); акт від 03.03.3017 року про запізнення в цей день на 38 хв ( 9 год. 38 хв); акт від 06.03.2017 року про запізнення на 30 хв. ( 9 год. 30 хв); акт про запізнення від 16.03.2017 року на 40 хв. ( 9 год. 40 хв); акт про запізнення від 27.03.2017 року на 50 хв. (9 год.50 хв); акт про запізнення на 50 хв. ( 9 год.50 хв); акт про запізнення від 28.03.2018 року на 40 хв. ( 9 год 40 хв); акт про самовільний покинення робочого місця з 11 год 05 хв. Та відсутність на робочому місця з цього часу; акт про запізнення від 31.03.2017 року на 53 хв. ( 9 год. 53 хв.); акт про запізнення від 10.05.2017 року на 55 хв (а.с.61 т.2) та відповідні акти, складені в дні запізнень на роботу [PERSON] про відмову від дачі письмових пояснення щодо причин запізнень на роботу та відсутності на робочому місця.(а.с.62 т.2) [PERSON] з наказом про накладення дисциплінарного стягнення була ознайомлена 06.04.2017 року, надавши пояснення на зворотній стороні наказу щодо її відсутності на робочому місця. [PERSON] пояснила причини відсутності її на роботі , а саме, що 30.03.2017 року вона здавала квартальний звіт в Одеський обласний наркологічний диспансер, про що попередила працівників реєстратури. Також пояснила, що зранку вона часто консультує хворих в сільській місцевості, так як живе в селі, а потім біля 1 години добирається до робочого місця, про цих хворих лікарню не повідомляє, так як це конфіденційна інформація. (а.с.52 т.2) Допитані за клопотанням позивача свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , лікарі та працівники КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» дали в суді аналогічні свідчення в яких підтвердили факти, викладені ними в актах про відсутність лікаря [PERSON] на робочому місці згідно актів про запізнення, також пояснили, що остання відмовлялась пояснювати в їх присутності причини її запізнень на роботу, а також відмовлялась надати письмові пояснення про причини запізнень. Крім цього, кожен із свідків, пояснив, що акти про запізнення складалися в день запізнення [PERSON] на роботу і час визначався на підставі годинника, який висить в коридорі лікарні. Заперечували, що акти були складені в один день. Крім цього допитана по справі свідок [PERSON] , старша медсестра КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» в суді підтвердила, що в лікарні для всіх працівників, в тому числі і для лікарів ведеться Журнал відпрацювання робочого часу медперсоналом та лікарями КЗ , в якому до початку роботи кожен працівник зобов`язаний відзначати свій прихід на роботу, а після закінчення дня відхід з роботи. Вона відповідальна за ведення вказаного Журналу і відслідковує час приходу і відходу працівників лікарні. [PERSON] у вказаному книзі розписуватись відмовлялась, на роботу систематично запізнювалась. Такий порядок ведення обліку робочого часу відповідає п.5.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку лікарні. (а.с.55 т.1) В підтвердження показів свідка відповвдачем надано копію Журналу відпрацювання робочого часу лікарів КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» за лютий, березень 2017 року, де відмітки про прихід та відхід з роботи лікаря [PERSON] , виконані нею власноручно, відсутні. (а.с.112-118 т.1) Із наданої суду копії Книги наказів по командировочним посвідченням КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» наказ про відрядження лікаря [PERSON] для здачі звіту в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» на 30.03.2017 року не видався. (а.с.120,121 т.1) Згідно листа КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» № 59/2 від 08.06.2017 року [PERSON] згідно затвердженого графіку здачі звіту з наркології повинна була його здати 29.03.2017 року. Звіт був зданий 30.03.2017 року . (а.с.122 т.1) 07.06.2017\~року за порушення трудової дисципліни, які виявились у запізненні на роботу 10.05.2017 року, наказом КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» за №123 від 07.06.2017 року лікарю наркологу [PERSON] було знову оголошено догану. (а.с.63 т.2) Підставою\~для накладення\~дисциплінарних стягнень\~послугували акт про запізнення від 10.05.2017 року на 55 хв (а.с.61 т.2) та відповідний акт, складений в день запізнення на роботу [PERSON] , про відмову від дачі письмових пояснення щодо причин запізнень на роботу та відсутності на робочому місця.(а.с.62 т.2) З наказом [PERSON] ознайомлена 08.06.2017 року, письмові пояснення в цей день надала на зворотній стороні наказу, де повідомила, що в цей день вона своєчасно прийшла на роботу і знаходилась на робочому місці.(а.с.63 т.2 зворотна сторона наказу) 12.06.2017\~року за порушення трудової дисципліни, які виявились у видачі 24 травня 2017 року, сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду особою [PERSON] з грубим порушенням порядку проведення профілактичного наркологічного огляду, встановленого наказом МОЗ №339 від 28.11.1997 року, наказом за №125 лікарю наркологу [PERSON] повторно було оголошено догану. (а.с.223 т.2) Підставою для накладення дисциплінарного стягнення послугувала доповідна заступника головного лікаря КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» Муравської Т.М. про те, що 25.05.2017 року нею виявлено факт видачі сертифіката громадянину [PERSON] про проходження профілактичного наркологічного огляду 24.05.2017 року в порушення Інструкції про профілактичний наркологічний огляд, затвердженої наказом МОЗ України №337 від 28.11.1997 року без урахування результатів лабораторного дослідження крові [PERSON] на активність ГГТ. Так сертифікат був виданий [PERSON] - 24.05.2017 року, а кров у [PERSON] на лабораторне дослідження була відібрана після видачі сертифікату та надано до лабораторії, що підтверджується Журналом лабораторних досліджень.(а.с.118 т.3) По даному факту було проведено службове розслідування в КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» і згідно наданого акту службового розслідування від 30.05.2017 року, викладені в докладній факти підтвердились. 24.05.2017 року [PERSON] видала [PERSON] сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду №834152 (а.с.117 т.3), тоді як результати лабораторного дослідження крові [PERSON] на ГГТ були виконані лабораторією лікарні лише 25.05.2017 року, а тому оцінити ці результати на момент проведення обстеження [PERSON] не могла. (а.с.116 т.3) Згідно наданих суду актів відмови під підпису та акту відмови від дачі пояснень, складених за участю в.о. головного лікаря [PERSON] , заступника головного лікаря [PERSON] , заступника головного лікаря [PERSON] , [PERSON] від дачі письмових пояснень та від ознайомлення з наказом відмовилась 12.06.2017 року. (а.с.114,115 т.3) 05.07.2017 року за порушення трудової дисципліни, які виявились у видачі 14 червня 2017 року, сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного огляду особами з грубим порушенням порядку проведення профілактичного наркологічного огляду, встановленого наказом МОЗ №339 від 28.11.1997 року наказом №129 лікарю наркологу [PERSON] повторно було оголошено догану. (а.с.224 т.2) Так згідно акту службового розслідування по даному факту притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності від 16.06.2017 року 14.06.2017 року лікар-нарколог [PERSON] також видала сертифікати про проходження профілактичного наркологічного огляду громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з грубим порушенням вимог Інструкції про профілактичний наркологічний огляд, затвердженої наказом МОЗ України №337 від 28.11.1997 року і Порядку проведення обов`язкового профілактичного огляду, затвердженого постановою КМУ від 06.11.1997року №1238 сертифікати були видані громадянам без проведення обов`язкової програми, яка передбачає лікарський огляд, дослідження крові на ГГТ і медичне лабораторне обстеження. Даний наказ [PERSON] оскаржувала самостійно від нині розглядуваних позовних вимог, по цивільній справі за №511/1543/17 судом перевірено та підтверджено законність даного наказу і рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.01.2018 року, яке на теперішній час набрало законної сили, в задоволенні позову [PERSON] про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення від 05.07.2017 року за №129 [PERSON] відмовлено. (а.с.250 т.2 ) Також судом встановлено, що на час винесення наказу про звільнення [PERSON] підставою також для її звільнення послугували наступні встановлені судом обставини вчинення нею нового дисциплінарного поступку при наступних обставинах. Так судом встановлено, що згідно розпорядження Роздільнянської РДА від 04.09.2017 року за №497/А-2-17 «Про проведення чергового призову до Збройних сил України та інших військових формувань громадян України на строкову військову службу в жовтні листопаді 2017 року та заходи щодо його забезпечення» в Роздільнянському районі проводився призов «осінь-2017» на строкову військову службу юнаків 1990-19999 років.(а.с.184 т.2) З метою проведення призову згідно Додатку №2 до вищевказаного був узгоджений склад медичної комісії із лікарів КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» та її дублюючий склад. Відповідно до цього додатку в основний склад комісії включена як лікар- нарколог [PERSON] (дублюючий її лікар - - [PERSON] ), в свою чергу до основного складу комісії включений лікар психіатр [PERSON] і відповідно дублюючий його лікар [PERSON] (а.с.186 т.2) Також було затверджено графік проведення медогляду призовників в КЗ «Роздільнянська ЦРЛ». (а.с.188, 189 т.2) Так судом встановлено, що з 13.10.2016 року в КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» на посаду лікаря-психіатра на 0,25 ставки як зовнішнього сумісника був зарахований [PERSON] (а.с.91 т.3), а 01.02.2017 року [PERSON] переведений на посаду лікаря-психіатра на робочий день з повною зайнятістю як основний працівник. ( а.с.92 т.3) Також згідно табелів використанні робочого часу за період з січня 2017 року по липень 2017 року [PERSON] не суміщала обов`язки лікаря-нарколога та психіатра КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» і відповідної оплати не отримувала . (а.с.93-104 т.3) В додатку вказані умови допущення до роботи резервного складу лікарів призовної комісії це відсутність на роботі лікаря з поважних причин. (ст.186 т.2) Відповідач також надав суду копію наказу КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» від 04.10.2017 року «Про організацію медичного огляду в період чергового призову осінь 2017», яким виключено із дублюючого складу медкомісії по призову лікаря нарколога [PERSON] (а.с.196 т.2) Медична комісія по призову розпочала роботу 02.10.2017 року , медичний огляд юнаків проводився в поліклініці Роздільнянської ЦРЛ і лікарі спеціалісти проводили їх огляд у власних кабінетах відповідно. Судом встановлено, що в жовтні 2017 року медогляд проходив призовник [PERSON] , 1998 року народження, що підтверджується копією його особової картки. Позивач зазначила, що 02.10.2017 року лікарем наркологом [PERSON] вказаний призовник був оглянутий в якості лікаря-нарколога, так і в якості лікаря психіатра, про що свідчать підписи лікаря [PERSON] про придатність призовника до військової служби в особовій справі призовника [PERSON] я кості лікаря нарколога. (а.с.203 т.2) 20.10.2017 року призовник [PERSON] проходив обласну медичну комісію у збірному пункті Одеського обласного військкомату і на огляді у лікаря-психіатра у нього було виявлено порізи (само ушкодження) на лівому зап`ясті, про що було складено відповідний висновок лікаря-психіатра та повернуто призовника в районний комісаріат для направлення на стаціонарне обстеження, що підтверджується висновком лікаря в Книзі реєстрації призовників, які прибули на обласний збірний пункт для проходження контрольного медичного огляду за №1320 (протокол від 20.10.2017 року, [INFO] військовий комісар Роздільнянського військового комісаріату . (а.с. 73 т.3) [INFO] військовий комісар Роздільнянського військкомату [PERSON] повідомив лікарню про виявлення факту недбалого ставлення лікаря-нарколога [PERSON] до виконання нею своїх обов`язків при проведенні огляду призовника в якості лікаря психіатра.(а.с.198 т.2) Викладені в заяві факти в суді підтвердив військовий комісар [PERSON] , який суду пояснив при допитані в якості свідка, що саме він повідомив лікарню про факт неналежного виконання лікарем [PERSON] свої обов`язків та неякісного медогляду призовника [PERSON] , який замість того, щоб своєчасно відбути до місця несення служби був повернутий до військкомату для додаткового обстеженні в диспансері. Такі дії лікарів можуть призвести до непередбачуваних наслідків. На підставі повідомлення військового комісара КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» було проведено службове розслідування по факту недбалого ставлення до своїх обов`язків лікаря-нарколога [PERSON] від 28.10.2017 року, яким було встановлено, що огляд призовника [PERSON] був проведений лікарем [PERSON] 12.10.2017 року як лікарем-наркологом, а також як дублюючим лікарем психіатром, тоді як в цей день лікар психіатр КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» був на робочому місці та проводив прийом громадян, наказ на його заміну в складі призовної комісії по КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» не видався. Також комісією було встановлено, що [PERSON] недбало виконує свої функціональні обов`язки, а саме не провела огляд осіб, які підлягають медогляду і зробила лікарський висновок без результатів огляду, що привело до встановленні неправильного висновку щодо придатності його до військової служби.(а.с.204 т.2) Також відповідачем надано суду виписку із Журналу амбулаторного прийому лікаря - психіатра [PERSON] , згідно якого лікар-психіатр і 02.10.2017 року , і 12.10.2017 року перебував на робочому місці та проводив прийом громадян. (а.с.105 т.3) Допитаний в якості свідка лікар психіатр КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» [PERSON] суду пояснив, що в жовтні 2017 року він був на роботі та підстав виконувати його роботу по призову в медкомісії у [PERSON] не було. З лютого 2017 року він займав постійно посаду в лікарні за фахом, вів прийом пацієнтів в лікарні. Таким чином, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи, суд вважає, що дані спірні правовідносини між сторонами виникли з трудових правовідносин, оскільки позивач зазначає, що її право порушені відповідачем як роботодавцем, для чого необхідно перевірити законність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та законність її звільнення в подальшому з роботи за систематичне порушення трудової дисципліни. Суд вважає, що дані правовідносини регулюються наступними нормами права. Трудові відносини в Україна регулюються Конституцією України, Кодексом законів про працю України , та іншими нормативними актами. Статтею 139 КЗпП України\~визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст.57 КЗпП України час початку та закінчення щоденної роботи визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності відповідно до законодавства. Відповідно до\~ст. 29 КЗпП України\~до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. На підставі п. 3 ч.1\~ст. 40 КЗпП України\~трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України\~в п. 23\~постанови\~від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~за передбаченими п. 3 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України\~підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання\~без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково\~(ст. 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року. Отже, законодавством передбачено, що підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку,\~за наявності\~застосованого й не втратившої юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного\~стягнення. Частиною 2\~ст. 147 КЗпП України\~встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Заходами стягнення є догана і звільнення (ч. 1\~ст. 147 КЗпП України). З урахуванням положень\~ст. 147 КЗпП України\~звільнення за передбаченими п. 3\~ст. 40 КЗпП України\~підставами є заходом стягнення, що застосовується до працівника за порушення ним трудової дисципліни. Таким чином, працівник може бути звільнений з роботи на підставі\~п. 3\~ст. 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (ст. 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі. Відповідно до\~ст. 148 КЗпП України\~дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Згідно ч. ч. 1, 4\~ст. 149 КЗпП України\~до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.\~\~ Як роз`яснено у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.\~40\~п. 1 ст.\~41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149\~КЗпП\~правила і\~порядок застосування\~дисциплінарних стягнень,\~зокрема,\~чи не\~закінчився встановлений\~для цього\~строк,\~чи застосовувалось\~вже за\~цей проступок\~дисциплінарне стягнення,\~чи враховувались\~при звільненні\~ступінь тяжкості\~вчиненого проступку\~і заподіяна\~ним шкода,\~обставини,\~за яких\~вчинено проступок,\~і попередня\~робота працівника.\~ У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного\~\~чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичне порушення трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності\~\~та порушив її знову. Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог\~\~\~ч. 1 п. 3\~ст. 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягають встановленню судом відповідно до вимог\~ст. 214 ЦПК України\~при вирішенні спору про законність звільнення [PERSON] з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог\~ст.\~ст. 147-149 КЗпП України\~були застосовані дисциплінарні стягнення. Також відповідно до вимог ст..43 КЗпП України розірвання трудового договору на підставі ч.3 ст.40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинного органу профспілкової організації, членом якої є працівник. Оскільки при розгляді даної справи розглядається питання поновлення на посаді лікаря, то суд також приймає до уваги, що дані спірні правовідносини регулюються і іншими нормативними актами в сфері охорони здоров`я. Так лікар нарколог [PERSON] повинна була керуватися в своїй роботі наступним нормативними актами і діяти відповідно Інструкції про профілактичний наркологічний огляд та його обов`язкові обсяги та Порядку профілактичного наркологічного огляду, затверджених наказом МОЗ України від 28.11.1997 року № 339 «Про вдосконалення системи профілактичних протиалкогольних та проти наркотичних заходів та обов`язкових профілактичних наркологічних оглядів» (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.11.1997 року № 1238 «Про обов`язковий профілактичний наркологічний огляд і порядок його проведення». Так відповідно до п.1,3,6 Порядку проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду №1238 профілактичний наркологічний огляд громадян проводиться в наркологічному закладі за місцем постійного їх проживання. Профілактичний наркологічний огляд проводиться за обов`язковою програмою, що передбачає лікарський наркологічний огляд, психологічне тестування та медичне лабораторне обстеження, в порядку встановленому МОЗ. Після проведення профілактичного наркологічного огляду громадянину видається сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду . Обов`язковий обсяг обстеження включає лікарський наркологічний огляд, психологічне тестування та лабораторне дослідження активності гамма-глутамілтрансферази сироватки крові за програмами Всесвітньої організації охорони здоров`я (ВООЗ) "Тест "Аудит" та "Тест клінічного скринінгу" (додатки 1, 2). Крім цього суд зазначає, що перевіряючи наявність в діях [PERSON] ознак дисциплінарного проступку при виконанні нею обов`язків члена медкомісії по призову на строкову військову службу суд керується наступними нормативно-правовими актами. Так відповідно до Постанови КМУ від 21 березня 2002 р. N 352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу\~та прийняття призовників на військову службу за контрактом» ( далі Постанова №352) на військові комісаріати покладається: здійснення контролю за виконанням громадянами та посадовими особами вимог\~Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". За п.69, 70 Постанови №352 медичний огляд призовників проводиться відповідно до\~ Положення про військову - лікарську експертизу.\~Придатність призовників до військової служби за станом здоров`я та фізичного розвитку кожним лікарем-спеціалістом визначається методом індивідуальної оцінки. Висновки про придатність або непридатність призовників до військової служби, а також установлений діагноз заносяться кожним лікарем-спеціалістом в\~облікову картку \~призовника та інші документи, , і скріплюються особистим підписом лікаря-спеціаліста із зазначенням дати проведення медичного огляду. За п.98 Постанови №352 обласний збірний пункт створюється за наказом обласного військового комісара з метою організованого відправлення призваних до військових частин. Обласний збірний пункт спрямовує свою роботу на запобігання випадкам направлення до Збройних Сил та інших військових формувань зокрема громадян, непридатних до військової служби за станом здоров`я. Згідно п.101 Постанови №352 на обласному збірному пункті проводиться зокрема медичний огляд громадян, призваних на строкову військову службу. Особи, непридатні до військової служби за станом здоров`я, хворі, призвані з порушенням вимог\~Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", підлягають поверненню з обласного збірного пункту до районних військових комісаріатів, які їх направили. Відповідно до\~п.2.1.\~Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міноборони України від 14 серпня 2008 року N 402 організація медичного огляду призовників і допризовників покладається на районні (міські) комісії з питань приписки і районні (міські) призовні комісії. За п.2.2. Положення №402 медичний огляд призовників проводиться на призовних дільницях районних (міських) військових комісаріатів лікарями, які залучаються з місцевих лікувальних закладів рішенням керівника місцевої державної адміністрації, на збірних пунктах Автономної Республіки Крим, обласних, Київського міського військових комісаріатів - лікарями медичного відділення тимчасового штату збірного пункту, які залучаються з лікувальних закладів відповідних управлінь охорони здоров`я. Безпосередньо керує роботою медичного персоналу, що залучається для медичного огляду призовників, лікар - член призовної комісії (комісії з питань приписки), який призначається з числа найбільш кваліфікованих лікарів-спеціалістів та має необхідні знання і досвід у галузі військово-лікарської експертизи. За п.2.3. Положення лікар - член призовної комісії проводить інструктивне заняття з медичним персоналом, звертаючи увагу на правильність та об`єктивність огляду і визначення придатності призовників до військової служби. Підлягають детальному розбору виявлені раніше недоліки в оглядах призовників (порушення методики дослідження, невірні висновки лікарів, випадки повернення призовників із збірного пункту та дострокового звільнення, неправильно призваних за станом здоров`я тощо). Відповідно до 2.5.Положення перед медичним оглядом усім призовникам проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), антиген до вірусу гепатиту "B" (HBsAg), антитіла до вірусу гепатиту "C" (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться флюорографічне обстеження органів грудної клітки, профілактичні щеплення у відповідності з календарем профілактичних щеплень, електрокардіографічне дослідження. Оцінивши докази в сукупності, перевіривши їх відповідність нормам закону, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] належить відмовити виходячи з наступного. [PERSON] працювала в КЗ «Роздільнянська ЦРБ» на посаді лікаря нарколога з 21.06.2000 року. 09.11.2017 року звільнена з займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗПП України за систематичне порушення трудової дисципліни. Відповідно до правової позиції ВСУ від 15.1.2010 року по справі №6-201213св в справах, де оскаржується незаконність звільнення особи, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулось без порушення законодавства про працю. Тому перевіряючи законність звільнення [PERSON] з роботи, суд в першу чергу перевіряє дотримання роботодавцем вимог щодо ознайомлення працівника з посадовою інструкцією, в якій визначається його трудова функція і визначається робоче місце, а також з`ясовує наявність в установі правил внутрішнього трудового розпорядку дня, якими визначається в силу ст.7 КЗпП час початку і закінчення щоденної роботи, а також перевіряє чи ознайомлений працівник з ними відповідно до вимог ст.29 КЗпП України. Судом \~по справі\~достовірно встановлено,\~що [PERSON] \~згідно посадової\~інструкції лікаря\~-\~нарколога поліклініки,\~затвердженої \~головним лікарем\~КЗ «Роздільнянська\~ЦРЛ»,\~ ознайомлена\~з інструкцією\~під підпис\~02.01.2014\~року.\~Посадовою інструкцією\~визначено коло\~її обов`язків,\~згідно яким\~остання організує\~наркологічну допомогу\~населенню району,\~організує та\~контролює \~лікування хворих\~в поліклініці\~та на\~дому,\~проводить диспансерне\~спостереження за\~населенням,\~в тому\~числі до\~її функціональних\~обов`язків віднесена\~і профілактична\~та санітарна просвітницькаробота в районі. Цією ж інструкцією визначено робоче місце [PERSON] це поліклінічне відділення Роздільнянської ЦРБ, наркологічний кабінет на 2 му поверсі кабінет №20.(т.1 а.с.79) Згідно посадової інструкції [PERSON] , підпорядкована в своїй роботі як головному лікарю лікарні, завідуючій поліклінічним відділенням, так і Обласному наркодиспансеру. (а.с.79 т.1) Головний лікар та заступник головного лікаря по поліклінічній роботі згідно їх посадових інструкцій та наказу №98 від 03.01.2017 року мали право контролювати відпрацювання робочого часу персоналом відділень та виконання правил внутрішнього трудового розпорядку дня, в тому числі [PERSON] в силу своїх повноважень та підпорядкованості по службі. Так в досліджуваний період обов`язки головного лікаря КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» виконував [PERSON] , посаду заступника головного лікаря по поліклінічній роботі [PERSON] , а також на підставі Наказу №1 від 03.01.2017 року дублером [PERSON] на вказаних посадах визначено лікаря- терапевта [PERSON] , яка також згідно розпорядження Роздільнянської РДА від 4 вересня 2017 року була старшим лікарем районної призовної комісії (а.с.99, 101 т.1, а с. 186 т.2) Таким чином, оскільки робоче місце [PERSON] визначено лише як робочий кабінет в поліклініці, а її трудова функція передбачає не тільки присутність в кабінеті, то відповідно для виконання цих трудових функцій за межами робочого місця, [PERSON] повинна була повідомляти осіб, яким вона підпорядковується відповідно до посадової інструкції, місце її перебування та причини відсутності на робочому місці. Також суд вважає встановленим, що при прийомі на роботу в 2000 році з дотриманням вимог ст.29 КЗпП України [PERSON] була ознайомлена з Правилами внутрішнього трудового розпорядку дня КЗ «Роздільнянська ЦРЛ», що підтверджується підписним листом до Правил (т.1 а.с.111), де міститься підпис особистий [PERSON] поряд з підписами інших працівників лікарні і це спростовує доводи позивача про те, що з правилами внутрішнього трудового розпорядку лікарні вона не ознайомлена. Той факт, що деякі особи, які містяться в підписному листі до Правил внутрішнього трудового розпорядку дня лікарні на даний час звільнились вже з роботи, про що надала суду лікарня інформацію на вимогу позивача (а.с.100,т.2), свідчить саме про те, що така форма ознайомлення працівників лікарні з Правилами внутрішнього трудового розпорядку дня ведеться в лікарні тривалий час і ознайомлення працівників з правилами внутрішнього трудового розпорядку дня в такий спосіб не протирічить законодавству, так як форма ознайомлення працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку при прийомі на роботу не визначено. В подальшому Правила внутрішнього трудового розпорядку дня в лікарні періодично перезатверджувались головним лікарем установи , про що позивач надав суду копії Правил внутрішнього трудового розпорядку дня , затверджених станом на 20.01.2009 року, (а.с.76 т.2), станом на 20.02.2016 року (а.с.53 т.1), в яких зокрема незмінно робочий день в лікарні розпочинається о 8 годині ранку. Судом також встановлено, що на виконання п. 5.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку дня в КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» правомірно ведеться Журнал відпрацювання робочого часу лікарів КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» за 2017 року, контроль за веденням якого покладеного на старшу медсестру [PERSON] , що підтверджується Правилами та посадовою інструкцією старшої медсестри КЗ «Роздільнянська ЦРЛ», в якому при дослідженні його судом достовірно встановлено, що лікар нарколог [PERSON] щоденно не відмічала свій прихід і відхід з роботи і цим доказом також підтверджуються саме доводи позивача про наявні запізнення на роботу лікаря [PERSON] . Також суд вважає доведеним, що в лікарні діяло Положення про наркологічний кабінет, затверджене головним лікарем КЗ «Роздільнянська ЦРЛ». Із змісту Положення судом встановлено, що до нього є два додатки Додатки №1 та №2, один із яких індивідуальний графік роботи наркологічного кабінету. Суд зазначає, що оскільки даний додаток №1 вказаний в положенні, як невід`ємна його частина, то суд вважає, що він разом з Положенням затверджений головним лікарем КЗ «Роздільнянська ЦРЛ». Відповідно до Розділу 11 Положення саме лікар- нарколог розробляє індивідуальний графік роботи наркологічного кабінету з подальшим його затвердженням головним лікарем в положенні вказано, що цей графік є Додатком №1 до Положення.(а.с.197 т.1) Згідно додатку №1 наркологічний кабінет розпочинає роботу о 9 годині ранку, при цьому у графіку прописані часи, надання допомоги пацієнтам по місцю їх мешкання з 12 години та 13 години дня. Однак в даному графіку дійсно відсутній підпис [PERSON] по те, що цей графік був складений саме нею. Обов`язок роботодавця ознайомлювати лікаря з Положенням про кабінет не передбачено, оскільки такі документи розробляються саме за участю лікаря-нарколога, а тому суд визнає, що таке положення діяло в лікарні, що не заперечувалось і позивачем, однак в якості доказу не приймає графік роботи кабінету, так як відповідач доказів складання цього графіка саме лікарем [PERSON] не надав. Тоді виходячи з Правил внутрішнього трудового розпорядку лікар [PERSON] повинна була приходити на роботу о 8 годині ранку, однак відповідач наполягав, що робочий день в неї розпочинався о 9 годині ранку, що суд приймає до уваги, так як така позиція суду не погіршує положення працівника. Суд вважає, що правомірно 03.04.2017 року та 07.06.2017 року за неодноразові порушення трудової дисципліни, які виявились у запізненнях на роботу наказами КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» за №109 та №123 лікарю наркологу [PERSON] двічі було оголошено догану. Суд вважає, що акти про запізнення на роботу лікаря [PERSON] , покази свідків допитаних по справі працівників КЗ «Роздільнянська ЦРЛ», які підписали дані акти і в суді підтвердили викладені в них факти, а також відсутність записів [PERSON] про час приходу на роботу в Журналі відпрацювання робочого часу лікарів КЗ «Роздільнянська ЦРБ» за березень, квітень, травень 2017 року, достовірно підтверджують, що остання без поважних причин запізнювалась на роботу, чим порушувала трудову дисципліну, що призводило до того, що наркологічний кабінет КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» не починав своєчасно працювати і це в свою чергу привело до численних скарг пацієнтів лікарні. Суд відхиляє доводи [PERSON] про те, що усі наведені обставини не мали місце, а акти про запізнення та про відмову її від дачі пояснень були сфальшовані. Викладені в актах про запізнення факти [PERSON] не спростувала, повідомивши лише суд, що вона в цей час знаходилась на робочому місці і на роботу прибувала своєчасно на 9 годину ранку. Суд погоджується з доводами позивача, що виходячи з її посадових обов`язків, її робоче місце не обмежується лише конкретним наркологічним кабінетом, це можуть бути консультації в відділеннях ЦРБ, відвідування хворих на дому, санітарно освітня робота серед населення, однак по кожному факту запізнень [PERSON] не надала доказів її виконання трудових функцій в лікарні або поза її межами. Згідно довідки Роздільнянської ЦРЛ плани і звіти про проведення санітарно- просвітницької роботи серед населення за період роботи [PERSON] з 20000 року по 2017 рік до організаційно-методичного кабінету лікарні на надавались. (а.с.111 т.2) Не надала [PERSON] і доказів поважних причин запізнення на роботу. Заперечуючи наданий відповідачем технологічний графік роботи наркологічного кабінету, [PERSON] не надала інший графік роботи кабінету, розроблений нею особисто і для того, щоб він мав юридичну силу, затверджений головним лікарем КЗ, а тому суд вважає, що [PERSON] відповідно повинна була дотримуватись загального графіку роботи лікарні на своєчасно заявлятися на робоче місце , а після цього узгоджувати визнання своїх трудових функцій за межами лікарні з адміністрацією. Вважає суд у доведеним той факт, що недотримання трудової дисципліни лікарем [PERSON] призвело да численних нарікань пацієнтів лікарні щодо якості роботи цього медичного закладу, що підтверджується записами в Книзі скарг та пропозицій, яку суд також вважає належним доказом по справ (а.с.227 т.2) Також суд вважає, що [PERSON] порушила трудову дисципліну 30.03.2017 року, коли самовільно, без отримання посвідчення на відрядження, без дозволу адміністрації лікарні, покинула своє робоче місці і відбула до м. Одеси, як потім було з`ясовано здати звіт в Одеський психоневрологічний диспансер. Суд погоджується з доводами відповідача, що направлення працівника у відрядження здійснюється керівником підприємства або його заступником і оформляється наказом відповідно до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затверджена Мінфіном України від 13.03.1998 року за №59, а тому відповідно залишення робочого місця і відбуття у відрядження у інший спосіб є порушенням трудової дисципліни. Також суд зазначає, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих працівнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Тому правова оцінка дисциплінарного проступку здійснюється на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Однак невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку надати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного суду України від 19 жовтня 2016 року № 6-2801цс15. Також\~суд вважає,\~що правомірно\~ 12.06.20017\~року та 05.07.2017 року за неодноразові порушення трудової дисципліни, які виявились у видачі лікарем [PERSON] 24 травня 2017 року сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду [PERSON] , а також 14.06.2017 року сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного огляду громадянами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з грубим порушенням порядку проведення профілактичного наркологічного огляду, встановленого наказом МОЗ №339 від 28.11.1997 року, наказами за №125 та №129 лікарю наркологу [PERSON] було оголошено дві догани. (а.с.223, 224 т.2) Також судом достовірно встановлено, що займаючи посаду лікарня нарколога, [PERSON] згідно наявного посвідчення, мала право в досліджуваний судом період проводити профілактичні наркологічні огляди пацієнтів з відповідною видачою по результатам огляду сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду. При цьому лікар нарколог [PERSON] повинна була керуватися в своїй роботі і діяти відповідно Інструкції про профілактичний наркологічний огляд та його обов`язкові обсяги та Порядку профілактичного наркологічного огляду, затверджених наказом МОЗ України від 28.11.1997 року № 339 «Про вдосконалення системи профілактичних протиалкогольних та проти наркотичних заходів та обов`язкових профілактичних наркологічних оглядів» (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.11.1997 року № 1238 «Про обов`язковий профілактичний наркологічний огляд і порядок його проведення» . Так рішенням\~Роздільнянського районного\~суду Одеської\~області \~від 26.01.2018\~року \~підтверджено законність\~накладення дисциплінарного\~стягнення на\~ [PERSON] \~на підставі\~наказу \~№129\~від 05.07.2017\~року і\~підтверджено,\~що [PERSON] \~ 14.06.2017\~року,\~видавши сертифікати\~ про\~проходження профілактичного\~наркологічного огляду\~в лікарні\~громадянам [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~в день\~проходження профілактичного\~огляду,\~порушила вимоги\~ наказу\~МОЗ України\~від 28.11.1997\~року №\~339\~«Про вдосконалення\~системи профілактичних\~протиалкогольних та\~проти наркотичних\~заходів та\~обов`язкових профілактичних\~наркологічних оглядів»\~та видала\~сертифікати \~без оцінювання\~результатів лабораторного\~дослідження,\~що було\~встановлено службовим\~розслідуванням. Даним наказом від 05.07.2017 року повторно за аналогічне правопорушення на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення у виді догани, так як йому передував наказ від 12.06.2017 року. Судом на підставі наданих доказів встановлено, що 24 травня 2017 року при таких же обставинах без оцінювання результатів лабораторного дослідження крові [PERSON] видала сертифікат про проходження профілактичного наркологічного контролю громадянину [PERSON] , що підтверджується актом службового розслідування КЗ Роздільнянська ЦРЛ» від 30.05.2017 року, докладною Муравської від 25.05.2017 року. Даними доказами підтверджено, що [PERSON] , видаючи у такий спосіб сертифікати про проходження профілактичного наркологічного, умисно грубо порушила вимоги «Інструкції про профілактичний наркологічний огляд та його обов`язкові обсяги» та Порядку профілактичного наркологічного огляду, встановленого наказом МОЗ України від 28.11.1997 року № 339 «Про вдосконалення системи профілактичних протиалкогольних та проти наркотичних заходів та обов`язкових профілактичних наркологічних оглядів» (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.11.1997 року № 1238 «Про обов`язковий профілактичний наркологічний огляд і порядок його проведення», а саме: сертифікати були видані без виконання обов`язкової програми, яка передбачає лікарський огляд, психологічне тестування і медичне лабораторне обстеження. Суд вважає, що дисциплінарні стягнення на позивача накладено в.о. головного лікаря [PERSON] , до виключної компетенції якого належить наймати та звільняти працівників, вживати до них заходи заохочення та накласти дисциплінарні стягнення. До порушника спочатку було застосовано найменш суворі дисциплінарні стягнення з дотриманням процедури та строків застосування, що свідчить про відсутність упередженого ставлення адміністрації лікарні до [PERSON] . Крім цього, суд вважає, що на момент винесення наказу про звільнення правомірно було проведено службове розслідування стосовно вчинення [PERSON] нового дисциплінарного проступку, який виразився в недбалому ставленні до своїх посадових обов`язків, а також їх перевищення виходячи з наступного. Суд вважає, що відповідальне завдання покладається на лікарів забезпечити проведення призову до військової служби у чітко визначений період, зокрема шляхом проходження призовниками медкомісії відповідно до розпорядження Роздільнянської РДА від 04.09.2017 року №497 «Про проведення чергового призову до Збройних сил України та інших військових формувань громадян України на строкову військову службу у жовтні листопаді 2017 року та заходи щодо його забезпечення» в Роздільнянському районі проводився призов «осінь-2017» на строкову військову службу юнаків 1990-19999 років. При визначенні персонального складу медичної комісії суд керується Додатком №2 до розпорядження голови Роздільнянської РДА від 04.09.2017 року за №497/А -2-17 , згідно якого до складу медичної комісії включена [PERSON] як лікар- нарколог до основного складу , а також [PERSON] включена до дублюючого складу комісії як лікар психіатр. В свою чергу лікар-психіатр [PERSON] включений до складу основного складу комісії в якості лікаря-психіатра, а до дублюючого в якості лікаря- нарколога. В розпорядженні вказано, що дублюючий склад лікарів допускається до роботи в комісії лише у випадку відсутності старшого лікаря або лікарів медичної комісії з поважних причин. Також розпорядженням Роздільнянської РДА №2497 визначено, що на головного лікаря ЦРЛ покладається обов`язок забезпечити явку до призовної комісії лікарів-спеціалістів медичної комісії на період призову та забезпечити позачерговий прийом призовників у поліклініці та лікарні району. Керівництво роботою комісії здійснює лікар призовної комісії, в даному випадку це лікар-терапевт [PERSON] згідно розпорядження Роздільнянської РДА. Суд вважає, що заміна лікаря з основного складу комісії на лікаря дублюючого складу повинно здійснюватися на підставі наказу по медичному закладу, так як це питання відноситься до питань організації роботи комісії, яке відповідно до розпорядження Роздільнянської РДА відноситься до компетенції адміністрації КЗ «Роздільнянська ЦРЛ». Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що огляд призовника Белозьорова вона провела 2 жовтня 2017 року, а не 12.10.2017 року, так як доводи позивача достовірними доказами не спростовані, а в особовій картці призовника міститься відмітка про огляд [PERSON] лікарем наркологом [PERSON] 02.10.2017 року і суд відповідно виходить з того, що в цей день як вказує позивач вона дала висновок про придатність призовника до військової служби і за лікаря психіатра. Достовірним є встановлений судом факт, що 20.10.2017 року призовник [PERSON] проходив обласну медичну комісію у збірному пункті Одеського обласного військкомату і на огляді у лікаря-психіатра у нього було виявлено порізи (само ушкодження) на лівому зап`ясті , в зв`язку з чим останнього повернули в райвійськкомат для направлення на стаціонарне обстеження. (а.с. 73 т.3) 23.10.2017 року, діючи в межах наданих йому повноважень відповідно до Постанови КМУ №352 від 21\~березня 2002\~року,\~військовий комісар\~ [PERSON] ,\~на якого\~було покладено\~обов`язок \~ здійснення контролю за виконанням громадянами та посадовими особами вимог\~Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", повідомив лікарню про виявлений факт неналежного виконанні роботи лікарем [PERSON] при проведенні медогляду призовника [PERSON] в якості лікаря психіатра. (а.с.198 т.2) Відповідно до\~п.2.3.\~Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України вважається недоліком в оглядах призовників порушення методики дослідження, невірні висновки лікарів, випадки повернення призовників із збірного пункту та дострокового звільнення. Суд вважає, що при проведенні медогляду призовника [PERSON] . [PERSON] допустила неналежне виконання своїх обов`язків, а саме в порушення п.2.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України провела медичний огляд призовника без отримання загального аналізу крові, сечі, серологічного аналізу крові, без проведення флюорографічного обстеження органів грудної клітки, електрокардіографічного дослідження, так як аналізи [PERSON] здав лише 12.10.2017 року , про що свідать відмітки в його особовій справі призовника (л.д.203 т.2) Крім цього, судом встановлено, що провівши медогляд [PERSON] в якості лікаря- психіатра, [PERSON] допустила порушення трудової дисципліни, так як судом встановлено, що в цей день наказ головного лікаря по КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» на заміщення в медичній комісії лікарем [PERSON] лікаря психіатра [PERSON] не видавався, на останню такі обов`язки не покладались, а наданим суду Журналом прийому амбулаторних хворих лікаря психіатра [PERSON] підтверджено, що останній був на робочому місця і 02.10.2017 року, і 12.10.2017 року , в будь-які відрядження не відбував. На час проведення призову [PERSON] вже займав посаду лікаря-психіатра КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» на постійній основі. [PERSON] достовірними та допустимими доказами факт відсутності лікаря- психіатра на робочому місці 02.10.2017 року в суді не довела, а тому її доводи щодо законності дій при наданні висновку призовнику про його придатність до військової служби в якості лікаря-психіатра не спроможні. Крім того судом встановлено, що навіть у незаконний спосіб провівши огляд призовника, остання допустила неналежне виконання обов`язків лікаря психіатра, не звернувши уваги на видимі на тілі сліди само ушкодження, що призвело до того, призовника було повернуто до військкомату для з обласної призовної комісії для направлення до обстеження. Тому суд,\~повно та\~об`єктивно дослідивши\~надані суду\~докази приходить\~до висновку,\~що дійсно мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника, при цьому була вже система порушень, за які до [PERSON] з додержанням вимог\~\~ст.\~ст. 147-149 КЗпП України, були застосовані дисциплінарні стягнення. Вирішуючи питання щодо правомірності накладення дисциплінарних стягнень, судом перевірено належним чином дотримання відповідачем під час застосування до [PERSON] доган, звільнення позивача порядок застосування дисциплінарних стягнень, передбачений\~ст.149 КЗпП України. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] було звільнено з роботи 9 листопада 2017 року, а підставою для звільнення послугувало два накази по КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» - №161 від 09.11.2017 року та№75 від 09.11.2017 року, які позивач [PERSON] згідно відміток отримала та ознайомилась з ними 26.12.2017 року. Доказів видання цих наказів у різні періоди, як стверджувала [PERSON] суду не надано, а відповідач пояснював видання двох наказів особливістю ведення діловодства в КЗ «Роздільнянська ЦРЛ». Також з дотриманням вимог ст.43 КЗпП України звільнення [PERSON] проведено за згодою профкому КЗ «Роздільнянська ЦРБ», що підтверджується випискою із протоколу від 18.10.2017 року за №107 засідання профспілкової організації КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» . Із протоколу засідання профспілки, що [PERSON] на засідання профспілкового комітету не прибула, однак 17.10.2017 року надала заяву про вихід із профспілкової організації, на розгляд якої також не з`явилась, а тому дані питання були розглянуті у її відсутність. Також суд вважає, що виходячи з вимог ст.149 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути накладене на особу на протязі місяця з дня його виявлення, в даному випадку видаючи наказ про звільнення [PERSON] з роботи 09.11.2017 року з врахуванням останнього дисциплінарного проступку, який було вчинено [PERSON] 02.10.2017 року, суд погоджується із позицією відповідача, що датою виявлення цього проступку є- повідомлення військового комісара [PERSON] про неналежне виконання обов`язків лікарем медкомісії [PERSON] , яке надійшло на адресу лікарні 23.10.2017 року, а тому з цією дату судом відраховується місячний строк накладення дисциплінарного стягнення, який закінчується 23.11.2017 року, тоді як накази про звільнення було видано своєчасно - 09.11.2017 року. Тому суд, повно та об`єктивно дослідивши надані суду докази приходить до висновку, що дійсно мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника, раніше було допущена систематичне невиконання обов"язків з боку [PERSON] , за що на неї в законний спосіб були накладені дисципілнарні стягнення. Відповідно до положень ч.3 ст.10\~та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] , як заявлених безпідставно, так як відповідач в суді довів, що з боку позивача мало місце в 2017 році систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нею трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, судом встановлена законність та дотриманням процедури, визначеної для цього\~КЗпП України, а тому правових підстав для задоволення позову судом не встановлено.

Outcome: dismissed