Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між сторонами не склалися, а тому вони проживають окремо. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, син знаходяться на її утриманні, а тому просить стягувати з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді Кучерук І.М. надійшла вказана вище справа. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.12.2020 провадження у справі відкрито та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач надав до суду відзив, в якому просить позов задовольнити частково. Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини, проте спосіб стягнення аліментів просить визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 2270 гривень, з урахуванням індексації, до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи це тим, що він має мінливий дохід, на його утриманні перебуває матір [PERSON] , [INFO] , яка має ряд хронічних захворювань, часто звертається за медичною допомогою, що потребує його значної фінансової підтримки, а також наразі він винаймає житло, так як власного немає. Крім того, він сплачує аліменти на утримання їхнього спільного сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини, заборгованість по сплаті відсутня. Вважає, що запропонований ним розмір аліментів є обгрунтованим та таким, що відповідає принципам справедливості та розумності. Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якому не погоджується із доводами відповідача, тому що відповідач є працездатною особою, офіційно працює машиністом в АТ "Укрзалізниця" РФПЗЗ "Виробничий підрозділ "Локомотивне депо Козятин", отримує заробітну плату, будь-яких стягнень із заробітної плати, крім аліментів на утримання їхнього сина, з нього не проводяться. Тому може сплачувати аліменти в частці від заробітної плати. Мати відповідача є особою пенсійного віку та отримує пенсію, а те, що відповідач її доглядає та займається її утриманням, не підтверджено жодними доказами. Вважає, що доводи, на які посилається відповідач у відзиві на позов, є безпідставними та необгрунтованими. Відповідач надав до суду заперечення, в якому погоджується сплачувати аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 2270 гривень, виходячи із встановленого ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України" прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Крім того, зазначає, що він має іншу сім`ю, яку зобов`язаний забезпечувати і тому винаймає житло, але останнім часом дійсно проживає з матір`ю у зв`язку з погіршенням здоров`я останньої. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2018 (а.с.2). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 15.04.2019, відповідно до наказу №63-вк від 09.04.2019 КП "Міська лікарня" (а.с.7). Частиною четвертою статті 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, яка проживає з позивачем, і на час розгляду справи судом дитині не виповнилося три роки, тому позивач має право на отримання аліментів від відповідача. [PERSON] є працездатним, офіційно працює машиністом в АТ "Укрзалізниця" РФПЗЗ "Виробничий підрозділ "Локомотивне депо Козятин", отримує заробітну плату, що не спростовано відповідачем у його відзиві на позов та запереченні, відомостей про незадовільний стан його здоров`я не надано. Доказів того, що відповідач винаймає житло суду не надано. У матеріалах справи відсутня інформація, що у відповідача є інші діти, окрім спільного сина [PERSON] , а також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати. Долучена до відзиву на позов виписка з амбулаторної карти [PERSON] , [INFO] , не є належним доказом перебування матері відповідача на його утриманні, а лише є інформацією про стан її здоров`я, а письмове свідчення свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що відповідач з серпня 2020 року проживає за адресою: [ADDRESS] , лише підтверджує той факт, що відповідач проживає з матір`ю в одній квартирі, власником якої вона є. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зміст вказаної вище норми вказує на те, що суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача. А тому спосіб стягнення аліментів необхідно визначити у частці від доходу відповідача, що заявлений позивачем. Виходячи з вимог закону, обставин справи та позицій сторін, суд вважає, що стягненню з відповідача на утримання дружини підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: partial