Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Прокурор Луцького району Волинської області в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 662836 від 11.05.2006 року площею 0,12 га та повернення вказаної земельної ділянки у комунальну власність. Позовні вимоги мотивував тим, що прокуратурою Луцького району проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства службовими особами Підгайцівської сільської ради в частині передачі у власність громадян земельних ділянок. За результатами перевірки заступником прокурора Луцького району порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки, вчинених службовою особою Підгайцівської сільської ради, за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України. Крім того, постановою від 29 січня 2009 року прокуратурою області порушено кримінальну справу відносно колишнього сільського голови Підгайцівської сільської ради [PERSON] за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Луцьким міськрайонним судом вказана кримінальна справа розглянута та по ній постановлено обвинувальний вирок. Досудовим та судовим слідством встановлено, що [PERSON], згідно рішення Підгайцівської сільської ради від 12.04.2002 року № 1-1 був обраний на посаду сільського голови Підгайцівської сільської ради на 4 роки та переобраний на цю ж посаду у 2006 році згідно Постанови Підгайцівської сільської територіальної виборчої комісії від 29.03.2006 року № 17. Відповідно до ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський голова забезпечує здійснення у межах, наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, підписує рішення ради та її виконавчого комітету, несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. При здійсненні наданих повноважень, сільський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою. А з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. В порушення вищевказаних вимог закону, ст.ст. 13, 14 Конституції України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно яких від імені українського народу права власника здійснюють органи місцевого самоврядування, право розпоряджання землями територіальних громад є виключною компетенцією сільської ради. Зловживаючи своїм службовим становищем та владою, всупереч інтересам служби, діючи умисно, в інтересах відповідача [PERSON] з метою передачі земельної ділянки у власність, через оформлення та знаючи, що таке рішення не буде підтримане депутатами сільської ради, одноосібно, без розгляду на сесії ради, склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - рішення сесії сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення і надання земельної ділянки площею 0,12 га [PERSON] Пунктом 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідна сільська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність, надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Крім того, в подальшому [PERSON], достовірно знаючи, що проект відведення та передачі земельної ділянки у власність [PERSON] на сесії ради не буде затверджений, у службовому кабінету Підгайцівської сільської ради склав, а потім підписав та завірив гербовою печаткою рішення сесії сільської ради від 07.04.2006 року № 1-7 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення і надання земельних ділянок гр. [PERSON] та [PERSON]». Згідно вироку Луцького міськрайонного суду від 24 червня 2011 року та ухвали Апеляційного суду Волинської області від 20 вересня 2011 року в дійсності такі рішення сесією Підгайцівської сільської ради не приймалися. Також, на підставі вказаного підробленого рішення, Підгайцівським сільським головою [PERSON] було підписано, завірено гербовою печаткою та видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 662836 від 11.05.2006 року, згідно якого [PERSON] отримав право власності на земельну ділянку в с. Підгайці Луцького району, площею 0,12 га. Станом на 11.05.2006 року вартість спірної земельної ділянки становила 27 600,00 грн. Вищевказаними вироком суду та ухвалою апеляційного суду, доведено, що рішення сесії Підгайцівської сільської ради від 07.04.2006 року № 1-7 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення і надання земельних ділянок гр. [PERSON] та [PERSON]» та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 662836 від 11.05.2006 року не відповідають вимогам земельного законодавства. Протиправними діями [PERSON] було заподіяно істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету органу місцевого самоврядування в особі Підгайцівської сільської ради, а також заподіяно збитки інтересам територіальної громади на суму відчуженої земельної ділянки площею 0,12 га [PERSON], вартість якої становить 27 600,00 грн. Оскільки державний акт видано [PERSON] на підставі підробленого рішення Підгайцівської сільської ради його належить визнати недійсним. Крім того, наявність у [PERSON] державного акта на право власності на землю, виданого з порушенням вимог земельного законодавства може привести до виникнення в подальшому непорозумінь та можливих незаконних операцій із землею. Земельна ділянка, на яку отримав державний акт відповідач, є комунальною власністю територіальної громади с. Підгайці, власником та розпорядником якої є Підгайцівська сільська рада. Прокурор просить суд визнати недійсним державний акт серії ЯА № 662836 від 11.05.2006 року, виданий [PERSON], на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га у с. Підгайці Луцького району Волинської області та повернути вказану земельну ділянку у комунальну власність. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні прокурор Луцького району Загоруйко О.С. та представник позивача Підгайцівської сільської ради Щибор І.А. позов підтримали з підстав, зазначених у заяві та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та подав суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Заслухавши прокурора Луцького району та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Цивільне судочинство у судах України здійснюється на засадах змагальності сторін, що передбачено статтею 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що прокуратурою Луцького району проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства службовими особами Підгайцівської сільської ради в частині передачі у власність громадян земельних ділянок. За результатами перевірки заступником прокурора Луцького району порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки, вчинених службовою особою Підгайцівської сільської ради, за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України. Крім того, постановою від 29 січня 2009 року прокуратурою області порушено кримінальну справу відносно колишнього сільського голови Підгайцівської сільської ради [PERSON] за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України (а.с. 5-6). Луцьким міськрайонним судом вказана кримінальна справа розглянута та по ній постановлено обвинувальний вирок. Досудовим та судовим слідством встановлено, що [PERSON], згідно рішення Підгайцівської сільської ради від 12.04.2002 року № 1-1 був обраний на посаду сільського голови Підгайцівської сільської ради на 4 роки та переобраний на цю ж посаду у 2006 році згідно Постанови Підгайцівської сільської територіальної виборчої комісії від 29.03.2006 року № 17. Відповідно до ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський голова забезпечує здійснення у межах, наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, підписує рішення ради та її виконавчого комітету, несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. При здійсненні наданих повноважень, сільський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою. А з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. В порушення вищевказаних вимог закону, ст.ст. 13, 14 Конституції України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно яких від імені українського народу права власника здійснюють органи місцевого самоврядування, право розпоряджання землями територіальних громад є виключною компетенцією сільської ради. Зловживаючи своїм службовим становищем та владою, всупереч інтересам служби, діючи умисно, в інтересах відповідача [PERSON] з метою передачі земельної ділянки у власність, через оформлення та знаючи, що таке рішення не буде підтримане депутатами сільської ради, одноосібно, без розгляду на сесії ради, склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - рішення сесії сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення і надання земельної ділянки площею 0,12 га [PERSON] (а.с. 45). Пунктом 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідна сільська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність, надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Крім того, в подальшому [PERSON], достовірно знаючи, що проект відведення та передачі земельної ділянки у власність [PERSON] на сесії ради не буде затверджений, у службовому кабінету Підгайцівської сільської ради склав, а потім підписав та завірив гербовою печаткою рішення сесії сільської ради від 07.04.2006 року № 1-7 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення і надання земельних ділянок гр. [PERSON] та [PERSON]» (а.с. 45). Згідно вироку Луцького міськрайонного суду від 24 червня 2011 року (а.с. 14-29) та ухвали Апеляційного суду Волинської області від 20 вересня 2011 року (а.с. 30-39) в дійсності такі рішення сесією Підгайцівської сільської ради не приймалися. Також, на підставі вказаного підробленого рішення, Підгайцівським сільським головою [PERSON] було підписано, завірено гербовою печаткою та видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 662836 від 11.05.2006 року (а.с. 47), згідно якого [PERSON] отримав право власності на земельну ділянку в с. Підгайці Луцького району, площею 0,12 га. Станом на 11.05.2006 року вартість спірної земельної ділянки становила 27 600,00 грн. Вищевказаними вироком суду та ухвалою апеляційного суду, доведено, що рішення сесії Підгайцівської сільської ради від 07.04.2006 року № 1-7 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення і надання земельних ділянок гр. [PERSON] та [PERSON]» та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 662836 від 11.05.2006 року не відповідають вимогам земельного законодавства. Протиправними діями [PERSON] було заподіяно істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету органу місцевого самоврядування в особі Підгайцівської сільської ради, а також заподіяно збитки інтересам територіальної громади на суму відчуженої земельної ділянки площею 0,12 га [PERSON], вартість якої становить 27 600,00 грн. Згідно вимог ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Оскільки державний акт видано [PERSON] на підставі підробленого рішення Підгайцівської сільської ради його належить визнати недійсним. Крім того, наявність у [PERSON] державного акта на право власності на землю, виданого з порушенням вимог земельного законодавства може привести до виникнення в подальшому непорозумінь та можливих незаконних операцій із землею. Земельна ділянка, на яку отримав державний акт відповідач, є комунальною власністю територіальної громади с. Підгайці, власником та розпорядником якої є Підгайцівська сільська рада. Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід визнати недійсним державний акт серії ЯА № 647908 від 16 червня 2006 року, виданий [PERSON], на право власності на земельну ділянку площею 0,1201 га у с. Підгайці Луцького району Волинської області та повернути вказану земельну ділянку у комунальну власність. З відповідача в доход держави слід стягнути 229,40 грн. судового збору.

Outcome: approved