Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

23.05.2019 року представник позивача [PERSON] , адвокат Химчук В.Л., звернулася до суду з позовом до Ружинської районної центральної лікарні, [PERSON] - лікаря-травматолога Ружинської районної центральної лікарні, в якому просив: Визнати дії Ружинської районної центральної лікарні (Код ЄДРПОУ 01991932) щодо відбору зразку крові у [PERSON] і направлення її для проведення токсикологічного дослідження,що мало місце 30 червня 2018 року після дорожньо-транспортної пригоди неправомірними, та визнати недійсним у розділі «Відмітки про порушення режиму» запис лікаря [PERSON] «алкогольне сп`яніння 2.11 % » у Листку непрацездатності серії АДМ №530425 виданого Ружинською районною центральною лікарнею 2 липня 2018 року на ім`я [PERSON] , вік 39 років, місце роботи м.Київ ТОВ «МВУ». Позовні вимоги мотивує тим, що 30 червня 2018 року близько 6 години після дорожньо-транспортної пригоди,що мала місце на вул.Бурди смт.Ружин Житомирської області [PERSON] був доставлений до Ружинської РЦЛ. У Ружинській РЦЛ у [PERSON] був взятий зразок крові для токсикологічного дослідження. Зразки крові згодом були направлені для проведення токсикологічного дослідження. Згідно з Результатом токсикологічного дослідження №3094 від 09.07.2018 у крові [PERSON] виявлений етиловий алкоголь в концентрації 2.11 проміле. Лікар-травматолог Ружинської РЦЛ [PERSON] (надалі Відповідач-2) у розділі «Відмітки про порушення режиму» Листка непрацездатності серії АДМ № [NUMBER] виданого Ружинською районною центральною лікарнею 2 липня 2018 року на ім`я [PERSON] оформив запис «алкогольне сп`яніння 2.11 % ». Рішенням комісії із соціального страхування від 28.08.2018 року ТОВ «МВІ» Код ЕДРПОУ 34426301 [PERSON] відмовлено в призначенні допомоги згідно п.5 ст.23 Закону України №1105-Х1V «Про загальнообов`язкове соціальне страхування « по листках непрацездатності,рекомендовано надати результати розслідування події,яка призвела до настання тимчасової непрацездатності, та пояснення щодо встановлення причинного зв`язку травми (захворювання) з алкогольним сп`янінням. Ухвалою суду від 19.09.2019 року було уточнено назву відповідача, замість Ружинської районної центральної лікарні вважати вірною - Комунальне некомерційне підприємство "Районна центральна лікарня" Ружинської районної ради. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позові, та просив його задовольнити. Представник позивача вважає,що Ружинська РЦЛ без будь-яких правових підстав провела у [PERSON] відбір крові і направила її до Обласного медичного центру для проведення токсикологічного дослідження . Як вбачається із відповіді Відповідача-2 за підписом Головного лікаря Ружинської РЦЛ Зозулі М.П. від 10.04.2019 року на адвокатський запит правовою підставою для відбору крові у [PERSON] слугував п.8 Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного ,наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів ,що знижують увагу та швидкість реакції. Неправомірний відбір крові ,запис у Листку непрацездатності про стан алкогольного сп`яніння позбавив позивача прав на призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності Предстаавник відповідача 1, позовні вимоги на визнав, та суду пояснив під час здійснення відбору крові у [PERSON] направлення поліцейського на огляд останнього не було надано. Згідно з «Інструкції» про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, розділ III, пункт 14 гласить «Якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений». При цьому розділ III «Інструкції», що стосується проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, не містить вимоги наявності направлення поліцейського при проведенні забору крові для лабораторного дослідження на вміст алкоголю. А тому огляд [PERSON] не проводився в зв' язку з ненаданням направлення на огляд водія зі сторони працівників поліції. Крім того [PERSON] при госпіталізації в зв`язку з множинними травмами внаслідок ДТП перебував у важкому шоковому стані та вимагав невідкладної допомоги. Відбирається 2 ємності крові. Одна ємність зі зразком крові доставлена була на лабораторне обстеження в наркологічний диспансер, інша знищується через 90 днів. «Інструкцією» спеціального обліку другої ємності не вимагається. В зв`язку з важкістю стану [PERSON] маркування зразків крові в його присутності було проблематичним, так як перебуваючи в шоковому стані були великі сумніви, що [PERSON] усвідомлював та орієнтувався в навколишньому. Діагноз клінічний у травмованого [PERSON] «Політравма внаслідок ДТП. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Закритий уламковий вередом лівої стегнової кістки зі зміщенням. Множинні різані рани обличчя верхніх га нижніх кінцівок і тулуба. Травматичний шок». [PERSON] підпису на етикетці під час маркування флаконів зі зразками (крові в зв`язку важкістю стану не ставив. На час госпіталізації [PERSON] форма Направлення зразка крові за токсикологічне дослідження була застарілою та велась згідно з наказом МВС та МОЗ України № 400/666 від 09.09.2009 року. На час госпіталізації [PERSON] Журнал реєстрації відбору зразків біологічного матеріалу був, форма журналу велась згідно з наказом МВС та МОЗ України № 400/666 від 09.09.2009 року. Однак ведення застарілих форм Направлення на токсикологічне дослідження зразка крові та журналу реєстрації відбору зразка біологічного матеріалу ніякого впливу на вміст алкоголю в крові [PERSON] є, а саме - 2,11%, що клінічно відповідає середньому - важкому ступеню сп`яніння , не мали. Запис в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не робився, так, як не було надано направлення на огляд водія, в зв`язку з чим безпосередньо сам огляд не проводився. Проведено лише лабораторне дослідження зразка крові на вміст алкоголю. Акт медичного огляду на стан сп`яніння [PERSON] не складався в зв`язку не проведенням огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду [PERSON] з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не складався в зв`язку з не проведенням огляду із-за ненадання працівниками поліції направлення на огляд водія. Крім того пояснив, що 30.06.2018 року о 6:00 доставлений хворий [PERSON] в приймальне відділення машиною швидкої допомоги з місця ДТП, де згідно «Інструкції» про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння о 6:15 проведено відбір крові на предмет алкогольного сп`яніння п.14 р.Ш проведення огляду на стан сп`яніння (наказ МОЗ\\ та МВС № 1452/735 від 09.1 1.2015 року). Кров згідно Інструкції в запечатаному стані направлена в лабораторію Житомирського обласного наркологічного диспансеру для дослідження. Родичі хворого [PERSON] звернулись до адміністрації лікарні 10.08.2018 року про видачу лікарняного листка заднім числом. Лікарняний лист видано з 30.06.2018 року і поскільки був результат з Житомирської облнаркодиспансеру то його вписали в лікарняний лист згідно Інструкції. Лікар травматолог Абрамович О. М. діяв згідно Інструкції і наказу МОЗУ та МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року. Висновок про причинний зв`язок між отриманими травмами [PERSON] з алкогольним сп`янінням лежить на слідчих органах поліції. В крові на час обстеження виявлений алкоголь 2,1 1%о. Відповідач - [PERSON] - лікар-травматолог Комунального некомерційного підприємства "Районна центральна лікарня" Ружинської районної ради позовні вимоги не визнав, підтримав пояснення представника відповідача 1, зазначив, що діяв згідно вимог інструкції. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як досліджено в судовому засіданні, 30.06.2018 року близько 6 години 00 хвилин, [PERSON] був доставлений до Ружинської РЦЛ з місця дорожньо-транспортної пригоди,що мала місце на вул . О.Бурди в смт.Ружин Житомирської області. Що підтверджується копією карти виїзду швидкої медичної допомоги №1610 від 30.06.2018 року КУ «Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф « ЖОР та довідкою Ружинської РЦЛ про знаходження позивача з 30.06 по 02.07.2018 року на стаціонарному лікуванні . Відповідно витягу із Журналу забору крові на алкоголь Ружинської РЦЛ від 30.06.2018 у [PERSON] був взятий зразок крові для токсикологічного дослідження. Які були направленні для проведення токсикологічного дослідження. Дане підтверджується Листом Комунальної установи «Обласний медичний центр з надання спеціалізованої допомоги хворим на залежності, ВІЛ/СНІД- інфекції та шкірно-венерологічні захворювання « Житомирської обласної ради, направленням №3094 від 30.06.2018 року. Згідно з Результатом токсикологічного дослідження №3094 від 09.07.2018 у крові [PERSON] виявлений етиловий алкоголь в концентрації 2.11 проміле. Дане підтверджується Результатом токсикологічного дослідження ,паспортами хроматографа Обласного медичного центру. Відповіднно листка непрацездатності серії АДМ №530425 виданого 02.07.2018 року Ружинською районною центральною лікарнею, лікар-травматолог Ружинської РЦЛ [PERSON] у розділі «Відмітки про порушення режиму» даного Листка непрацездатності на ім`я [PERSON] оформив запис «алкогольне сп`яніння 2.11 % » . У зв"язку з чим рішенням комісії із соціального страхування від 28.08.2018 року ТОВ «МВІ» Код ЕДРПОУ 34426301 [PERSON] відмовлено в призначенні допомоги згідно п.5 ст.23 Закону України №1105-Х1V «Про загальнообов`язкове соціальне страхування « по листках непрацездатності,рекомендовано надати результати розслідування події,яка призвела до настання тимчасової непрацездатності, та пояснення щодо встановлення причинного зв`язку травми (захворювання) з алкогольним сп`янінням. Дане підтверджується витягом з протоколу засідання комісії із соціального страхування ТОВ «МВІ». Згідно Довідка до акта огляду МСЕК від 25.03.2019 року [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності. Відповідно до ст.28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. Закон України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992р. № 2801-ХІІ зазначає,що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: достовірну та своєчасну інформацію про стан свого здоров`я і здоров`я населення, включаючи існуючі і можливі фактори ризику та їх ступінь (п.е ч.1 ст.6); оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я (п.ї ч.1 ст.6); пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я (ст.39); на період хвороби з тимчасовою втратою працездатності громадянам надається звільнення від роботи з виплатою у встановленому законодавством України порядку допомоги по соціальному страхуванню (ст.41). Цивільним Кодексом країни передбачено:що фізична особа має право на охорону її здоров`я; охорона здоров`я забезпечується системною діяльністю державних та інших організацій, передбаченою Конституцією України та законом (ч.1,2 ст.283); фізична особа має право на надання їй медичної допомоги (ч.1 ст.284); надання медичної допомоги фізичній особі, яка досягла чотирнадцяти років, провадиться за її згодою (ч.3 ст.284); повнолітня дієздатна фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій і може керувати ними, має право відмовитися від лікування (ч.4 ст.284); у невідкладних випадках, за наявності реальної загрози життю фізичної особи, медична допомога надається без згоди фізичної особи або її батьків (усиновлювачів), опікуна, піклувальника (ч.5 ст.284). Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КупАП): огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч.4 ст.266); огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266); направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.266); Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103) визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду (п.1): -огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку )- п.3); -проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове (п.9); -огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ (п.10); У разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції (п.12); -лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ; -висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п13); -висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку (п.14). Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (наділі Інструкція )передбачено: -огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п.3 розділу 111); -метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п.4 розділу 111); -лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності )(п.5 розділу 111); -метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.8 розділу 111); -зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів (п.10 розділу 111); -за збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища (п.11 розділу 111) -предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п.12 розділу 111); -для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.13 розділу 111); -якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п.14 розділу 111); -за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 розділу 111); -висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п.16 розділу 111); -зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п.17 розділу 111); -усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма» (п.18 розділу 111); Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я (п.19 розділу 111); Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п.20 розділу 111); - кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5) (п.21 розділу 111); - висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п.22 розділу 111). Згідно Методичних рекомендацій,які регламентують Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного ,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів ,що знижують увагу та швидкість реакцій (Міністерство охорони здоров`я України,Український центр наукової медичної інформації та патентно-ліфцензійної роботи,Харківська медична академія післядипломної освіти,Київ-2001,узгоджено з Департаментом розвитку медичної допомоги МОЗ України від 18.01.2011) передбачено,що виявлення та визначення алкоголю, наркотиків та деяких лікарських речовин ,що знижують увагу та швидкість реакцій (далі речовин,що контролюються, в зразках біологічних рідин (слині,крові,сечі) застосовується в наступних випадках (надалі порядок відбору зразків): -при проведенні огляду на стан сп`яніння водіїв,судноводіїв та інших осіб,які керують транспортними засобами ,річковими і маломірними судами з ознаками сп`яніння , а так само зазначених осіб ,незалежно від наявності ознак сп`яніння ,- учасниками дорожньо-транспортних пригод ,внаслідок яких постраждали громадяни ; -за постановою слідчого,прокурора або суду при порушенні кримінальної справи (наприклад по факту ДТП або кримінального правопорушення) при виникненні необхідності в ретроспективній оцінці; -на ухвалу суду; -на запит роботодавця ,Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань при розслідуванні нещасного випадку на виробництві ; -на запит Держгіпром нагляду (інспекції з охорони праці); -за клінічними показами; -за власним бажанням (при письмовому зверненні до чергового лікаря). Цим же Порядком відбору зразків передбачено долабораторний і лабораторний етапи. Оцінюючи діюче законодавство ,нормативні акти суд, приходить до наступного висновку. Направлення поліцейського для огляду [PERSON] з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у відповідача-1 не було, а отже не було правових підстав для відбору зразків крові і направлення її для токсикологічного дослідження. Акт медичного огляду [PERSON] не складався. Висновок щодо результатів медичного огляду [PERSON] на стан сп`яніння не оформлявся. Дані обставини підтверджуються електронним листом Ружинської РЦЛ від 10.04.2019. Тобто Ружинська РЦЛ не мала підстав для направлення зразку крові [PERSON] для проведення токсикологічного дослідження. Закон України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992р. № 2801-ХІІ зазначає,що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я;на період хвороби з тимчасовою втратою працездатності громадянам надається звільнення від роботи з виплатою у встановленому законодавством України порядку допомоги по соціальному страхуванню (ст.41). Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (наділі Інструкція ) передбачено: лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п.13 Інструкції ). Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку (п.14 Інструкції). П.22 Розділу 111 Інструкції неоднозначно зазначає,що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Відповідно до п.5) ч.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 28 грудня 2014 року № 77-VIII допомога по тимчасовій непрацездатності не надається у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням. Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України 13.11.2001 №455 , зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 року за №1005/6169 передбачено наступне: -тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності (п.1.1); -листок непрацездатності видається громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах (п.1.3.1 ); -право видачі листків непрацездатності надається лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я (п.1.4.1); -видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного і не може бути платною послугою в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності (п.1.6); -у разі тимчасової непрацездатності, зумовленої захворюванням або травмою, внаслідок алкогольного, токсичного сп`яніння чи дії наркотиків, що визначається ЛКК у порядку, встановленому спільним наказом МВС України, МОЗ України та Міністерства юстиції України від 24.02.95 N 114/38/15-36-18 "Про затвердження Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів" зареєстрованим Міністерством юстиції України 07.03.95 за N 55/591, видається листок непрацездатності з обов`язковою позначкою про це в ньому та в медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого (п.2.10; -за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України (п.8.3). Інструкцією про порядок заповнення листка непрацездатності затвердженою Наказ Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2004 N 532/274/136-ос/1406 ,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 р. за N 1456/10055 передбачено: -листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів; -лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Записи в ЛН здійснюються розбірливим почерком, без помарок, синім, фіолетовим або чорним чорнилом (п.1); -у графі "Відмітки про порушення режиму:" зазначається дата порушення режиму, що засвідчується підписом лікаря. Види порушень режиму вказуються у графі "Примітка:" з обов`язковим записом у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого (п.3.5); -при порушенні хворим призначеного режиму вказується вид порушення (наприклад, несвоєчасна явка на прийом до лікаря; алкогольне, наркотичне, токсичне сп`яніння під час лікування; вихід на роботу без дозволу лікаря; самовільне залишення закладу охорони здоров`я; виїзд на лікування в іншому закладі охорони здоров`я без відмітки про дозвіл виїзду; відмова від направлення або несвоєчасна явка на МСЕК та ін.) (п.4.1); -у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з ним, робиться позначка про таке сп`яніння (п.4.2). Згідно норм Цивільного Кодексу України передбачено: що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15); кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16); способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути (ч.2 ст.16): відновлення становища, яке існувало до порушення (п.4); примусове виконання обов`язку в натурі (п.5); відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.9); право на захист особа здійснює на свій розсуд (ч.1 ст.20); юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч.1 ст.1172). Як слідує з ч.ч.2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст.59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згіднозі ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З клопотання представника позивача [PERSON] вбачається, що він просить стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON] витрати за надання правової допомоги відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 25.02.2019 року, акту про надані послуги (виконані роботи) адвокатом від 17.10.2019 року, оригіналів квитанцій від 21.06.2019 року, 11.07.2019 року, від 23.04.2019 року, від 28.10.2019 року в сумі 20000 грн. 00 коп. Відповідно до п.48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником позивача - адвокатом Химчуком В.Л. вимоги про стягнення витрат за надання правої допомоги обгрунтовані належним чином та підтверджені. В матеріалах справи наявний договір про надання професійної правничої допомоги від 25.02.2019 року, акт про надані послуги (виконані роботи) адвокатом від 17.10.2019 року, оригіналів квитанцій від 21.06.2019 року, 11.07.2019 року, від 23.04.2019 року, від 28.10.2019 року в сумі 20000 грн. 00 коп. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом ( стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, якою понесенні витарти. Як вбачається із ч. 6 ст. 137 ППК України обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи обсяг фактично виконаної адвокатами роботи, наданих послуг, витрачений на це час, участь в судових засіданнях, приймаючи до уваги доводи та заперечення відповідачів, дотримуючись принципів розумності та справедливості суд вважає, що заявлений представником позивача адвокатом Химчуком В.Л. на користь позивача. розмір витрат на правничу допомогу підлягає відшкодуванню. На підставі вищевикладеного суд задовільняє позовні вимоги.

Outcome: approved