Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить визнати протиправним та скасувати рішення державного нотаріуса Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік Світлани Станіславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33218854 від 27 грудня 2016 року, на підставі якого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» зареєстровано право власності на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] ; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 18358059 на квартиру [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначив, що 03 грудня 2007 року між ним та Акціонерним комерційним банком «ТАС- Комерцбанк» було укладено кредитний договір № 0316/1207/45-005, згідно умов якого він отримав грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 27100 доларів США на строк до 03 грудня 2037 року для купівлі житлової нерухомості. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, 03 грудня 2007 року між ним та Акціонерним комерційним банком «ТАС- Комерцбанк" було укладено іпотечний договір № 0316/1207/45-005-2-1, згідно умов якого було передано в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . 21 жовтня 2019 року невідомі особи самовільно, всупереч встановленому законодавством порядку, примусово здійснили виселення позивача з квартири шляхом пошкодження вхідних дверей у вказану квартиру, зміни замків, вивезення всього належного йому майна з квартири. 22 жовтня 2019 року з цього приводу він звернувся до Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради із заявою № 36542096 про отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Того ж дня він отримав інформаційну довідку № 185673878, з якої дізнався про те, що 27 грудня 2016 року державним реєстратором - державним нотаріусом Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33218854, згідно якого здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру за новим власником - Відповідачем. Як вбачається з публічної інформації, розміщеної на офіційному інтернет-сайті Національного банку України назва юридичної особи з Акціонерного комерційного банку «ТАС- Комерцбанк» змінювалася в 2007 році на Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», в 2009 році на Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», а в 2013 році на Публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК», яке 18 листопада 2019 року припинило юридичну діяльність. Таким чином, вважає, що приймаючи 27 грудня 2016 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №33218854, а саме: право власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на спірну квартиру, державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., яка діяла як державний реєстратор прав на нерухоме майно, не звернула увагу на те, що заявником не подано для державної реєстрації прав документів у повному обсязі, а саме відсутні відомості про отримання іпотекодавцем письмової вимоги про сунення порушень та завершення 30ти денного строку після отримання іпотекодавцем такої вимоги. Враховуючи це, вважає, що у державного нотаріуса були відсутні правові підстави для державної реєстрації права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки. 07 листопада 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. 22 листопада 2019 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», а саме на квартиру [ADDRESS] . 10 січня 2020 року ухвалою суду було відмовлено у клопотанні ТОВ «Кредитні ініціативи» про зустрічне забезпечення позову. 11 березня 2020 року постановою Дніпровського апеляційного суду ухвала від 22 листопада 2019 року про забезпечення позову була змінена в частині обраного виду забезпечення позову, а саме: з арешту на заборону вчинення дій щодо відчуження чи у будь-який спосіб передачі в чуже володіння квартири [ADDRESS] , яка належить ТОВ «Кредитні ініціативи». 03 квітня 2020 року підготовче судове засідання у справі було закрито. 11 грудня 2019 року відповідач подав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначив, що рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/3139/18 від 24 квітня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом примусового виселення третіх осіб було задоволено в повному обсязі. Дане рішення було виконане у примусовому порядку. Позивач у спірній квартирі не проживав та зареєстрований у ній не був, місце його реєстрації - у м. Київ. Позивач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином, у наданому відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа - державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Бурдік С.С. - у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 грудня 2007 року позивач та Акціонерний комерційний банк «ТАС- Комерцбанк» уклали кредитний договір № 0316/1207/45-005, згідно умов якого позивач отримав грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 27100 доларів США на строк до 03 грудня 2037 року включно для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,9 кв.м. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 грудня 2007 року між позивачем та Акціонерним комерційним банком «ТАС- Комерцбанк було укладено іпотечний договір № 0316/1207/45-005-Z-1, згідно умов якого було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією кредитного договору (а.с. 83-86) та копією іпотечного договору (а.с. 80-82). Відповідно до договору купівлі-продажу від 03 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., позивач купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., та за позивачем було зареєстровано право власності на квартиру, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 87) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.18). Між відповідачем та АКБ "Тасс-Комерцбанк", було укладено договір факторингу, на підставі якого відповідач отримав права іпотекодержателя, що визнано сторонами. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33218854 від 27 грудня 2016 року, прийнятого державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., проведено державну реєстрацію за ТОВ «Кредитні ініціативи» (іпотекодержателем) права власності на квартиру [ADDRESS] , про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис № 18358059 від 27.12.2016 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 88 оберт-89). Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642 - 643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на день укладення договору іпотеки) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Частинами 1, 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Відповідно до п. 12.3.1. іпотечного договору від 03 грудня 2007 року, задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Пунктом 12.2. іпотечного договору, сторони погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. У п. 11. Іпотечного договору, зазначено, що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або частково. Іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань у строк, що не перевищує 30 календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеру", у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 10 цього Закону державним реєстратором є нотаріус. Відповідно до ч. 2 ст. 18 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1127, в редакції чинній на час здійснення оскаржуваної реєстраційної дії, передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Згідно з п. 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). При цьому підтвердження отримання іпотекодавцем письмової вимоги банку, а отже, завершення 30-денного строку з моменту йоїї отримання, може бути повідомлення про вручення поштового відправлення, вручене та оформлене відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270, та Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12.05.2006 року № 211. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що при реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи» були дотримані дотриманням вимоги п. 61 Порядку № 1127 і ст. 35 Закону України «Про іпотеку». За ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що приймаючи 27 грудня 2016 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18358059, державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., який діяв як державний реєстратор прав на нерухоме майно, не звернув увагу на те, що заявником ТОВ «Кредитні ініціативи» не подано для державної реєстрації прав документів у повному обсязі. Враховуючи те, що матеріали справи не містять повідомлення іпотекодержателя ТОВ «Кредитні ініціативи» на ім`я іпотекодавця [PERSON] про усунення порушень, передбаченого п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та повідомлення про намір іпотекодержателя задовольнити свої вимоги шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, у державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. були відсутні правові підстави для державної реєстрації права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. За приписами ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. "а" п. 2 ч.6 ст. 37 Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Зурахуванням вище зазначеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved