Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів.Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем\~вони одружились\~ [INFO] ,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~одруження серії\~ [NUMBER] \~від 04.12.2013\~року.\~Перебуваючи в\~шлюбі у\~них з\~відповідачем народився\~син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який проживає\~з нею\~та знаходиться\~на її повному утриманні\~та вихованні,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~народження дитини,\~актом обстеження\~матеріально-побутових\~умов та\~довідкою Бедевлянської\~сільської ради.Відповідач, як і вона, має перед дитиною обов`язок по її утриманню та вихованню.\~ [PERSON] \~на даний\~час має\~тимчасові заробітки,\~офіційно ніде\~не працевлаштований,\~а є\~сезонним робітником\~та періодично\~виїжджає працювати\~за кордон\~тобто,\~отримує кошти\~періодично,\~має нерегулярний,\~мінливий дохід, працює по найму. Вона також постійної роботи не має, а проживає лише на тимчасові заробітки, власного будинку не має і проживає з дитиною у будинку батьків, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов. Просить стягнення з відповідача на її користь, аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі по 2500 гривень, починаючи з часу подачі заяви і до його повнолітгя. 04 березня 2021 року ухвалою Тячівського районного\~суду Закарпатської\~області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви, просила справу слухати у її відсутності, у зв`язку з сімейними обставинами. Відповідач в судове засідання, повторно не з`явився, по дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, за таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 04 грудня 2013 року та зареєстровано виконкомом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області України, за актовим записом № 39 (а.с.8). Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком якого значиться відповідач (а.с.9). Довідкою № 36 від 18 січня 2021 року, виданою виконкомом Бедевлянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області стверджується, що дитина [PERSON] , 2014 року народження знаходиться на утриманні матері - позивачки [PERSON] , 1995 року народження (а.с.10). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 18.01.2021 року, складеного депутатом Бедевлянської сільської ради Тиводар В.М. встановлено, що в ході перевірки умов проживання громадянки [PERSON] , жительки [ADDRESS] , виявлено, що вона проживає в батьківському домі, з своїм неповнолітнім сином [PERSON] , 2014 року. Постійної роботи немає, чоловік разом з позивачкою не проживає (а.с.11). Відповідно до ч. 2\~ст. 150\~СК України,\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Статтею 180 СК України,\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1\~ст. 184 СК України. У відповідності до ч. ч. 1, 2\~ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~ 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~ 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~ 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \~4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2\~ст.\~182\~СК України,\~встановлено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Також, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивачкою не доведено належними доказами розмір фактичних витрат, які вона несе на утримання дитини та, відповідно, обґрунтованість заявленого нею до стягнення розміру аліментів. Згідно до ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. Таким чином, при визначенні розміру аліментів, враховуючи всі наведені обставини, що відповідач має працездатний\~вік,величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також положення ст. 180 СК України проте, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дитини, в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, щомісячно, починаючи з 18.01.2021 року, і до його повноліття, оскільки\~така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: partial