Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради за участю третьої особи Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту проживання, визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивували тим, що 22 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М., посвідчено заповіт, складений [PERSON] , за яким він усе належне йому майно на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також усе те на що він за законом буде мати право заповів в рівних частках позивачам: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] року [PERSON], [INFO], помер. Псля його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, та на 1/2 частку зазначеної квартири, яку [PERSON] прийняв в спадщину після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На час відкриття спадщини померла [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте фактично проживала до дня смерті разом із сином у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивачі звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пасічника С.Г. з метою оформлення спадщини. Постановою від 21 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пасічником С.Г. відмовлено позивачам в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Просили встановити факт проживання [PERSON] разом з його матір'ю [PERSON], померлою [INFO] року до дня її смерті за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності по 1/6 частині квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Під час розгляду справи позивачами уточнено позовні вимоги та остаточно просили встановити факт місця відкриття спадщини [PERSON], померлої [INFO] року, за адресою: [ADDRESS]; встановити факт проживання [PERSON] разом з його матір'ю [PERSON] у період з 01 жовтня 2005 року до дня її смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності по 1/6 частині квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Позивачі в судове засідання не з'явились, хоча повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник позивачів [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надала письмову заяву з прохання слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли письмові заперечення в яких зазначено, що позивачами не доведено позовні вимоги, зокрема, факт спільного проживання [PERSON] із своєю матір'ю на момент її смерті, а тому вважає позовні вимоги про визнання права власності безпідставними, передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. У зв'язку із чим просив суд відмовити у задоволенні позову, справу розглядати за відсутності представника відповідача. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] була власником 1/2 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та проживала в цій квартирі до дня смерті. Син [PERSON] проживав разом зі своєю матер"ю. Оскільки мати часто хворіла, він звертався до свідка за допомогою. Свідок [PERSON] пояснила, що мати [PERSON] - [PERSON] після травмування переїхала із квартири, яка знаходилася за адресою: [ADDRESS], та з 2005 року проживала разом із сином в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до договору міни квартир, посвідченого 17 січня 1995 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). [INFO] року померла [PERSON] - мати [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 101зв.), після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом був син спадкодавця [PERSON]. Позивачами заявлено позовні вимоги про встановлення факту місця відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, за адресою: [ADDRESS] та про встановлення факту проживання [PERSON] разом з його матір'ю [PERSON] у період з 01 жовтня 2005 року до дня її смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки від 10 жовтня 2012 року, виданої Житлово-експлуатаційним кооперативом № 404, [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 28 лютого 1995 року по день смерті [INFO] року (а.с. 101). Згідно зі ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1221 ЦК України визначено поняття місце відкриття спадщини - це останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. Приписами частини 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] була власником 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] та постійно проживала за цією адресою з 01 жовтня 2005 року до дня смерті, що підтверджується поясненнями допитаних свідків [PERSON] та [PERSON] Зазначене дозволяє дійти висновку та встановити той факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, є її останнє постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідок Житлово-будівельного кооперативу «Трамвайщик» № 46 від 17 серпня 2016 року та № 48 від 22 серпня 2016 року [PERSON] з 09 березня 1995 року по [INFO] року був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 79 зв., 80 зв.). Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили факт проживання [PERSON] разом з його матір'ю [PERSON] у період з 01 жовтня 2005 року до дня її смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. Виходячи з наведеногоо, суд вважає встановленния факт проживання [PERSON] разом з його матір'ю [PERSON] у період з 01 жовтня 2005 року до дня її смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. Тому [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявила про відмову від неї. Також позивачами заявлено вимоги про визнання права власності по 1/6 частині квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. [INFO] року [PERSON] помер(а.с. 12), після його смерті залишилася спадщина, що складається, зокрема, з 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 22 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М., посвідчено заповіт, складений [PERSON] , за яким він усе належне йому майно на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також усе те на що він за законом буде мати право заповів в рівних частках позивачам: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємцями за заповітом є його діти - [PERSON], [PERSON]- позивачі по справі, та дружина [PERSON] - позивач по справі (а.с. 78-78зв., 86-86 зв, 89-89зв., 90-91 зв, 91). Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 18 серпня 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пасічника С.Г. про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи (а.с. 75, 84). 06 жовтня 2016 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пасічника С.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась позивач [PERSON] (а.с. 87). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пасічника С.Г. від 21 листопада 2016 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири, належну померлій [PERSON], так як поданими матеріалами не доведено, що померлий [PERSON] цю частку квартири прийняв, але юридично не оформив, тому вчинення такої дії суперечить законодавству України (а.с. 108, 108 зв.). Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки),нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому нерухоме майно відповідно до норм діючого законодавства. У теперішній час оформити право власності на спірний майно є неможливим у зв'язку зі смертю [PERSON]. Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним наявність правових підстав для визнання за позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом в рівних частках на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Отже, позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради за участю третьої особи Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту місця відкриття спадщини, встановлення факту проживання із спадкоємцем та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю: встановити факт місця відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, за адресою: [ADDRESS], встановити факт проживання [PERSON] разом з його матір'ю [PERSON] у період з 01 жовтня 2005 року до дня її смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року.

Outcome: approved