Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-30 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. Представником заявника [PERSON] адвокатом Страшок О.В. подано до суду заяву, заінтересованою особою в якій зазначено Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, про встановлення факту проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що [INFO] вона народилася в м. Гагра, Республіка Абхазія. Через деякий час заявниця переїхала на постійне місце проживання до України, а саме до м. Дружба, Ямпільського району Сумської області, де проживає по даний час. Вказує, що 18.03.1988 відділом внутрішніх справ Ямпільського райвиконкому Сумської області заявниці було видано паспорт громадянина СРСР. Також зазначає, що відповідно до атестату про середню освіту від 16.06.1988 серії № [NUMBER] , заявниця закінчила Дружбівську середню школу №2 в м. Дружба, Ямпільського району, Сумської області. Згідно з диплому серії [NUMBER] , [PERSON] з 01.09.1988 вступила до профтехучилища м. Шостка, Сумської області, яке закінчила 29.06.1989. У 1991 році заявниця завагітніла та [INFO] народила дитину у м. Шостка, Сумської області. Покликається на лист Дружбівської міської ради від 03.09.2020, згідно якого заявниця була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 11.04.1988, дата зняття з реєстрації відсутня. При зверненні до Ямпільського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Сумській області із заявою про отримання паспорта громадянина України їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю даних про проживання заявниці на території України на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року та роз`яснено право звернутися до суду. Заявниця змушена звернутися до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Встановлення цього факту необхідно їй для оформлення набуття громадянства України. Заінтересованою особою - Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області подано письмові пояснення, згідно яких управління вважає, що доданими до заяви [PERSON] документами не підтверджується факт постійного проживання заявниці на території України станом на 13.11.1991. Разом з тим зазначають, що для підтвердження даного факту також необхідно враховувати покази свідків, яким відомі обставини, що мають значення для справи. У судовому засіданні заявник та представник заявника, заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Дука Л.В. в\~судовому засіданні пояснила, що у встановленні юридичного факту покладається на розсуд суду. Заяви чи клопотання від учасників справи. Представником заявниці 03.12.2020 подано заяву про перенесення судового засідання. 18.12.2020 представником заявниці подано клопотання про долучення письмових документів. Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області 09.11.2020 подано письмові пояснення. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 09.11.2020 на 11:00 годину. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, представника заінтересованої особи, свідків, безпосередньо дослідивши наявні у справі та здобуті судом докази, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з`ясувавши всі фактичні обставини, що обґрунтовують вимоги заявника, суд доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З документів, наданих до суду, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Гагра, Абхазької АРСР, підтвердженням чого слугує свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 12.01.1976 року відділом ЗАГС м. Гагра, Абхазької АРСР. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина СРСР [NUMBER] , виданого Відділом внутрішніх справ Ямпільського райвиконкому 18 березня 1988 року на ім`я [PERSON] . На сторінці 16 стоять штампи прописки/виписки за адресою: [ADDRESS] з 11.04.1988 року по 29.08.1988 року та тимчасової прописки, до 30.08.1989, по [ADDRESS] паспорта, очевидно, пошкоджена і вставлена. На ній видно залишки відтиску невизначеної печатки (а.с.5). Долучена до матеріалів справи копія картки прописки на ім`я [PERSON] містить запис та штам прописки за адресою: [ADDRESS] з 11.04.1988 року, в якій стоїть відмітка про прописку дитини до 16 років, а саме: [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Шосткинського міськвиконкому 13.01.1992 року, слідує, що [PERSON] , народилась [INFO] в м. Шостка, Сумської області, її матір`ю записана [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідки Шоскинського професійного ліцею від 22.08.2003 року №28, [PERSON] з вересня 1987 по червень 1988 року мешкала та була зареєстрована в гуртожитку ліцею за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до копії атестату про середню освіту [NUMBER] , виданого 16.06.1988 на ім`я [PERSON] , Дружбівською середньою школою №2, [PERSON] у 1988 році закінчила Дружбівську середню школу №2 в м. Дружба, Ямпільського району, Сумської області (а.с.11). Із долученої до матеріалів справи копії диплому [NUMBER] від 29.06.1989 року, слідує, що [PERSON] 01.09.1988 вступила до профтехучилища №13 м. Шостки, яке закінчила 29.06.1989 (а.с.12). Згідно повідомлення Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області від 03.09.2020 №02-14/899, інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] в органі реєстрації Дружбівської міської ради відсутня. Так як картки реєстрації за адресою: [ADDRESS] (адреса проживання і реєстрації [PERSON] ) не були передані органу реєстрації Дружбівської міської ради комунальним підприємством «ЖФ Дружба» при прийомі-передачі картотеки. З карток реєстрації, які надала органу реєстрації Дружбівської міської ради Хагуш А.Ш. стало відомо, що вона зареєстрована за вище вказаною адресою з 11.04.1988 (а.с.13). До матеріалів справи долучено акт про фактичне місце проживання особи від 11.12.2020, з якого слідує, що за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає без реєстрації [PERSON] , 1971 року народження, з 01 січня 1991 року по теперішній час. Також до матеріалів справи долучено запрошення узяти участь у місцевих виборах адресоване [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Крім того, в судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які будучи попередженими про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду, кожен окремо, підтвердили факт постійного проживання заявниці на території України і зокрема станом на 13.11.1991. Так свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази, що знає [PERSON] з 1987 року, остання проживає по даний час в м. Дружба на вул. Привокзальна, нікуди не виїжджала, окрім навчання в м. Шостка. Свідок [PERSON] надала покази в суді та зазначила, що знайома із [PERSON] з 1980 року. Їй відомо, що остання по даний час проживає в [ADDRESS] , нікуди не виїжджала, діти навчались в одній школі. Свідок [PERSON] дала покази, що знайома з [PERSON] з 1987 року, остання весь час проживала в [ADDRESS] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми\~Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до п. 5 ч. 2ст. 293\~ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2ст. 315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності\~Законом України "Про громадянство України"\~є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої\~статті 3 цього Закону. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано\~Законом України "Про громадянство України",\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі -Порядок). Згідно з пунктами 1, 2 частини першої\~статті 3 Закону України "Про громадянство України"\~громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України "Про громадянство України"\~(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до п. 7 Порядку встановлення належності до громадянства України стосується, зокрема, громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Згідно з пунктом 9 Порядку № 215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 3 Закону України «Про громадянство України»\~особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Згідно роз`яснень даних Пленумом Верховного Суду України в пункті 1\~постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Суд погоджується з арґументами заявника, вважає такі належним чином обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Враховуючи той факт, що заявниця станом на 13 листопада 1991 року перебувала у громадянстві колишнього СРСР, хоча не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання на території України в зазначений період, разом з тим надала суду інші письмові докази такі як свідоцтво про народження доньки [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Шостка, Сумської області, тобто є вагомі підстави вважати, що станом на 13.11.1991, а саме за місяць перед народженням доньки заявниця перебувала на території України. Крім того, про це також свідчить акт про фактичне місце проживання особи від 11.12.2020, з якого слідує, що за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає без реєстрації [PERSON] , 1971 року народження, з 01 січня 1991 року по теперішній час, що в сукупності свідчить про проживання [PERSON] на території України станом на 13 листопада 1991 року. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що [PERSON] постійно проживає в м. Дружба, Ямпільського району, Сумської області з 1980-х років в тому числі і станом на 13.11.1991 і по даний час, що вбачається із показів свідків: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які прямо вказали на це в судовому засіданні. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеним факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 13 листопада 1991 року. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved