Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви вказавши, що вона є жінкою померлого [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року в м.Донецьк. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки пред"явлено документ, виданий а території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (на тимчасово окупованій території України), що унеможливлює здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Померлий [PERSON] є громадянином України, поховання та реєстрацію смерті проводили Кіровський відділ запису актів цивільного стану м.Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької народної Республіки в м.Донецьк, Кіровський район Донецька Народна Республіка, що є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України відповідно до ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови ВР України від 17.03.2015 року "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями" ЗУ"Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької і Луганських областей". Крім того заявниця зверталася до Кіровського відділу запису актів цивільного стану м.Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької народної Республіки на тимчасово окупованій території, де вона отримала свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленої форми та для призначення невиплаченої пенсії. Надати відповідні документи у неї немає можливості. В зв'язку з чим, просить встановити факт смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року в м.Донецьк. До початку судового засідання заявник, зацікавлена особа, подали заяви про слухання справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення заяви. На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Судом встановлено, що заявник [PERSON], є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] актовий запис №205 від 26.02.1983 року. [PERSON], перебуваючи в місті Донецьк, на тимчасово окупованій території - помер [INFO] року, що підтверджується довідкою про смерть № 31 , причина смерті "внутримозговое кровоизлияние в левую височно-теменную область (а.с.12). Як встановлено судом, заявник мав намір встановити факт смерті чоловіка, оскільки це має юридичне значення, а саме для призначення невиплаченої пенсії. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, а також лікарське свідоцтво про смерть видане медичними закладами тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації смерті на території України. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Outcome: approved