Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], який в подальшому уточнила про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитини. Позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем у розірваному шлюбі, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23 квітня 2007 року, вирішено стягувати з [PERSON] на її користь, щомісячно, аліменти на утримання дочки [PERSON], 09.02.2005р.н., у розмірі 250 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 16.12.2014р. збільшено розмір аліментів та вирішено стягувати з [PERSON] на її користь, щомісячно, аліменти на утримання дочки [PERSON], 09.02.2005р.н., у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) платника аліментів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідач проживає окремо, не цікавиться життям дитини, не бере участі у її вихованні, нерегулярно надає кошти на її утримання. З часу визначення за рішенням суду (2014р.) суттєво збільшилися витрати на утримання дитини, а відповідно погіршився матеріальний стан одержувача аліментів. Їй одній без допомоги відповідача, забезпечувати дитину матеріально важко, оскільки коштів на повноцінне матеріальне забезпечення доньки є недостатньо. Дитина потребує вітамінного харчування, одягу, взуття, дитина навчається у школі. Вказала, що з часу призначення аліментів, змінився прожитковий мінімум на дитину до 18 років. Вважає, що матеріальний стан відповідача суттєво покращився, оскільки він працює за кордоном, а тому має можливість забезпечувати усім необхідним рідну дитину, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], 09.02.2005р.н., у розмірі 1200грн. на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. В судове засідання позивачка не явилася, подала суду заяву, у якій просила стягувати аліменти у розмірі 1200 грн., позов задовольнити, справу розглядати у її відсутності (а.с.28-34), долучила до матеріалів справи довідку № 554 амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Суховоля, довідку Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №1062 від 01.08.2018р., довідку про заробітну плату та інші прибутки [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON] Відповідач у судове засідання не з"явився, його представником подано заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.35-37), уточнений позов визнав, надав відзив від відповідача. Оглянувши заяви позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Ст. 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23 квітня 2007 року, вирішено стягувати з [PERSON] на її користь, щомісячно, аліменти на утримання дочки [PERSON], 09.02.2005р.н., у розмірі 250 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 16.12.2014р. збільшено розмір аліментів та вирішено стягувати з [PERSON] на її користь, щомісячно, аліменти на утримання дочки [PERSON], 09.02.2005р.н., у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) платника аліментів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Згідно долучених до матеріалів справи довідки № 554 амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Суховоля, довідку Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №1062 від 01.08.2018р., довідки про заробітну плату та інші прибутки [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON], убачається, що [PERSON] дійсно має на утриманні дитину [PERSON], 09.02.2005р.н., працює продавцем у ФОП " [PERSON], середня заробітна плата її становить 3730 грн. 00 коп., має на утриманні дитину [PERSON], 17.03.2011р.н. (а.с. 28-34). Із відзиву відповідача, убачається, що відповідач вдруге одружився, має на утриманні дитину [PERSON], 27.08.2013р.н., та дружину [PERSON], яка є пенсіонером за вислугою років, з травня 2016р. відповідач ніде не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей від різних шлюбів, тимчасово підзаробляє, середньомісячний дохід становить 2500-3500грн. (а.с. 36-37). Ч.1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров"я когось із них. Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи №6-143цс13 на основі аналізу ст.ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про змешення розміру аліментів. Законом України №2037-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08.07.2017р. внесено зміни до ч.2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет» на 2018р. для дітей з 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 гривень, тобто відповідач сплачує аліменти у розмірі, меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Аліментні правовідносини це триваючі правовідносини, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав він може змінюватись. Прийняття Закону про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Враховуючи вищенаведене, рівність обов"язку батьків щодо матеріального утримання дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, те, що відповідач сплачує аліменти у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством, наявність на утриманні у відповідача дружини, яка є пенсіонером за вислугою років та неповнолітньої дитини [PERSON], визнанні уточненого позову про стягнення 1200 грн. на утримання дитини, суд приходить переконання про задоволення позову і збільшення розміру аліментів до 1200 гривень, щомісячно, на утримання дочки [PERSON], 09.02.2005р.н., вважаючи, що такий буде зараз достатнім вкладом відповідача у матеріальне забезпечення дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved