Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

26.07.2018 р. та збільшивши вимоги заявою від 22.12.2018 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] прохаючи провести в натурі реальний виділ рівної частки зі спільного майна будинковолодіння (домогосподарства) за адресою: [ADDRESS] , за співвласником [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зі складу приміщень 1-4 площею 16.9 м2, І площею 2.2 м2, 1-6 площею 2.8 м2, 1-7 площею 11.0 м2 за виключенням приміщення 1-5 площею 4.9 м2, переобладнаного з набутого у приватну власність [PERSON] за договором дарування від 16.12.1989 р. ганку з козирком «а» і тамбур «аі», та сараю - літньої кухні «В» з двома окремими приміщеннями - погребу та сараю з окремими входами - виходами, з визнанням на праві володіння, користування та розпорядження [PERSON] у житловому будинку А-І за адресою: [ADDRESS] , житлових приміщень: житлова кімната 1-1 площею 13.4 м2, коридор 1-2 площею 9.6 м2, житлова кімната 1-3 площею 19.1 м2; у приміщені прибудови літера «а» до житлового будинку А-І: ванна 1-6 площею 2.8 м2, кухня 1-7 площею 11.0 м2 (додатком №1 комплексної судової оціночно будівельної та будівельно - технічної експертизи №60/1163 від 30.11.2018 визначено рожевим кольором); господарські споруди: Ѕ сараю - літньої кухні «В», убиральню «Г», ворота №1, 78/100 огорожі №2, що складає ідеальну частку 68/100 частин будинковолодіння (домогосподарства). Провести в натурі реальний виділ рівної частки зі спільного майна будинковолодіння (домогосподарства) за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , із визнанням на праві володіння, користування та розпорядження [PERSON] у житловому будинку «А-І» за адресою: [ADDRESS] , належну їй частку зі складу приміщення прибудови літера «а» до житлового будинку «А-І»: тамбур І площею 2.2 м2, житлову кімнату 1-4 площею 16.9 м2, коридор 1-5 площею 4.9 м2 (додатком №1 комплексної судової оціночно будівельної та будівельно - технічної експертизи №60Д163 від 30.11.2018 визначено синім кольором); господарські споруди: Ѕ сараю - літньої кухні «В», убиральня «Б», 22/100 огорожі №2, що складає ідеальну частку 32/100 частин будинковолодіння (домогосподарства). Покласти обов`язок на [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у зовнішній стіні приміщення кухні 1-7 влаштувати вхідній проріз з установкою подвійних утеплених дверей для організації окремого входу - виходу в частину будинковолодіння [PERSON] ; між коридором 1-5 і кухнею 1-7 закласти дверний проріз для відмежування від частини житлового будинку від частини [PERSON] ; між кухнею 1-7 і кімнатою 1-1 у стіні влаштувати дверний проріз для переходу [PERSON] з приміщення у приміщення; між коридором 1-5 і кімнатою 1-2 закласти дверний проріз для відмежування від частини житлового будинку від частини [PERSON] ; виконати окреме електропостачання і газопостачання кожному співвласнику для своєї частини житлового будинку по [ADDRESS] ; з проведенням переобладнання, будівельних та технічних робіт відповідно до вимог ДБН А . 3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва» і Наказу Держкомбуду №453 від 9.08.2012р. «Положення про порядок видачі дозволу (повідомлення) на виробництво будівельних робіт» за наявності будівельного паспорту, виданого відділом державного архітектурно - будівельного контролю Охтирської міської ради Сумської області. Покласти обов`язок на [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у тамбурі І улаштувати підлогу на одній відмітці з підлогою коридору 1-5 для приведення приміщення у відповідності з будівельними нормами та стандартизацією; між коридором 1-5 та тамбурі І демонтувати двері для забезпечення житловим приміщенням згідно норм чинного законодавства; у коридорі 1-5 та тамбуру І улаштувати кухню - нішу для забезпечення житлових та санітарних норм власного приміщення; між кухнею (яка буде створена) та кімнатою 1-4 встановити засклені двері для дотримання санітарних норм власного приміщення; виконати окреме електропостачання і газопостачання кожному співвласнику для своєї частини житлового будинку по [ADDRESS] ; з проведенням переобладнання, будівельних та технічних робіт відповідно до вимог ДБН А . 3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва» і Наказу Держкомбуду №453 від 9.08.2012 «Положення про порядок видачі дозволу (повідомлення) на виробництво будівельних робіт» за наявності будівельного паспорту, виданого відділом державного архітектурно - будівельного контролю Охтирської міської ради Сумської області. В рахунок проведення компенсаційної виплати різниці та зміни ідеальних часток співвласників стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , вартість компенсаційної виплати в розмірі 55870.00 грн. Судові витрати вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК шляхом стягнення з [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , понесені судові витрати, пов`язані з розглядом цивільної справи, в розмірі 7203.18 грн. Мотивує свої вимоги тим, що шлюб між сторонами був розірваний рішенням суду в 2016 р. Відповідно до договору дарування від 16.12.1989 р. [PERSON] (мати позивача) подарувала синові [PERSON] (позивачу) Ѕ частину жилого будинку загальною площею в цілому 42.3 м2 з надвірними побудовами у виді ганку з козирком «а», тамбуром «аі», вбиральню «Б», огорожу № 1,2, що розташовані на земельній ділянці розміром 600 м2 по [ADDRESS] . До складу об`єкту дарування входили приміщення 1-1 площею 13.4 м2 у якому було влаштоване підведення води, 1-2 площею 9.6 м2, 1-3 площею 19.1 м2, ганок І площею 10.2 м2. Іншим співвласником своєї Ѕ частини будинковолодіння є сусідка [PERSON] - за умовним позначенням квартира [ADDRESS] . Земельна ділянка на території подвір`я знаходиться у спільному використанні всіх співвласників будинковолодіння. За час спільного проживання подружжя [PERSON] позивачем разом з відповідачкою добудували до квартири [ADDRESS] (Ѕ частини житлового будинку, яка є приватною власністю [PERSON] за договором дарування від 16.12.1989) приміщення 1-4 площею 16.9 м2, І площею 2.2 м2, 1-6 площею 2.8 м2, 1-7 площею 11.0 м2. При цьому, подарований за договором дарування від 16.12.1989 ганок з козирком «а» та тамбур «аі» були переобладнані (забудовані) у приміщення 1-5 площею 4.9 м2, який став прохідним коридором між іншими приміщеннями, але є складовим об`єктом права приватної власності позивача. Водопідведення, яке за договором дарування від 16.12.1989 було у приміщені 1-1, перенесене у приміщення 1-7, що є переобладнанням, але не перебудовою або поліпшенням. На території подвір`я подружжям [PERSON] забудоване приміщення сараю - літньої кухні «В», яке має два окремих приміщення - погріб та сарай з окремими входами - виходами, і який можливо поділити порівну. Таким чином, спільним сумісним майном подружжя може бути визначене та прийняті за основу приміщення 1-4 площею 16.9 м2, І площею 2.2 м2, 1-6 площею 2.8 м2, 1-7 площею 11.0 м2 (без приміщення 1-5 площею 4.9 м2, яка переобладнане з подарованого ганку з козирком а та тамбур «аі»), сарай - літня кухня «В» з двома окремими приміщеннями - погреб та сарай з окремими входами - виходами. Як зазначає позивач, при вирішенні спору в частині визнання спірної частини житлового будинку спільним сумісним майном подружжя необхідно врахувати, що майно, що належало одному з подружжя, в порядку ст. 57 СК, не перетворюється у спільну сумісну власність. Спільна сумісна власність виникає лише в порядку, визначеному ст. 62 СК, тобто право спільної сумісної власності виникає на частку майна, яка істотно збільшилася внаслідок умов, передбачених законом або договором. Висновками комплексної судової оціночно будівельної та будівельно - технічної експертизи №60/1163 від 30.11.2018 виходячи з нормативних вимог, виділ [PERSON] зі складу житлового будинку, частини прибудови з надвірними будівлями за адресою по [ADDRESS] , в натурі можливий. Тому із урахуванням зазначеного висновку пропонує задовольнити заявлені ним позовні вимоги. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав викладених у ньому. Також пояснив, що окрім половини будинку за договором дарування він отримав ще й будівельні матеріали (цегла 4000 шт., деревина, плитка, шифер). Ще до укладення шлюбу він підвів воду в будинок. Разом із відповідачем вони добудували прибудову, кухню, ванну, сарай, туалет. При будівництві були використані вищезазначені будівельні матеріали. Зокрема, деревина була розпиляна на шальовку та використана на будівництво стелі. Плитку виклали в приміщенні кухні. Цегла була використана при будівництві добудови. Ганок був побудований ще до шлюбу і він належить виключно йому. Він згоден на зменшення належної йому частки, однак претендує на визначену у висновку експерта компенсацію. Не заперечує проти того, щоб відповідач із загального колодязя робила врізання та забезпечувала визначену їй частину будинку водою. Вбиральня «в» перебуває у його особистій власності так як інша співвласниця на неї не претендує. Представник підтримала позицію [PERSON] щодо заявленого позову. Позивач не заперечує на зменшення належної йому частики, але із виплатою компенсації. Також він надає згоду на здійснення відповідачкою підведення води та газу до виділеної їй частки. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні заявили про безпідставність заявлених позивачем вимог. У відзиві на позовну заяву зазначили про те, що позивач неправомірно виключив із переліку добудов приміщення 1-5, т.я. відповідач вважає, що воно також є добудованим і не є рівноцінним тому, яке було до перебудови. Тамбур чи ганок з козирком не «потерпіли певних змін», як вказує позивач, а були в повному обсязі перебудовані під час будівництва прибудови. Тобто було створено зовсім інше приміщення, яке пов`язано з іншими приміщеннями прибудови, в т.ч. спільно побудованим перекриттям та дахом, однаковим рівнем підлоги, замість 10.2 м2 (площа тамбуру а 1) стало приміщення площею 4.9 м2, на яке як одноосібний власник, безпідставно претендує позивач. За вказаних обставин можна стверджувати, що приміщення 1-5 (коридор площею 4.9 м2) є новоствореним майном, яке було побудовано позивачем та відповідачкою під час спільного подружнього життя та за спільні кошти, а відтак воно також є об`єктом поділу. Вважають, що перед призначенням експертизи судом не були з`ясовані наступні питання, а саме - які саме приміщення та надвірні побудови були подаровані позивачу за договором дарування. Також відсутні будь які підстави стверджувати що новостворене майно, яке створено спільно позивачем та відповідачем, а саме - приміщення 1-5 у прибудові, належить позивачу, так як воно з чогось перебудовано, але з чого саме - жодним чином не підтверджується. До позовної заяви не додано документів, які б свідчили про те, коли та на підставі яких документів позивач чи можливо [PERSON] стали одноособовими власниками вбиральні «Б». Вказані обставини судом ще не перевірялися та не були встановлені, однак ці вихідні дані уже були використані при проведенні судової експертизи у справі позивачем до позовної заяви не надано суду доказів набуття права власності квартиру [ADDRESS] , з урахуванням проведеної добудови. Позивач лише обмежився застереженням про те, що «Самочинних об`єктів нерухомості, які б підпадали під ознаки самочинного будівництва відповідно до вимог Наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України №2 від 08.01.2013р. та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна №127 від 24.05.2001 р. за зазначеною адресою, в тому числі у спірній частині житлового будинку та забудованих на території подвір`я об`єктів, - не існує.» Втім до матеріалів справи позивачем не надано жодного дозвільного документа на виконання будівельних робіт у квартирі та на будівництво господарських споруд. Як видно із аналізу позовних вимог позивача та питань, які ставилися ним перед судом як такі, що необхідно передати на вирішення експертизи, позивач просив суд провести йому виділ частки лише із частини квартири, яку вони прибудували спільно з відповідачкою (без врахування приміщення 1-5), та не враховувати при виділенні тієї частини квартири, яка і так йому належить на праві власності за договором дарування від 16.12.1989 року. Виділ просив провести з урахуванням вартості цієї (добудованої) частини, тобто виключно вартості добудови. Також вважають, що для визначення частки поліпшень експертом були взяті неправильно визначені вихідні дані щодо вартості частини житлового будинку (А), яка належить [PERSON] , вартості прибудови, ганку та козирку, воріт і огорожі. Відповідно розрахований результат є недостовірним. Оцінка квартири в 558700 гривень, це дещо більше 20 тис. доларів США, є явно завищеною. Орієнтовна вартість за якою можливо можна було б продати цю квартиру за діючими на даний час цінами, складає в межах від 7 до 10 тисяч доларів США, що дорівнює 196000-280000 гривень. Таким чином, окрім того, що вартість поліпшень за станом на 2001 рік визначена не вірно, вона ще розрахована від явно завищеної та неприйнятної ринкової вартості квартири, яку експерт чомусь називає як «домоволодіння». Жодного варіанту реального виділу не наведено. Виходячи з цього, вартість приміщень, які виділяються [PERSON] в будинку літ «А-1» становить не 7299 грн., а 11068 грн. А якщо звернутись до інвентарних даних станом на 2001 рік, то вартість цих приміщень становить 11165 грн., і про це експертом вказано у таблиці (інвентаризаційна вартість станом на 22.02.2001) на стор.7 висновку. Лише з урахуванням цієї помилки, ідеальна частка [PERSON] збільшується з 68/100 до 77/100, а ідеальна частка [PERSON] відповідно зменшується з 32/100 до 23/100. Непридатну до використання убиральню «Б», вартістю 160 грн., яка була подарована [PERSON] 16.12.1989 року, на яку невідомо чи він має право власності взагалі, пропонується виділити [PERSON] , а спільно побудовану вбиральню «Г» вартістю 413 грн., чомусь пропонується виділити [PERSON] .. І це при тому, що за змістом позовних вимог він неодноразово вказував про те, що йому на праві власності необхідно залишити подароване майно, в тому числі і «уборну Б». Окрім того, не погоджуються із тим варіантом розподілу, який пропонує експерт: Так, у володінні позивача залишаються кухня, обладнана газовою плитою, з підведеним водопостачанням та каналізацією, ванна кімната, з підведеним водопостачанням та каналізацією. На території, яка пропонується до виділення позивачу, стоїть газовий котел, установлені всі побутові лічильники. У приміщеннях, які пропонується до виділення відповідачу нічого цього не має і не має можливості облаштування ванної кімнати за відсутності площі, пропонується облаштування кухні-ніші без денного світла та природної витяжки (без вікна) та без можливості облаштувати там газове опалення та встановити газову плиту. Крім того, не визначено яку саме Ѕ частину сараю-літньої кухні повинна отримати кожна із сторін спору, що значно ускладнить виконання рішення суду, в разі його прийняття судом та унеможливить використання вказаного приміщення. Експерт дає перелік переобладнань, які необхідні для здійснення запропонованого ним варіанту розділу та пропонує виконати окреме електропостачання і газопостачання. Про водопостачання експерт чомусь не вказує взагалі. При цьому, не вказано хто саме повинен виконати ці роботи. Виходячи з того, що всі вхідні комунікації знаходяться в приміщеннях, які пропонується виділити позивачу, то він швидко відключить виділену їй частину будинку від електропостачання та газопостачання і вона буде змушена виконувати ці роботи за власні кошти. Таким чином, за умови задоволення позовних вимог позивача згідно до запропонованого експертним висновком варіанту, за виділені їй 24 м2 житла, побудованого нею особисто, її родичами і за її, у т. ч. кошти та її працею, повинна сплатити 55870 гривень позивачу, та ще 50-70 тисяч витратити на переобладнання, газо - водо - та електропостачання. Сплатити таку суму коштів позивачу вона не має можливості, як не має і можливості переобладнати приміщення та облаштувати відокремлене газо - водо -електропостачання. Тобто, запропонований варіант виділу є неприйнятним та таким, що зроблений виключно на користь та з урахуванням інтересів позивача. Заслухавши пояснення учасників процесу, заслухавши покази свідків. перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] згідно договору дарування від 16.12.1989 р. на праві власності належить Ѕ частина житлового будинку загальною площею в цілому 42,3 м2 із надвірними спорудами: крильце із козирком «а», тамбур - «а1», вбиральня - «Б», огорожа № 1,2, на земельній ділянці розміром 600 м2 розташованій по [ADDRESS] , (а.с. 11-14) 22.11.1989 р. між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб зареєстрований у відділі РАЦС Охтирського міськвиконкому Сумської обл., який в подальшому згідно заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 11.04.2016 р. був розірваний. (а.с. 18) На даний час сторони зареєстровані та проживають у будинку за зазначеною адресою (а.с. 19-24). Наразі житловий будинок (кв. [ADDRESS] ) літ «А- І » складається із житлової кімнати «1-1» площею 13.4 м2, коридору «1-2» площею 9,6 м2, житлової кімнати 1-3 площею 19,1 м2 (всього по житловому будинку - 42.1 м2). Прибудова «а» складається із наступних приміщень: тамбуру «І» площею 2,2 м2 житлової кімнати «1-4» площею 16,9 м2 коридору «1-5» площею 4,9 м2, ванної «1-6» площею 2,8 м2, кухні «1-7» площею 11,0 м2 (всього по прибудові - 37,8 м2). Зазначене приміщення прибудови (окрім приміщення 1-5) було побудоване сторонами за час шлюбу за рахунок спільної праці та коштів, що сторони визнали у судовому засіданні. Позивач наполягає на проведенні забудови приміщення 1-5, як колишнього ганку в подальшому переобладнаного у приміщення коридору, до укладення шлюбу та із власного будівельного матеріалу, що заперечується стороною відповідача. Суд виходить із того, що позивач окрім власних пояснень не надав будь-яких належних та допустимих доказів, що б підтверджували його пояснення із цього приводу. Матеріали інвентарної справи не містять інформації про прибудову колишнього приміщення 1-5 до будинку у період до укладення шлюбу між сторонами. Також сторонами за час шлюбу було збудовано сарай-літню кухню «В» та убиральню «Г». За клопотанням [PERSON] була призначена будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку зазначеної експертизи за №60/163 від 30.11.2018 р. експертом був запропонований один варіант виділу частки житлового будинку, частини прибудови та господарських будівель. Згідно зазначеного варіанту [PERSON] виділяються (показано рожевим кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-І», загальною площею 42,1 м2, інвентарною вартістю: 7299 грн. (21066/121,5 х 42,1): житлова кімната «1-1», площею 13,4 м2, коридор «1-2», площею 9,6 м2, житлова кімната «1-3» площею 19.1 м2. Всього по житловому будинку 42,1 м2. Приміщення прибудови літ. «а», загальною площею 13,8 м2, інвентарною вартістю: 2388 грн. (6540 /37,8 х 13,8): ванна «1-6», площею 2,8 м2, кухня «1-7», площею 11,0 м2. Всього по прибудові: 13,8 м2. Господарські споруди: 1/2 сараю - л. кухні літ. «В», вартістю 1644 грн.; убиральня літ. «Г», вартістю 413 грн.; ворота №1, вартістю 590 грн.; 78/100 огорожі №2, вартістю 382 грн. Всього: 12716 грн., що складає 68/100 ідеальних часток. [PERSON] залишаються (показано синім кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення прибудови літ. «а», загальною площею 24,0 м2, інвентарною вартістю: 4152 грн. (6540 /37,8 х 24): тамбур «1», площею 2,2 м2, житлова кімната «1-4», площею 16,9 м2, коридор «1-5», площею 4,9 м2. Всього по прибудові: 24,0 м2. Господарські споруди: Ѕ сараю - л. кухні літ. «В», вартістю 1644 грн.; убиральня літ. «Б», вартістю 160 грн.; 22/100 огорожі №2, вартістю 109 грн. Всього: 6063 грн., що складає 32/100 ідеальних часток. Компенсація на користь співвласника складає: 55870 грн. ((32/100-22/100) х 558700). Зазначеним варіантом сторонам запропоновано провести відповідні переобладнання. Суд в цілому приймає зазначений висновок як допустимий незважаючи на заперечення із цього приводу з боку сторони відповідача, адже питання включення в перелік спільно набутого сторонами за час шлюбу приміщення 1-5 та вбиральні «в» вартість якої порівняно із іншим майном є символічною є питаннями правової оцінки та на його правильність згідно поставного стороною позивача переліку питань з технічної точки зору не впливають. Як не впливають на загальний зміст висновку і описки щодо співвласника, оцінка яким судом може бути надана при постановленні рішення по суті спору. Суд погоджується із доводами опитаного у судовому засіданні експерта [PERSON] про те, що при визначенні розміру ідеальних часток ним використовувались відомості про належність позивачу на праві власності також і господарських приміщень із урахуванням господарських приміщень. Судом було відхилене клопотання сторони позивача про направлення експертного висновку на доопрацювання та призначення додаткової експертизи з огляду на заперечення сторони відповідача, оскільки зазначене клопотання письмово не мотивоване, перелік питань, які ставились на вирішення експерту залишився по суті не змінним (позивач наполягає не виключенні із спільної власності приміщення 1-5). Будь-яких об`єктивних даних, які б могли істотним чином вплинути на первинний висновок з огляду на перелік поставлених питань та відсутність належних мотивів із цього приводу, суду не надано. Суд також виходив із того, що процесуальним законодавством взагалі не передбачено проведення такої процесуальної дії, як направлення експертного висновку на доопрацювання. Суд бере до уваги пояснення експерта [PERSON] про те, що при проведенні експертизи ним при розрахунку часток співвласників не в повній мірі були враховані об`єктивні дані. Однак зазначені обставини істотно не вплинуть на можливість виділення відповідачу іншої частини добудованих приміщень, оскільки поділу підлягає лише та частина майна, що побудована сторонами разом. З огляду на викладене, суд вважає за недоцільне проведення повторного експертного дослідження, бо частки співвласників істотної зміни не зазнають у тій мірі. Яка б давала можливість визначити інші прийнятні варіанти виділу частки відповідача. Відповідно до ст. 24 КпШС України майно, яке було власністю одного із подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них. Згідно положень до ст. 25 КпШС України, якщо майно, яке було власністю одного із подружжя за час шлюбу істотно збільшилося в своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого із подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. Із роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року N 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» слідує, що майно, яке належало одному із подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним контрактом) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 04.10.1991р. №7, з послідуючими змінами і доповненнями, відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність" (697-12) у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини. Згідно зі статтями 16 і 17 Закону України "Про власність", таке право, зокрема виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв`язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім`ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Таке ж право за цих умов належить членам сім`ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст. 156 ЖК України обов`язок. Виходячи із вищенаведених норм права суд приходить до висновку, що у разі істотного збільшення цінності нерухомого майна суд може визнати право власності на частку іншої сторони (не власника) у всій садибі, а не у окремій її частині (що була добудована за час шлюбу), як про це прохає позивач. Крім того, суд не може взяти до уваги висновок будівельно-технічної експертизи проведеної за клопотанням позивача також і з огляду на врахуванні при виділі частки відповідача вбиральні «Б», оскільки відсутні будь-які докази як її побудови сторонами у період шлюбу, так і її належності одноособово відповідачу за наявності співвласника іншої частини будинку. Також суд погоджується із доводами сторони відповідача про безпідставність виключення під час поділу приміщення 1-5 (коридор площею 4.9 м2), яке є новоствореним майном, та яке було побудовано позивачем та відповідачем під час спільного подружнього життя та за спільні кошти. Крім того, суд приймає до уваги доводи відповідача про те, що запропонований варіант виділу їй частки в добудові істотно порушує її права, так як запропоновані до виділу приміщення і кімнати з урахуванням проведення необхідних переобладнань вимагатимуть від неї значних матеріальних витрат які вона не спроможна нести із огляду на свій матеріальний стан. Інший варіант виділу частини будинку відповідачу, як було з`ясовано у судовому засіданні, є неможливий. Також для неї непомірним матеріальним тягарем буде присудження визначеного у висновку експертизи розміру матеріальної компенсації на користь позивача за збільшення розміру частки. Також, згідно висновку Охтирського міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській обл. в представленому варіанті розподілу житлового будинку відповідач [PERSON] взагалі не матиме санітарно-побутових приміщень, що не відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». (а.с. 162, т. 1). Таким чином, суд прийшов до висновку про відмові у задоволенні позовних вимог щодо виділу частки в будинку згідно заявленого позову. Судові витрати слід залишити за позивачем без відшкодування. На підставі викладеного ст.ст. ст. 24, 25 КпШС України, 16 і 17 Закону України "Про власність", ст.ст. 112, 113, 115 ЦК України (у редакції від 18.07.1963 р.), ст. 317, 319, 321, ч. 3 ст. 358, 367, 391 ЦК України,

Outcome: dismissed