Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом просить: стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини- Климчук [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути на її користь 640 грн. понесених витрат на правову допомогу. Допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Всі судові витрати по справі покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 23.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1881 був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народилися: дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходяться на її утриманні. З 05 червня 2017 року вони шлюбних відносин не підтримують та проживають окремо. Відповідач, будучи здоровою, працездатою людиною, маючи можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, в добровільному порядку свій батьківський обовязок не виконує, матеріальної допомоги не надає. Оскільки працює неофіційно, його дохід носить нерегулярний характер, тому аліменти просить стягувати у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивач та її адвокат позов підтримали повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини, просили його задовольнити. Просила стягнути з відповідача на її користь 2000 гривень понесених витрат на правову допомогу. Відповідач та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, вказавши, що [PERSON] не заперечує щодо стягнення на користь дружини аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі щомісячно, однак заперечує щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу у сумі 2000,00 гривень, понесених позивачкою, оскільки вони не є співмірними із сумою аліментів. В запереченні проти позову [PERSON] зазначив, що готовий не тільки постійно матеріально утримувати свою дочку, але й виховувати її, а також продовжувати проживати однією сім»єю. Від виконання свого батьківського обов»язку щодо утримання дитини він ніколи не ухилявся, позивачем жодного доказу з цього приводу не надано. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи\~ з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Згідно\~ ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №\~789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль\~для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, що 23.11.2013 року між [PERSON]\~ та [PERSON], відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії 1-НМ № 127946 від 23.11.2013 року. Під час спільного подружнього життя у них народилася дочка: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії І-НМ № 263708 від 22.07.2014 року. Дитина проживає разом з матір'ю, знаходяться на повному її утриманні, про що сторони не заперечили в судовому засіданні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи, зокрема довідки №4041 від 19.06.2017 року встановлено, що позивач\~ знаходиться на обліку в УСЗН Долинської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, яка за період з грудня 2016 року по травень 2017 року склала 6192,00 гривень, що свідчить про низький рівень матеріального забезпечення. Суд встановив та не заперечили сторони в судовому засіданні про те, що дитина проживає з матір"ю, а також знаходиться на її утриманні. [PERSON] будучи здоровою, працездатною особою, ухиляється від свого обов"язку утримувати малолітню дитину та брати участь у її матеральному забезпеченні. Офіційно не працевлаштований, однак отримує нерегулярний дохід. Згідно з ст. 184 Сімейного Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд встановив, що відповідач по справі має нерегулярний мінливий дохід, а тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі дозволить забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що оскільки у відповідача\~ інших дітей,\~ непрацездатних батьків немає, малолітня дитина знаходяться на утриманні матері та відсутні докази на підтвердження виконання [PERSON] обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги він визнав та не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] розмірі 2000,00 грн. щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З приводу вимоги про стягнення з відповідача на користь [PERSON] 2000,00 грн. судових витрат за надання правової допомоги, суд вважає за необхідне вказати наступне. Відповідно до п.2 ч.3\~ст.79 ЦПК України\~до судових витрат, серед інших, належать і витрати на правову допомогу. Частинами 1-2\~ст. 84 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно з ч.1\~ст. 56 ЦПК України\~правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Статтею 1 Закону встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У п.48 Постанови №10 зазначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено\~Законом України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст.ст.\~10,\~59,\~60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 16.06.2017 року уклала договір-доручення про надання правової допомоги з адвокатом [PERSON], у відповідності до якого вартість послуг останнього складає 2000,00 грн. Даний факт підтверджується також квитанцією від 16.06.2017 року. Таким чином, позивачем зазначені в позові витрати за надання правової допомоги є доведені належними та допустимими доказами, а відтак в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конвенції ООН про права дитини,\~ ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", ст.ст. 141, 182-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved