Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 16.03.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №013/061/7449, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 110 000,00 доларів США, зі сплатою 13,75 % річних, строком до 16.03.2017 року. 11.11.2011 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №013/061/7449/3 до Кредитного договору, відповідно до умов якої, з дати укладення Додаткової угоди сторони погодили змінити валюту виконання зобов'язань за Кредитним договором з доларів США на гривні із розрахунку офіційного курсу НБУ на дату укладення Додаткової угоди. Також сторони домовились, що з дати укладення Додаткової угоди проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 14,5 % річних, дата остаточного погашення кредиту - 11.05.2027 року. В забезпечення виконання вказаних зобов'язань за Кредитним договором №013/061/7449 від 16.03.2007 року було укладено Іпотечний договір від 20.03.2007 року між Кредитором та [PERSON], відповідно до Іпотечного договору в іпотеку Банку, передано, нерухоме майно: квартиру, що складається із чотирьох жилих кімнат, житловою площею 57,1 кв.м., загальною площею 88,18 кв.м., та знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] 04.09.2006 року за реєстровим №1937 та зареєстрованого в КП «Сумське МБТІ» 25.09.2006 року в реєстрову книгу №35, за р. №1843, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11934552 від 25.09.2006 року (реєстраційний номер 3158039). Заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами становить 580 720,00 грн. 18.05.2010 року за реєстр. №546 було укладено договір про внесення змін до іпотечного договору у зв'язку зі зміною валюти основного зобов'язання та строку повернення кредиту. Кредит надається позичальнику на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, що підтверджується відповідними платіжними документами. За умовами п. 5.1 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний здійснювати безготівковим платежем або в касу Банку щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій ,передбачених Кредитним договором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Позичальник свої зобов'язання по Кредитному договору не виконує належним чином: не погашає в повному обсязі кредит та відсотки, що передбачено договором та графіком погашення кредиту. Відповідно до п. 6.5 укладеного Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених Кредитним договором. Згідно ст. 12 Закону України "Про іпотеку" та ст. 5 укладеного Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки не залежно від настання строку виконання основного зобов'язання у випадках порушення зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до п. 5.1 укладеного договору іпотеки, у разі порушення основного зобов'язання або умов договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. Відповідачу та Позичальнику були направлені вимоги про дострокову сплату заборгованості за кредитним договором, які були залишені без відповіді та задоволення. Станом на 13.03.2014 року заборгованість по Кредитному договору №013/061/7449 від 16.03.2007 року перед Банком складає: сума основного боргу, що підлягає сплаті - 637 366,69 грн.; сума відсотків, що підлягає сплаті - 66 764,98 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 60 855,54 грн.; всього: 764 987,21 грн. Просять звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно: квартиру, що складається із чотирьох жилих кімнат, житловою площею 57,1 кв.м,загальною площею 88,18 кв.м, та знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною - 580 720,00 грн. та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Сумської обласної дирекції за Кредитним договором №013/061/7449 від 16.03.2007 року в розмірі: 764 987,21 гривень, а саме: сума основного боргу, що підлягає сплаті - 637 366,69 гривень; сума відсотків, що підлягає сплаті - 66 764,98 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 60 855,54 гривень та стягнути судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. У судовому засіданні представник позивача Данечкіна О.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі виходячи з позовних вимог викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] заперечили проти задоволення позову, зазначивши, що Позивач у цій справі не звертався до суду із вимогами про стягнення з Боржника та/або Іпотекодавця заборгованості за кредитним договором від 19.03.2007року, укладеного Боржником із Позивачем, та про дострокове повернення кредитних коштів за цим Договором, термін дії якого спливає 19.03.2027 року. Позивач, як Кредитор, має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідача [PERSON], однак це право є не безумовним, а за настання певних обставин, передбачених як ЦК України, Законом України «Про іпотеку», так і іпотечним договором (з додатковими угодами), укладеним між позивачем та відповідачем 20.03.2007 року. Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, як засіб дострокового повернення Боржником (третьою особою) [PERSON] частини позики, що залишилася за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України. Однак, згідно п.6.5 кредитного договору від 19.03.2007 року, укладеного між позивачем та третьою особою, право дострокового погашення заборгованості за цим договором, процентів за користування кредитом у Кредитора (позивача) виникає лише за умови невиконання позичальником (третьою особою) умов кредитного договору. Приписами ст. 590 ЦК України, ст. ст. 33 та 35 Закону України «Про іпотеку», п.п. 5.1-5.3. та 5.5. іпотечного договору від 20.03.2007 року, п.6.5 кредитного договору від 19.03.2007 року, укладеного між позивачем та третьою особою, для виникнення підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач зобов'язаний був би повідомити сторін - Боржника та Іпотекодавця, про: а) наявність порушення зобов'язання за кредитним договором; б) повідомити про факт порушення зобов'язання за кредитним договором письмово, зазначивши, зокрема, коротко суть порушення умов, договору та надати строк на виконання зобов'язань по достроковому повернення кредитних коштів. При цьому, позивач, зобов'язаний був довести у цій справі, що сторони - Боржник та Іпотекодавець - були належним чином повідомлені про факт прийняття Кредитором (позивачем) рішення про дострокове повернення кредитних коштів та про строк, який їм надається для такого дострокового повернення кредитних коштів. Письмові повідомлення, адресовані позивачем Боржнику та Іпотекодавцю про рішення Кредитора щодо дострокового повернення кредитних коштів, останні не отримували: рекомендовані листи Банку були повернуті адресату за закінчення строків зберігання. Повторно Банк письмові вимоги Боржнику та Іпотекодавцю щодо дострокового повернення кредитних коштів не надсилав. У зв'язку з відсутністю підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, просять суд відмовити у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення на належну їй квартиру через відсутність підстав при цьому розмір заборгованості (арифметична частина) ними не оспорюється. Дослідивши докази по справі, пояснення сторін та представників, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 16.03.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір №013/061/7449, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 110 000,00 доларів США, зі сплатою 13,75 % річних, строком до 16.03.2017 року. 11.11.2011 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №013/061/7449/3 до Кредитного договору, відповідно до умов якої, з дати укладення Додаткової угоди сторони погодили змінити валюту виконання зобов'язань за Кредитним договором з доларів США на гривні із розрахунку офіційного курсу НБУ на дату укладення Додаткової угоди. Також сторони домовились, що з дати укладення Додаткової угоди проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 14,5 % річних, дата остаточного погашення кредиту - 11.05.2027 року. В забезпечення виконання вказаних зобов'язань за Кредитним договором №013/061/7449 від 16.03.2007 року було укладено Іпотечний договір від 20.03.2007 року між Кредитором та [PERSON], відповідно до Іпотечного договору в іпотеку Банку, передано, нерухоме майно: квартиру, що складається із чотирьох жилих кімнат, житловою площею 57,1 кв.м., загальною площею 88,18 кв.м., та знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] 04.09.2006 року за реєстровим №1937 та зареєстрованого в КП «Сумське МБТІ» 25.09.2006 року в реєстрову книгу №35, за р. №1843, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11934552 від 25.09.2006 року (реєстраційний номер 3158039). Внаслідок не належного виконання кредитних зобов'язань позичальником [PERSON] станом на 13.03.2014 року утворилась заборгованість по Кредитному договору №013/061/7449 від 16.03.2007 року перед Банком складає: сума основного боргу, що підлягає сплаті - 637 366,69 грн.; сума відсотків, що підлягає сплаті - 66 764,98 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 60 855,54 грн.; всього: 764 987,21 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 6, 7). Відповідно до ст. 7 Закону України „Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 6.5 укладеного Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених Кредитним договором. Згідно ст. 12 Закону України "Про іпотеку" та ст. 5 укладеного Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки не залежно від настання строку виконання основного зобов'язання у випадках порушення зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до п. 5.1 укладеного договору іпотеки, у разі порушення основного зобов'язання або умов договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. Відповідачу та Позичальнику були направлені вимоги про дострокову сплату заборгованості за кредитним договором, які ними були не отримані, банком отримано повідомлення про повернення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання (а.с. 23-27). Згідно до роз'яснень, наданих у п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Положеннями статей 1050, 1054 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. За приписами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Як передбачено ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 575 ч. 1 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст. 590 ЦК України. За змістом ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно до роз'яснень, наданих у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Оскільки зобов'язання за кредитним договором не виконуються, то відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", як позивач набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити звернувщи стягнення на предмет іпотеки, а саме чотирьохкімнатну квартиру, житловою площею 57,1 кв.м., загальною площею 88,18 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 013/061/7449 від 16.03.2007 року в сумі 764987 грн. 21 коп., а саме: 637366 грн. 69 коп. - сума основного боргу, 66764 грн. 98 коп. - сума відсотків, 60855 грн. 54 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків та відшкодування сплати судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп. на користь Публічного акціонерного товариства " Райффайзен Банк Аваль" в особі Сумської обласної дирекції, визначивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved