Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Прокурор Кам'янського району в інтересах держави в особі Камянської РДА звернувся до Кам'янського райсуду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Камянська ЦРЛ про стягнення витрат на лікування, посилаючись на те, що 20.03.2014 р., близько 10 год. [PERSON], керуючи автомобілем FORD ESCORT, д.н. [NUMBER], рухаючись по автодорозі сполученням "с. Телепиче - с. Вербівка" в напрямку с. Вербівка Кам'янського району Черкаської області, порушуючи вимоги п. п. 2.3 б), 12 1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, при цьому не вжив заходів щодо її зменшення, що призвело до заносу автомобіля, виїзду його на узбіччя та зіткнення з перешкодою у вигляді дерева. В результаті ДТП пасажир вищевказаного автомобіля [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: перелом кісток основи та склепіння черепа справа, забиття головного мозку тяжкого ступеню субарахноїдальний крововилив, рана тім'яної області голови справа, садна лобу справа, які згідно висновку експерта № 095 від 15.05.2014 року за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких, та перелому над виростка лівої плечової кістки, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений [PERSON] вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся. Підтвердив, що вчинив злочин за обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснив, що 20.03.2014 року він, керуючи автомобілем, допустив ДТП внаслідок якого завдав потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Повністю відшкодував матеріальні збитки, надавав йому матеріальну та фізичну допомогу. Слідчим СВ Кам'янського РВ УМВС України в Черкаській області 20.03.2014 до ЄРДР, по даному факту внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за №12014250170000163. Вироком Кам'янського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2014 року у справі №696/1389/14-к [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбуття призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Кам'янській ЦРЛ з 20.03.2014р. по 09.04.2014 р., тобто протягом 20 ліжко/днів. Згідно довідки Кам'янської ЦРЛ №01-09/208 від 03.03.2015 на його лікування затрачено кошти в сумі 2569,02 грн. Витрати Кам'янської центральної районної лікарні на лікування потерпілого від злочину, вчиненого [PERSON] становлять 2569,02 грн. та відповідачем добровільно не відшкодовані, тому зазначена сума підлягає до стягнення з нього в примусовому порядку. Прокурор Іщенко Т. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення, , про що подав письмову заяву, вказавши, що буде сплачувати дані витрати по мірі надходження коштів через державного виконавця. Представник третьої особи Камянської ЦРЛ в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Кам'янського райсуду Черкаської обл. від 16.09.2014 р. [PERSON] визнано винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки відповідно до ст. 76 КК України. В ході розгляду кримінального провадження встановлено, що 20.03.2014 р., близько 10 год. [PERSON], керуючи автомобілем FORD ESCORT, д.н. [NUMBER], рухаючись по автодорозі сполученням "с. Телепиче - с. Вербівка" в напрямку с. Вербівка Кам'янського району Черкаської області, порушуючи вимоги п. п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, при цьому не вжив заходів щодо її зменшення, що призвело до заносу автомобіля, виїзду його на узбіччя та зіткнення з перешкодою у вигляді дерева. В результаті ДТП пасажир вищевказаного автомобіля [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: перелом кісток основи та склепіння черепа справа, забиття головного мозку тяжкого ступеню субарахноїдальний крововилив, рана тім'яної області голови справа, садна лобу справа, які згідно висновку експерта № 095 від 15.05.2014 року за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких, та перелому над виростка лівої плечової кістки, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений [PERSON] вину у вчинені злочину визнав повністю, щиро розкаявся. Згідно зі ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, що підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікування потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи із фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць у якому проводилось лікування на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно довідки Камянської ЦРЛ від 03.03.2015 р. № 01-09/208 вартість лікування в хірургічному та неврологічному відділенні Камянської ЦРЛ потерпілого [PERSON] за період з 20.03.2014 р. по 09.04.2014 р. складає 2569 грн. 02 коп., з розрахунку 128 грн. 45 коп. за 1 ліжко-день. Відповідно до ст. 121 Конституції України повноваження по здійсненню захисту інтересів держави, в тому числі шляхом представництва її інтересів в суді покладено на органи прокуратури України. Відповідно до ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурором від імені держави процесуальних та інших повноважень, направлених на захист в суді інтересів держави. Конституційний суд України в рішенні від 08 квітня 1999 № 3-рп/99 визначив, що прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави. Оскільки відповідач визнав позов та наведеними вище письмовими доказами підтверджується сума витрат на лікування потерпілого [PERSON] у Камянській ЦРЛ, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі 1206 ЦК України, ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру",

Outcome: approved