Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт, що квартира №1, яка надана [PERSON] за рішенням засідання Сабліне-Знам'янського сахкомбінату має юридичну адресу: Кіровоградська область, Знам'янський район, село Сабліне, вулиця Мирна (колишня Невського), будинок №45 (сорок п'ять), квартира №1 (один). А також, визнати за позивачем [PERSON] право власності на зазначену квартиру, в порядку спадкування після смерті [PERSON], [INFO], померлої 08 січня 2009 року. Вимоги мотивовано тим, що 26 березня 2002 року, помер батько позивача [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарького виробництва, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради та на картиру №1, що розташована у будинку №45 (сорок п'ять) по вулиці Мирна (колишня Невського), села Саблине Знам'янського району Кіровоградської області. Своїми діями [PERSON] вступила у фактичне володіння та користування земельною ділянкою тa вищевказаною квартирою. 30 жовтня 2002 року у Знам'янській районній державній нотаріальній конторі матір позивача [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкове майно на яке видане вказане свідоцтво, складається з права приватної власності на землю розміром 4,73 га розташованої на території Володимирівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. Зареєструвати право власності на успадковане майно на своє імя та отримати державний акт на вказану земельну ділянку на своє ім'я не встигла, так як померла 08 січня 2009 року. Після чого, [PERSON], прийняла після смерті матері спадщину, подавши нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріус відмовився видавати свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, оскільки матір позивача не набула права власності на неї, внаслідок чого позивачу рекомендовано звернутися до суду. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року № 2/389/587715 за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку № 050, площею 4,73 га, з кадастровим номером 3522280800:02:000:0050, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Володимирівської сільської ради, яка належала покійному [PERSON]. Поряд з оформленням спадкових прав на земельну ділянку, [PERSON] звернулася до Знам'янської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на квартиру № 1 за адресою по вул. Невського, 42, с. Саблине, Володимирівської сільської ради Знам'янського району. Однак, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру у зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] вищевказану квартиру не приватизував. З урахуванням чого, нотаріусом рекомендовано звернутися до суду у порядку позовного провадження з заявою про визнання права власності на вищевказану квартиру у порядку спадкування. Узвязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. 15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції. Згідно п/п 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, надали до суду заяву в якій вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд справу розглянути у їхню відсутність. Не заперечували протии винесення заочного рішення. Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року, явка представника Володимирівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області визнана обов'язковою. Незважаючи на зазначене представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, де міститься підписи останнього. Поважність причин неявки суду не повідомлено, відзив не подано. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26 березня 2002 року, помер [PERSON], який з 1985 року по день смерті проживав та був зареєстрований [INFO] (а.с.10, 27). Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON]. 08 січня 2009 року остання померла. Після її смерті спадщину прийняла позивач [PERSON] (а.с.36-54). З 1985 року по день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована [INFO] (а.с.26). Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.09.2015 року №2/389/587715 за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку №050, площею 4,73 га, з кадастровим номером 3522280800:02:000:0050, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Володимирівської сільської ради, яка належала покійному [PERSON], а також встановлено родинний звязок між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], який підтверджується свідоцтвами про народження та реєстрацію шлюбу. З урахуванням вимог ч. 4 ст.82 ЦПК України, факт прийняття [PERSON] спадщини та родинний зв'язок між позивачем та спадкодавцями [PERSON], [PERSON] повторному доказуванню не підлягають. Згідно відповіді Знамянської міської державної нотаріальної контори вих.№1118/02.11.2016/02-31 від 02 листопада 2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 1, що розташована у будинку № 45 (сорок п'ять) по вулиці Мирна (колишня Невського), села Саблине Знам'янського району Кіровоградської області у зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] вищевказану квартиру не приватизував. З урахуванням чого, нотаріусом рекомендовано звернутися до суду у порядку позовного провадження з заявою про визнання права власності на вищевказану квартиру у порядку спадкування. Відповідно до відповіді Знам'янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 30.06.2015 року №103 за [PERSON] право власності на [ADDRESS], не зареєстроване. На балансі КП «Володимирівської сільської ради «Сількомунгосп» вказана квартира не перебуває, правовстановлюючі документи на неї відсутні. Однак з'ясовано, що [PERSON] отримав від колишнього Сабліно-Знам'янського цукрового буряко-радгоспу квартиру [ADDRESS], Володимирівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, що підтверджується архівним витягом № 283/01-60 від 01 вересня 2017 року в якому вказано (далі на російській мові): - «...ПОВЕСТКА ДНЯ: 1. О распределении жилья по свеклосовхозу. Выделить жилье в свеклосовхозе для работников согласно очередности: [PERSON] А.И. 4 чел. отсутств. жилья. Невского № 2 кв. 1. Ходатайствовать перед Владимирским с/советом об утверждении нашего решения и выдачи ордеров... » Тобто, з даного витягу прослідковується, що спірна квартира виділялась на 4 (чотирьох) осіб, а саме: на [PERSON], його дружину [PERSON], сина [PERSON] та дочку [PERSON]. Відтак, позивач [PERSON] незалежно від права спадкування спірної квартири після смерті [PERSON]Г, [PERSON]К та [PERSON], має право на виділену на неї частку, а саме: 1/4 спірної квартири. З довідки Володимирівської сільської ради від 30 травня 2016 року вбачається, що органом місцевого самоврядування не обліковується право власності на житловий фонд. Ордери на отримання житлового фонду видавалися підприємствами забудовниками житлового фонду. Приватизація житлового фонду проводилася спеціалізованими закладами. Квартира [ADDRESS] не рахується як приватизований житловий фонд, тобто [PERSON] не скористався цим правом за життя. У довідці характеристиці Знамянського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 10 червня 2015 року зазначено, що власником квартири №1 по вулиці Невськго, будинок, 45 в селі Сабліне є [PERSON] Право власності підтверджується довідкою №84 від 03 квітня 2015 року виданою виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Документ, який посвідчує право власності на майно відсутній. На вказану квартиру 10 червня 2015 року виготовлено технічний паспорт. З письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] від 03 лютого 2018 року вбачається, що їхніми сусідами з 1986 року були [PERSON]Г та [PERSON]. Після смерті останніх за станом [ADDRESS] доглядає їхня дочка [PERSON], навідуючись до квартири, підтримуючи санітарний стан та користуючись городом. Згідно договорів підряду № 119725 від 07 квітня 2015 року та № 123297 від 15 травня 2015 року, [PERSON] замовила у Публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго», його структурного підрозділу ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ РЕМ в особі начальника РЕМ [PERSON] послуги з технічної перевірки 1ф електролічильника та дооблікових електричних мереж та відключення (повторного підключення) на опорі споживача з однофазним вводом у картирі №1, що розташованій у будинку №45 (сорок п'ять) по вулиці Мирна (колишня Невського), села Саблине Знам'янського району Кіровоградської області., що свідчить про підтримання позивачем належного стану вказаної квартири. Таким чином, позивач [PERSON] фактично вступила в управління, володіння та користування спадковим майном. Рішенням п'ятої сесії Володимирівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області №43-5/2016 від 17 лютого 2016 року в селі Володимирівка Знам'янського району Кіровоградської області вулицю «Невського» перейменовано як «Мирна». Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. При винесені рішення про надання житла та ордеру було допущено помилку в нумерації будинку, а саме в Рішенні вказаний будинок № 2 тоді як потрібно було вказати № 45, що підтверджується довідками сільської ради, технічним паспортом на квартиру. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факу про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і дана вимога не повязується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне встановити факт, що квартира №1, яка надана [PERSON] за рішенням засідання Сабліне-Знам'янського сахкомбінату має юридичну адресу: Кіровоградська область, Знам'янський район, село Сабліне, вулиця Мирна (колишня Невського), будинок №45 (сорок п'ять), квартира №1 (один). З постанови Пленуму Верховного суду України від 11.12.2013 року №6-121 Цс вбачається, що відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України). Тому, коли спадкодавець був наділений правом на квартиру № 1, що розташована у будинку № 45 (сорок п'ять) по вулиці Мирна (колишня Невського), села Саблине Знам'янського району Кіровоградської області, а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на вказану квартиру, а не право власності, дане право не припиняється внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Пленум Верховного Суду України в частині п'ятій пункту 13 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " зазначив, що в разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою Заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Про саме таке застосування Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" йдеться в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності". Відповідно до довідки характеристики від 10 червня 2015 року №384, виданої Знам'янським міжміським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», вартість квартири [ADDRESS] становить 135 792,00 (сто тридцять п'ять тисяч сімсот дев'яносто одна) гривень 00 копійок. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із (способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно приписів ч.2 ст.267 ЦК України, до заяв про захист цивільного права або інтересу позовна давність не застосовується. У відповідності до ст. 1277 Цивільного кодексу України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади. Відтак, спадкодавець [PERSON] був наділений правом на приватизацію квартири №1, що розташована у будинку № 45 (сорок п'ять) по вулиці Мирна (колишня Невського), села Саблине Знам'янського району Кіровоградської області, однак за життя таким правом скористатися не встиг, до [PERSON], яка була зареєстрована в даній квартирі і [PERSON], яка є єдиною спадкоємицею батьків переходить дане право на вказану квартиру. Зважаючи на те, що за обліком Знамянського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано, на балансі КП «Володимирівської сільської ради «Сількомунгосп» вказана квартира не перебуває, правовстановлюючі документи на неї відсутні, органом місцевого самоврядування не обліковується право власності на житловий фонд, квартира [ADDRESS] не рахується як приватизований житловий фонд, у кого перебуває на балансі спірна квартира невідомо, а тому суд обирає ефективний спосіб захисту невизнаного права позивача, шляхом визнання за останньою права власності на квартиру, розташовану за адресою: Кіровоградська область, Знам'янський район, село Сабліне, вулиця Мирна (колишня Невського), будинок №45 (сорок п'ять), квартира №1 (один), в порядку спадкування після смерті [PERSON], [INFO], померлої 08 січня 2009 року. Крім цього, суд вказує, що Володимирівська сільська рада не визнавала за собою право власності на спірну квартиру, документів на дану не має, не вживала і не вживає заходів щодо її збереження, зокрема доказів цього не подано.

Outcome: approved