Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

24 листопада 2014 року [PERSON] у своїх інтересах, та як законний опікун в інтересах недієздатного [PERSON], звернулася до суду з позовом, яким просила визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] відповідно на 13/18 та 5/18 часток в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], пославшись на неможливість нотаріального посвідчення спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. До суду надійшла письмова заява від сільського голови Баратівської сільської ради Снігурівського району про розгляд справи у відсутність представника органу місцевого самоврядування та про визнання позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], проживає в м.Херсон. Згідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 04 квітня 2014 року вона призначена опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO] (а.с.5-7,29). [INFO] року в м.Херсоні помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей міського відділу реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції 21 липня 2005 року вчинено актовий запис №2667 (копія свідоцтва [NUMBER] на а.с.20). За життя, 24 грудня 2003 року, померлим було укладено з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями за адресою [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Миколавської області [PERSON] за реєстровим номером 905 (а.с.9). Згідно рішення виконкому Баратівської сільської ради №6 від 16 липня 2003 року "Про уточнення назв вулиць, нумерації будинків та присадибних ділянок" житловому будинку та земельній ділянці, що розташовані по [ADDRESS] змінено на номер [ADDRESS] (а.с.10). В силу ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] кожен на 1/3 частку спадкового майна, є донька спадкодавця [PERSON] (родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13 травня 1993 року за актовим записом №394 у Книзі реєстрації актів про народження Комсомольским відділом реєстрації актів цивільного стану м.Херсона, за записами даних про батьків - а.с.19, та батьки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] (ступінь родинних відносин підтверджуються записами батьків у свідоцтві про народження [PERSON] серія [NUMBER], виданого [ADDRESS] вересня 1991 року повторно за актовим записом №52 від 31 серпня 1972 року, місце реєстрації Голосківська сільська рада Каменець-Подольського району Хмельницької області - а.с.19), які прийняли спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України, так як були зареєстровані та проживали з померлим на день його смерті за однією адресою: [ADDRESS]. Вказаний факт підтверджується довідкою за вих. №114 від 22 жовтня 2014 року, виданий органом самоорганізації №16 виконавчого комітету Комсомольської районної ради (а.с.84). Матір спадкодавця [PERSON] померла [INFO] року і спадкового права на 1/3 частку після смерті сина не оформила. Після її смерті спадщину прийняли: на 2/3 частки онука [PERSON], у тому числі з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовився чоловік спадкодавця [PERSON] на її користь за заявою поданою нотаріусу 20 серпня 2010 року та на 1/3 частку - недієздатний син спадкодавиці [PERSON] Батько спадкодавця [PERSON], помер [INFO] року, за життя прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав на 1/3 частку після смерті сина. Спадщину після його смерті прийняли: відповідно до ст.1261 ЦК України недієздатний син [PERSON] та відповідно до ст.1266 ЦК України онука спадкодавця [PERSON], кожен на 1/2 частку спадкового майна. Таким чином, [PERSON] є спадкоємицею на 13/18 часток спадкового майна, [PERSON] на 5/18 його часток. Позивачі позбавлені права нотаріального посвідчення спадкових прав, що вбачається з постанови нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу від 18 грудня 2014 року, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами з посиланням на те, що право власності на об"єкт нерухомості не зареєстровано у встановленому законодавством порядку - відсутня державна реєстрація. Суд вважає, що між сторонами по справі мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав - ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". На час виникнення права власності на житловий будинок за померлим (2003 рік) чинним було Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 07 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Пункт 1.5 Тимчасового положення ... передбачав обов"язкову реєстрацію права власності на нерухоме майно фізичних осіб, проте виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - п.3.1 листа ВССУ від 16 травня 2013 року за №24-753/0/4-13. Стаття 128 ЦК УРСР (1963 року, яка була чинною на момент виникнення цивільних правовідносин), встановлювала, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі. При цьому, договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів (ст.227 ЦК УРСР, 1963 року). Так, дійсно за довідкою КП ММБ ТІ від 16 грудня 2014 року реєстрація права власності на нерухоме майно за [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу не провадилася. Однак, довідкою виконкому Баратівської сільської ради Снігурівського району, датованою 22 вересня 2014 року, підтверджується належність об"єкту нерухомості [PERSON], земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не приватизована, в оренду не передана і рішення по цьому питанню не виносилось. На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог на захист права позивачів на оформлення спадкових прав та на послідуюче володіння, користування і розпорядження спадковим майном.

Outcome: approved