Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору № б/н від 08.03.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 6900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконала. Станом на 30.04.2014 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем по процентам складає 18925,30 грн, заборгованість по даному кредиту складається із заборгованості по процентам. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судове засідання, призначене на 17.11.2015 року, не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, надали заяву про застосування позовної давності. У заяві зазначають, що обставини виникнення заборгованості, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам. Так, відповідач 08.03.2007 року, користуючись послугами банку про надання експрес-розстрочки на придбання товару отримала у розстрочку (кредит) товар на суму 4732,92 грн. Цей кредит відповідачем сплачено у повному обсязі. При оформленні такої розстрочки у подарок вона мала отримати кредитну карту «Універсальна» або «Товари у розстрочку». Однак, вказаної кредитної картки відповідач не отримувала, але у п. 4 заяви на отримання кредиту мається її підпис про отримання такої картки. Цю обставину вони розцінюють як некоректне ставлення працівника банку, який мав видати кредитну картку, до своїх обов»язків та заволодіння шахрайським шляхом кредитними коштами. Відповідач неодноразово зверталася до позивача з проханням розібратися у ситуації, але розслідування не проведено до теперішнього часу. Крім того, позивач посилається на те, що відповідачу було надано кредит у розмірі 6900 грн, але відповідно до опису виконуваних транзакцій по картковому рахунку [PERSON] 13.04.2007 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн, а 07.09.2007 року його збільшено до 4400 грн, 23.11.2007 року збільшено до 5000 грн і тільки 24.12.2008 року збільшено до 6900 грн. Таким чином, кредит у такому розмірі видавався не 08.03.2007 року, як зазначає позивач, а 24.12.2008 року. При цьому жодного погашення кредиту не виконувалося, а тому підстав для збільшення кредитного ліміту у банку не було. Однак вони не мають можливості довести факт неотримання кредитної картки. З п. 3 Правил користування платіжною карткою, з якими ознайомилася відповідач тільки при отриманні додатків до позовної заяви, їй стало відомо, що строк дії картки визначено на лицьовій стороні картки. Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. По закінченню строку дії картки він продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим терміном її дії, якщо не поступило раніше заяви від клієнта про закриття карткового рахунку. Оскільки, позивачем у позовній заяві не зазначено термін дії картки, не зазначено, чи видавалася нова картка із зазначенням нового терміну її дії, а у відповідача відсутня будь-яка картка, в тому числі і така, що нібито видавалася 08.03.2007 року, то саме з цього періоду необхідно відраховувати позовну давність. Враховуючи, що строк дії платіжної картки закінчився, нова картка не видавалася, просять застосувати строк позовної давності. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 08.03.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК" (а. с. 22) та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви позичальника, Пам»ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. Підписанням договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Тарифами банка та Умовами та Правилами надання банківських послуг. Розділ 4 заяви позичальника (банківські послуги) містить незаповнені графи щодо кредитної картки із зазначенням, картка якого самого виду кредитування (товари в розстрочку, подія, універсальна) видається клієнту, не зазначено вибір валюти, розмір кредитного ліміту, базову процентну ставку по кредитному ліміту, щомісячну комісію. Міститься підпис клієнта про отримання 08.03.2007 року кредитної картки та ПІН. У розділі «Відмітки банку» зазначено номер картки 4149437302282940. Дата відкриття рахунку не зазначена (а. с. 10). Відповідно до п. 3.1 Умов та Правил надання банківських послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок і видає платіжну картку, їхній вид та строк дії визначено в заяві та в пам»ятці клієнта, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору являється дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки банку» заяви (а. с. 11-16). Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін (а. с. 11-16). Згідно з випискою з рахунку № 4149437302282940 в графі опис транзакцій по картковому рахунку [PERSON] 13.04.2007 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн, 07.09.2007 року його збільшено до 4400 грн, 23.11.2007 року до 5000 грн, 24.12.2008 року збільшено до 6900 грн, 13.01.2009 року кредитний ліміт знижено до 4950 грн. Також містяться відомості про видачу грошових коштів через банкомати за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 1А, магазин «Простор»; м. Кривий Ріг, ПівдГЗК АБК «Рудника», м. Кривий Ріг, пр. Південний, 7А, магазин «Глобус», а саме: 28.09.2007 року 1339 грн, 29.09.2007 року 2060 грн, 01.10.2007 року 824 грн, 21.10.2007 року 103 грн, 24.11.2007 року 566,50 грн (а. с. 41-43). 10.01.2009 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за заявою Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 08.03.2007 року у розмірі 7335,98 грн та судових витрат у розмірі 51,68 грн (а. с. 6). Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 02.06.2009 року судовий наказ від 10.01.2009 року за заявою [PERSON] скасовано (а. с. 99). Заборгованість за договором від 08.03.2007 року станом на 30.04.2015 року становить 25673,85 грн, яка складається з: -заборгованість за кредитом 4944,20 грн; -заборгованості за відсотками - 20729,65 грн (а. с. 35-39). При цьому суд не бере до уваги розрахунок заборгованості за кредитом за вирахуванням суми заборгованості, яка задоволена судовим наказом від 10.01.2009 року, оскільки судовий наказ ухвалою від 02.06.2009 року був скасований. У розрахунку позивача зазначена заборгованість по процентам в сумі 18925,30 грн. Проценти не погашалися. (а. с. 35-39). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до пункту 3.1.1 Розділу ІІ - Правила користування платіжною карткою - строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 3.1.3 Розділу ІІ - Правила користування платіжною карткою встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошовий коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картковому рахунку та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором /а.с. 11-16/. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.08.2015 року за клопотанням представника відповідача зобов»язано позивача надати інформацію про термін дії первинної платіжної картки, виданої на підставі договору від 08.03.2007 року та інформацію про те, чи видавалася платіжна картка повторно, якщо так, то коли; журнал видачі платіжної картки [PERSON] для огляду у судовому засіданні, у разі його відсутності інший інформаційний носій, що підтверджує дату отримання платіжної картки повторно (а. с. 114). Відповідно до довідки ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] "ПРИВАТБАНК" від 27.08.2015 року, наданої на виконання ухвали суду від 10.08.2015 року (а. с. 114), за договором б/н 12.03.2007 року видана кредитна картка № 4149437302282940, яка має термін дії до 30.01.2009 року (а. с. 128). Доказів про продовження дії картки та отримання відповідачем платіжної картки з новим строком дії та інших доказів про видачу картки на новий строк позивачем суду не надано. Разом з цим, судом встановлено, що позивач надав до позову на підтвердження вимог заяву від 08.03.2007 року (а. с. 10), в якій зазначено, що кредитна картка і ІПН отримані клієнтом 08.03.2007 року, номер картки 4149437302282940, проте у довідці від 27.08.2015 року (а. с. 128) позивачем зазначено, що кредитна картка № 4149437302282940 була видана 12.03.2007 року. Тобто містяться протиріччя у даті видачі картки. Інших доказів позивачем на спростування зазначених протиріч позивачем суду не надано. Зі змісту п. 5.4 Розділу ІІ - Правила користування платіжною карткою вбачається, що строк погашення процентів по кредиту встановлено щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць» /а.с. 11-16/. Відповідно до п. 9.6 Умов та правил надання банківських послуг, вбачається, що при відсутності на картрахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти та при неотриманні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту спливу строку дії карти, банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючим тарифам. Вказана комісія стягується банком за спливом вказаного в цьому пункті строку, щомісячно. У разі, якщо залишок на картрахунку менше розміру комісії, встановленому тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється у розмірі залишку коштів на картрахунку отримувача. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку карти останній закривається (а. с. 11-16). Судом встановлено, що останнє отримання коштів за карткою відбулося 24.11.2007 року /а.с. 41-43/. Ніяких інших операцій за картковим рахунком з того часу не було. Суд вважає, що за таких обставин, позивач мав закрити неактивний картковий рахунок, але цього не зробив. Суд також враховує, що поданням заяви про видачу судового наказу від 10.01.2009 року строк позовної давності переривався. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Строк позовної давності необхідно відраховувати з дати скасування судового наказу 02.06.2009 року, оскільки з цього часу позивач дізнався про порушення своїх прав. Таким чином, строк позовної давності для звернення до суду закінчився 02.06.2012 року. З позовом до суду позивач звернувся лише в 2014 році. Заяв, клопотань про поновлення строку позовної давності із зазначенням поважності причини позивачем не заявлено Крім того, судом встановлено, що 08.03.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК" (а. с. 22) та [PERSON] було укладено інший кредитно-заставний договір № КRXRRО09120168, який складається із заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (СТАНДАРТ), тарифів. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 5442,86 гривень строком на 10 місяців з 08.03.2007 року по 07.01.2008 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитні кошти у сумі 4732,92 грн перераховані на поточний рахунок № 26003301000165 в ХФ АКБ «Мрія» з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою № 72004725 від 08.03.2007 року», а у сумі 709,94 грн на поточний рахунок № 61118959975160 в ПриватБанк з призначенням платежу «Сплата єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту за кредитним договором № КRXRRО09120168 від 08.03.2007 року». На зворотному аркуші заяви в пам»ятці клієнту зазначено, що співробітник банку може оформити клієнту кредитну картку «Універсальна» чи картку «Розстрочка» (а. с. 97). Відповідно до копії накладної № 64/72004725 від 08.03.2007 року відповідачу [PERSON] відпущено чотири одиниці товару на суму 4732,92 грн, а саме: подовжувач, колонки, монітор, системний блок (а. с. 98). Отже, судом встановлено, що відповідач 08.03.2007 року підписала дві заяви: заяву позичальника № КRXRRО09120168 про надання споживчого кредиту (а. с. 97) та заяву про бажання оформити на своє ім»я кредитку (а. с. 10). Представник відповідача та відповідач у заяві про застосування позовної давності зазначили, що споживчий кредит на придбання товарів на суму 4732,92 грн погашено відповідачем у повному обсязі. Разом з цим, судом встановлено, що позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості не по споживчому кредиту, а по кредиту, який виданий по заяві про бажання оформити подарункову картку (кредитку) (а. с. 10, (а. с. 97 на звороті). Відповідач зверталася до позивача із заявою про те, що платіжної картки № 4149437302282940 вона не отримувала, та просила вирішити дану ситуацію (а. с. 103). У відповідь на заяву позивачем було повідомлено, що проводиться службове розслідування, по закінченню якого їй буде надано обґрунтовану відповідь (а. с. 105). Інших доказів про проведення службового розслідування та про остаточний розгляд заяви позивач суду не надав. Відповідно до\~ \~ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України\~ \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~ \~ Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з умов та виконання договору споживчого кредиту, прав та обовязків сторін. При цьому судом перевірено строки звернення з позовом до суду, оскільки відповідачем надана заява про застосування строку позовної давності. Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ст. 257 та ч. 3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин /а.с. 129-130/. Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному з платежів. Як встановлено судом, позовна заява надійшла до суду 14.08.2014 року, тобто поза межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. І хоч судом виявлено порушення прав позивача щодо неповернення йому кредитних коштів, однак у позові необхідно відмовити за закінченням строків позовної давності. Оскільки підтвердження продовження строку дії картки ніякими доказами не підтверджено, заяв про поновлення строку звернення до суду з позовом від позивача не надходило, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити. Також не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: dismissed