Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 23 червня 2015 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради, Тиврівського району Вінницької області зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою в даній справі. В Тиврівському районному суді знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою. В даному шлюбі у них народився син: [PERSON] [INFO]. Син проживає з ним і перебуває на його утриманні, що стверджується довідкою про склад сім'ї та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання. Відповідачка з ними не проживає і коштів на утримання сина не надає. Він працює трактористом на Сутисківському заводі «Автоелектроапаратури», отримує мінімальну заробітну плату в сумі 3200 гривень. Його доходу не достатньо, щоб забезпечити в повній мірі матеріальні потреби їхнього сина. Він неодноразово звертався до відповідачки за допомогою в утриманні [PERSON]. Самостійно забезпечувати потреби дитини на даний час йому дуже важко. Син росте, його потреби збільшуються, дорожчають продукти харчування та речі першої необхідності. Просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1000 гривень щомісячно на утримання сина- Сороки [PERSON]. [INFO] до його повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити д: негайного виконання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві, пояснив, що вони з відповідачкою з 24.12.2016 р. проживають окремо. Дитина проживає біля нього. Він наймає житло по вул.Курортна, 46 а, в м. Гнівань. За цей період відповідачка приходила до них двічі в стані алкогольного сп'яніння, коштів на утримання дитини не давала, речей не купувала. З січня 2017 р. він отримує допомогу по догляду за дитиною в сумі 860 грн. щомісячно. Дана допомога була переведена на нього, тому що відповідачка витрачала кошти не на утримання дитини, а на власні потреби ( сигарети, спиртне). Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши, що окремо з відповідачем вони проживають з 03.05.2017 р. Дитина проживає з батьками відповідача, який перешкоджає їй спілкуватися з дитиною. За період окремого проживання вона приносила дитині іграшки, солодощі, фрукти. Кошти вона не давала, так як позивач не просив. Казав, що їм нічого не потрібно. Вона здорова, не працює, власної нерухомості, транспортних засобів немає. Має дочку- Захарчук А.П., [INFO], яка також проживає з своїм батьком [PERSON]С по вул. Л.Українки, 19, в м. Гнівань. На дочку аліменти не присуджені. По можливості вона їй допомагає. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). Дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" № 2956 від 14.06.2017 року (а.с.16) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 13.06.2017 року (а.с. 17). \~Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Як зазначено у\~статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 р." прожитковий мінімум для дитини віком від до 6 років на даний час становить - 1426 грн. в місяць. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач працює у ВАТ "Завод "Автоелектроапаратура" його середньомісячна зарплата становить 3630 грн. 07 коп., що стверджується довідкою даного підприємства. Відповідачка не працює, однак працездатна, фізично здорова, може працювати, має дочку - [PERSON], [INFO], а тому суд вважає обґрунтованим визначення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини в розмірі 713 грн. щомісячно, що відповідає половині визначеного законом розміру прожиткового мінімуму на дитину даного віку. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору у даній справі звільнений. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved