Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (далі - ПрАТ "СК "Уніка"), Приватного підприємства "АТП "Поділля-Тур", фізичної особи - підприємця [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, позивач просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів 34898,65 грн. - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням його транспортного засобу, а також 20000,00 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 27.02.2018 близько 08 год. 10 хв. на 203 км + 400 м автомобільної дороги Н-03 Житомир - Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen LT-35, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON] , і автобуса Ataman A09314, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який перебував у трудових відносинах із ПП "АТП "Поділля-Тур". Під час даної дорожньо-транспортної пригоди позивач на власному автомобілі Mitsubishi Pajero Wagon, 2011 року, реєстраційний номер [NUMBER] , рухався позаду автобуса Ataman і внаслідок зіткнення вказаних транспортних засобів уламками їх бокових дзеркал був пошкоджений керований позивачем автомобіль. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водіями вказаних транспортних засобів п. 13.3 Правил дорожнього руху (затв. Постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306) (далі - ПДР), зокрема недотримання безпечного інтервалу при зустрічному роз'їзді. Постановами Ярмолинецького районного суду від 06.03.2018 та 30.03.2018 водій автомобіля Volkswagen LT-35 [PERSON] та водій автобуса Ataman A09314[PERSON] були визнані винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на них було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Цивільно-правова відповідальність позивача, як власника автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ "СК "Уніка" згідно договору від 17.07.2017, поліс АМ/0196454. Після настання вказаного страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди) позивач одразу повідомив про це ПрАТ "СК "Уніка" і подав заяву з відповідними документами про відшкодування йому матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Проте, всупереч вимогам чинного законодавства ПрАТ "СК "Уніка", яка є страховиком, не повідомила позивача про прийняте рішення, фактично відмовивши йому у виплаті страхового відшкодування. Згідно висновку судового експерта вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 34898,65 грн. Крім того позивач зазначив, що внаслідок пошкодження його автомобіля він був змушений змінити свій звичайний спосіб життя, в тому числі користуватися громадським транспортом, що створювало суттєві незручності як для нього, так і для членів його сім'ї, через що йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 20000 грн. Ухвалою суду від 28.02.2019 за клопотанням представника ПП "АТП Поділля-Тур" до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача було залучено Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - ПрАТ "СК "ПЗУ Україна") оскільки між останньою і ПП "АТП Поділля-Тур" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 28.09.2017, поліс АМ/1455346. Ухвалою суду від 11.10.2019 за клопотанням позивача до участі в справі як співвідповідача було залучено Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" (далі - ПрАТ "СК "Брокбізнес") оскільки між останньою і фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс АМ/577299. В ході судового розгляду [PERSON] підтримав первісні позовні вимоги, уточнивши їх. Зокрема, позивач просив стягнути з ПрАТ "СК "Уніка" 34898,65 грн. - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням його транспортного засобу, а також просив стягнути солідарно з ПП "АТП "Поділля-Тур", ФОП [PERSON] 20000,00 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди. Уточнені позовні вимоги мотивував тим, що автомобіль Mitsubishi Pajero із реєстраційним на той час номером [NUMBER] (ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] ), він придбав у [PERSON] 28.11.2017, а 17.07.2017 між останньою та ПрАТ "СК "Уніка" був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу "Пряме врегулювання". За умовами вказаного договору ПрАТ "СК "Уніка", як страховик, зобов'язалося виплатити законному володільцю вказаного транспортного засобу, в разі настання страхового випадку, пов'язаного із пошкодженням автомобіля, страхову суму в розмірі 100000 грн. Після даної дорожньо-транспортної пригоди він звернувся до ПрАТ "СК "Уніка" із заявою про виплату йому страхової суми і остання нібито мала намір це зробити, проте через деякий час йому відмовили у виплаті страхового відшкодування. Тому позивач вважає, що саме із ПрАТ "СК "Уніка" має бути стягнуто страхове відшкодування на його користь. Крім того, позивач ствердив, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано моральної шкоди, яка пов'язана з душевними переживаннями через пошкодження його автомобіля і неможливість впродовж тривалого часу використовувати його, яку він просить стягнути солідарно з ПП "АТП "Поділля-Тур", ФОП [PERSON] , адже саме вони є відповідальними за дії водіїв - учасників дорожньо-транспортної пригоди, які перебували з ними в трудових відносинах. Представник ПрАТ "СК "Уніка" , який у встановленому порядку був оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, в якому просив розглядати справу у його відсутності. У відзиві на позов заперечив позовні вимоги [PERSON] , просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що 17.07.2017 між [PERSON] та ПрАТ "СК "Уніка" було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АМ/0196454.) зі строком дії з 18.07.2017 до 17.07.2018. Предметом вказаного договору страхування є майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих, внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу Mitsubishi Pajero Wagon, 2011, [NUMBER] . Оскільки майнова шкода була завдана саме автомобілю Mitsubishi Pajero Wagon діями третіх осіб, то ПрАТ "СК "Уніка" не є належним відповідачем по справі. Представник ПП "АТП "Поділля-Тур" позов не визнала ствердивши, що цивільно-правова відповідальність ПП "АТП "Поділля-Тур" була застрахована в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 28.09.2017, поліс АМ/1455346, а тому саме вказана страхова компанія має відшкодовувати завдані позивачу збитки. ФОП [PERSON] позов не визнав вказавши, що його цивільно-правова відповідальність, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована в ПрАТ "СК "Брокбізнес" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс АМ/1455346, а тому саме вказана страхова компанія має відшкодовувати завдані позивачу збитки. Представник ПрАТ "СК "Брокбізнес", який у встановленому порядку був оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в позові, оскільки [PERSON] не звертався до ПрАТ "СК "Брокбізнес" після настання страхового випадку із відповідною заявою про виплату йому страхового відшкодування. Представник ПрАТ "СК "ПЗУ Україна", який у встановленому порядку був оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 40). 27.02.2018 близько 08 год. 10 хв. на 203 км + 400 м автомобільної дороги Н-03 Житомир - Чернівці біля с. Антонівці Ярмолинецького району Хмельницької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса Volkswagen LT-35, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON] , і автобуса Ataman A09314, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який перебував у трудових відносинах із ПП "АТП "Поділля-Тур". Під час даної дорожньо-транспортної пригоди позивач на власному автомобілі Mitsubishi Pajero Wagon, 2011 року, реєстраційний номер [NUMBER] , рухався в напрямку м. Хмельницького позаду автобуса Ataman і внаслідок зіткнення вказаних транспортних засобів уламками їх бокових дзеркал був пошкоджений керований позивачем автомобіль. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водіями вказаних транспортних засобів п. 13.3 Правил дорожнього руху (затв. Постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306) (далі - ПДР), зокрема недотримання безпечного інтервалу при зустрічному роз'їзді. Постановами Ярмолинецького районного суду від 06.03.2018 та 30.03.2018 водій автобуса Volkswagen LT-35 [PERSON] та водій автобуса Ataman A09314[PERSON] були визнані винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на них було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 12,13). Як встановлено судом і дана обставина не оспорюється учасниками справи 28.11.2017 [PERSON] придбав вказаний автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon із на той час реєстраційним номером [NUMBER] (ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] у [PERSON] , а вже після реєстрації даного транспортного засобу за позивачем, автомобілю був виданий реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 40). 17.07.2020 між попередньою власницею автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon (VIN) [NUMBER] [PERSON] та ПрАТ "СК "Уніка" був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу "Пряме врегулювання" №026043/4640/0106976 (далі - Договір), а також був укладений договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/0196454). Згідно із п. 3.1.1. Договору страховим ризиком вважається дорожньо-транспортна пригода за участі двох та більше учасників, у скоєнні якої встановлена вина третьої особи (повна або часткова) та за умови наявності у Страхувальника або Водія транспортного засобу (ТЗ) чинного на дату дорожньо-транспортної пригоди договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, укладеного зі Страховиком відносно ТЗ (ДТП). В силу п. 3.2., 3.3. Договору страховим випадком є факт понесення збитків Страхувальником внаслідок пошкодження або знищення ТЗ, страхова сума ТЗ за страховим ризиком становить 100000,00грн. Відповідно до п. 9.2. Договору право на отримання страхового відшкодування має вигодонабувач (якщо він призначений за Договором) та Страхувальник (його спадкоємець/правонаступник) або інша особа, яка має належним чином оформлене повноваження від Страхувальника, або за його письмовою згодою. Крім того, вказаним договором не передбачено, що зміна власника застрахованого транспортного засобу є підставою для зміни умов Договору або припинення дії Договору. Строк дії Договору з 00 год. 00 хв. 18.07.2017 до 24 год. 00 хв. 17.07.2018 (п. 1.2.6. Договору). Отже, [PERSON] , який придбав автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon (VIN) [NUMBER] ) у [PERSON] , як її правонаступник за договором, мав право на отримання від ПрАТ "СК "Уніка" страхового відшкодування. Після настання дорожньо-транспортної пригоди, того ж дня 27.02.2018, [PERSON] повідомив ПрАТ "СК "Уніка" про настання страхового ризику (випадку), виклавши відповідні обставини дорожньо-транспортноої пригоди тощо (а.с. 10). Проте страхова компанія відмовилася провести виплату страхового відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача. Крім того, 28.10.2019 [PERSON] повторно звернувся до ПрАТ "СК "Уніка" з вимогою про виплату страхового відшкодування, проте не отримав будь-якої відповіді (а.с. 14). Згідно висновку експерта №359/18 від 02.11.2018 за результатами експертного дослідження автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON] , як власнику вказаного транспортного засобу, внаслідок його пошкодження у ДТП, становить 34898,65 грн (а.с. 15). За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК). Відповідно до ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 979 ЦК за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК). Відповідно до статті першої Закону України "Про страхування" від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР (далі - Закон № 85/96-ВР) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ст. 5, 6 Закону № 85/96-ВР. Відповідно до частини другої статті 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Таким чином, після настання страхового випаду - дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої був пошкоджений застрахований транспортний засіб позивача, ПрАТ "СК "Уніка" була зобов'язана здійснити страхову виплату в межах визначеної договором добровільного страхування наземного транспортного засобу страхової суми, проте безпідставно не зробила цього, порушивши відповідні умови договору. За таких обставин із ПрАТ "СК "Уніка" на користь [PERSON] підлягає стягненню 34898,65 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При цьому суд констатує, що в ході судового розгляду не було встановлено підстав для визнання висновку експерта №359/18 від 02.11.2018 за результатами експертного дослідження автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon(VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON] , як власнику вказаного транспортного засобу, внаслідок його пошкодження у ДТП, становить 34898,65 грн., неналежним або недопустимим доказом по справі. Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає в тому числі: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В силу ч. 2 ст. 1188 ЦК, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Тобто, за змістом цієї норми, обов`язок по відшкодуванню шкоди в такому випадку покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного із них, якщо не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК). Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини. Тому, позивач має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх володільців джерел підвищеної небезпеки разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 541 ЦК солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. За приписами ч. 1 ст. 543 ЦК у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. [PERSON] пред`явив вимогу про солідарне стягнення з ФОП [PERSON] та ПП "АТП "Поділля-Тур" 20000,00 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок взаємодії належних відповідачам транспортних засобів, а саме:. автобуса Volkswagen LT-35, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON] , і автобуса Ataman A09314, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який перебував у трудових відносинах із ПП "АТП "Поділля-Тур". Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Отже, саме ФОП [PERSON] та ПП "АТП "Поділля-Тур" є належними відповідачами по даній справі щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, з врахуванням того, що водії транспортних засобів, внаслідок зіткнення яких був пошкоджений автомобіль позивача, - [PERSON] та [PERSON] перебували з ними в трудових відносинах, при цьому факт наявності таких трудових відносин був визнаний відповідачами в ході судового розгляду. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Відповідно до п. 9 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, зокрема невжиття відповідачами будь-яких дій щодо зменшення збитків, завданих позивачу, тяжкість вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках позивача, тривалість таких змін, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з ФОП [PERSON] та ПП "АТП "Поділля-Тур" підлягає стягненню солідарно 3000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме: з ПрАТ "СК "Уніка" - 704,80 грн.; з ФОП [PERSON] та ПП "АТП "Поділля-Тур" - 105,72 грн., по 52,86 грн. з кожного. На підставі ст. 11, 16, 23, 509, 526, 541, 543, 626, 627, 979, 980, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст. 1, 5, 6, 8 Закону України "Про страхування",

Outcome: partial