Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськавід від 05.02.2010 р. про забезпечення позову АТ КБ «ПриватБанк» у цивільній справі № 2-9145/10, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно [PERSON] , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно майна за адресою [ADDRESS] , проводити його реєстрацію, перереєстрацію, здійснювати його відчуження та стягнути з Відповідачів на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. - у рівних частинах. Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/9690/82/114528, згідно якого останньому надано кредит в сумі 93 000,00 дол. США зі сплатою 13,500 % річних строком до 26.07.2017 року. З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України між Банком та [PERSON] також укладено ряд додаткових угод: 01.04.2009 року про надання кредитних канікул з 01.04.2009 року по 31.03.2010 року, шляхом зменшення кредитної ставки до 10,50% річних за умови належного виконання зобов`язань на період дії таких канікул; 01.10.2009 року про надання кредитних канікул з 01.10.2009 року по 31.07.2009 року, шляхом зменшення розміру щомісячного платежу. З метою забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним Кредитним договором між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір від 26.07.2007 року (Договір іпотеки). Відповідно до умов Договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 65,3 кв.м.; земельну ділянку площею 1023 кв.м., кадастровий № 18101363:00:10:073:0012, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд. Вказаний будинок належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В.В. 21.03.2006 року за р.№1339, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 22.03.2006 року за №1207803 та в Комунальному підприємстві «Житомирське обласне міське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 23.03.2006 року за р.№ 14192065, а земельна ділянка - на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 549448, виданого 27.04.2006 року Житомирським міським управлінням земельних ресурсів на підставі договору дарування від 21.03.2006 року за р.№59448, виданого 27.04.2006 року Житомирським міським управлінням земельних ресурсів на підставі договору дарування від 21.03.2006 року за р.№ 1339, та за реєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, Банком отримано виконавчий лист № 2-994/11 виданий Богунським районним судом м. Житомир 24.03.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/9690/82/114528 від 26.07.2007р. в сумі 874 743,97 грн. На даний час виконавчий лист перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. В ході виконання вищевизначеного рішення суду АТ «Райффайзен Банк Аваль» стало відомо, що Богунським ВДВС у м. Житомир було відкрито виконавче провадження № 53894328 на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про забезпечення позову АТ КБ «ПриватБанк» у цивільній справі № 2-9145/10, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно [PERSON] , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно майна за адресою [ADDRESS] , проводити його реєстрацію, перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Вищезгадане майно за адресою [ADDRESS] знаходиться в іпотеці АТ «Райффайзен Банк Аваль» за договорами іпотеки №014/9690/82/114528 від 23.07.2007 року, № Z14/006-4/68374 від 30.03.2006 року та Z012/08-2/915 від 30.10.2006 року Станом на дату подання даної позовної заяви, зобов`язання [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» не виконано ні в добровільному, ні в примусовому порядку. Таким чином, на думку представника позивача, вжиті Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на майно, що перебуває в іпотеці АТ «Райффайзен Банк Аваль» порушує права Банку як Іпотекодержателя, а тому звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна. Від предстаник позивача - Майтапової В.Ю. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника відповідача Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - в.о. начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Гордійчук Т. надійшов відзив, в якому остання зазначила, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 338/1118/16-ц. Тому Гордійчук Т. просила суд, прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, та розгляд справи проводити без участі представника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Кузьміна Д.Л. надійшов відзив, в якому останній зазначив, що заходи забезпечення позову не можуть бути скасовані іншим судом в рамках позовного провадження. Постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 338/1118/16-ц та інші постанови, на які посилається позивач, ухвалені за інших фактичних обставин справи, тому, на думку представника, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Тому останній просить відмовити у задоволенні позову , справу розглядати у його відсутность. Представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Від представника третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. надійшов відзив, в якому остання зазначила, що оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів ЗУ «Про іпотеки» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. Тому приватний виконавець просить задовольнити позовну заяву , розгляд справи проводити без її участі. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку. Встановлено, що 26.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/9690/82/114528, згідно якого останньому надано кредит в сумі 93 000,00 дол. США зі сплатою 13,500 % річних строком до 26.07.2017 року. 01.04.2009 між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду про надання кредитних канікул з 01.04.2009 року по 31.03.2010 року, шляхом зменшення кредитної ставки до 10,50% річних за умови належного виконання зобов`язань на період дії таких канікул 01.10.2009 укладено додаткову угоду про надання кредитних канікул з 01.10.2009 року по 31.07.2009 року, шляхом зменшення розміру щомісячного платежу. 26.07.2007 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 65,3 кв.м.; земельну ділянку площею 1023 кв.м., кадастровий № 18101363:00:10:073:0012, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд. Вказаний будинок належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В.В. 21.03.2006 року за р.№1339, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 22.03.2006 року за №1207803 та в Комунальному підприємстві «Житомирське обласне міське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 23.03.2006 року за р.№ 14192065. Земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 549448, виданого 27.04.2006 року Житомирським міським управлінням земельних ресурсів на підставі договору дарування від 21.03.2006 року за р.№59448, виданого 27.04.2006 року Житомирським міським управлінням земельних ресурсів на підставі договору дарування від 21.03.2006 року за р.№ 1339, та за реєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. 24.03.2011 банком отримано виконавчий лист № 2-994/11 виданий Богунським районним судом м. Житомир про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/9690/82/114528 від 26.07.2007р. в сумі 874 743,97 грн. у зв`язку з невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору. Виконавчий лист знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. Богунським ВДВС у м. Житомир було відкрито виконавче провадження № 53894328 на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2010 р. про забезпечення позову АТ КБ «ПриватБанк» у цивільній справі № 2-9145/10, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно [PERSON] , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно майна за адресою [ADDRESS] , проводити його реєстрацію, перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Вищезазначене майно за адресою [ADDRESS] знаходиться в іпотеці за договорами іпотеки №014/9690/82/114528 від 23.07.2007 року, № Z14/006-4/68374 від 30.03.2006 року та Z012/08-2/915 від 30.10.2006 року. Відповідно до ст. 15 ч. 1 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до статей 317, 319, 321, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотека є заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. В свою чергу, частиною 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Згідно із ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладання арешту на майно або, тоді коли йому відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстровано в установленому законом порядку, має право на зверненя з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовоюпозицією ввикладеною в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі №338/1118/ 16-ц. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що право іпотеки на житловий будинок та земельну ділянку виникло 26.07.2007 року, тобто раніше, ніж було накладено арешт на це майно ухвалою суду в рамках розгляду цивільної справи № 2-9145/10. Крім того, згідно зі ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Аналізуючи наведені вимоги закону суд вважає, що позивач, як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, а тому накладення арешту на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці, обмежує забезпечене іпотекою право позивача на першочергове задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки (ст.ст. 7, 37 Закону України «Про іпотеку»). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що арешт, накладений ухвалою суду в межах розгляду цивільної справи № 2-9145/10 перешкоджає позивачу у реалізації своїх прав та порушує його інтереси, як іпотекодержателя, суд вважає, що стороною позивача доведені законні підстави для зняття арешту з іпотечного майна, а тому позов є обгрнтованим, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved