Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача і просить стягнути з [PERSON] на користь КП «Комунальник» Овруцької міської ради Житомирської області заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 3504 грн. 69 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач проживає в [ADDRESS] тривалий час користується послугами позивача і зобов'язаний щомісячно вносити плату за послуги. Відповідачу було надіслано договір про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та претензію-попередження щодо сплати боргу за надані послуги, однак відповідач не сплатив боргу. І оскільки боржник ухиляється від укладання договору та підприємство не має можливості подати заяву про стягнення боргу в наказному провадженні. Укладання договору на надання житлово-комунальних послуг передбачено законом і його укладення визначено як обов'язок, а не як право сторін. До того ж такий обов'язок покладено на споживача. Однак відповідач свій обов'язок щодо укладення договору не виконав, хоча заяви про відмову від послуг не надсилав. Представник позивача в судове засідання не з"явився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги не визнає та долучає до матеріалів справи оригінали квитанцій про сплату судового збору. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Згідно довідки КП «Комунальник» Овруцької міської ради № 602 від 23.01.2015 року [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS] та являється власником даної квартири (а.с.6). Із розрахунку заборгованості за комунальні послуги станом на 01.01.2015 року за [PERSON] за період з вересня 2012 року по грудень 2014 року рахується заборгованість в розмірі 3504,69 грн. (а.с.4), яка складається із: квартплати - 1740,21 грн., води - 1076,52 грн., стоки - 687,96 грн. Як вбачається з наданих до суду відповідачем квитанцій (а.с.24) позивачем за 2012 рік на рахунок позивача за період вересень-грудень було сплачено 353 грн. в той час як згідно розрахунку за цей період заборгованість - 473,09 грн.; за 2013 рік (а.с.25-26) - сплачено 1472 грн., згідно розрахунку за цей період заборгованість - 1472,16 грн.; за 2014 рік (а.с.27-30) - сплачено1564 грн., згідно розрахунку за цей період заборгованість - 1559,44 грн. Різниця між розрахунком заборгованості за комунальні послуги та між оплатою відповідачем наданих послуг становить 115 грн.69 коп. (3504,69 - 3389). Таким чином, з наведеного вбачається добросовісне виконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем за надані послуги. Правовідносини сторін по наданню житлово-комунальних послуг, в тому числі: права і обов'язки, порядок розрахунків, підстави і розмір відповідальності, регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), Цивільним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, передбачено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно до положень ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері жилого-комунальних послуг є власник споживач, виконавець та виробник. Відсутність укладеного між сторонами договору не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін, крім того такий обов'язок покладено на споживача. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за фактично надані послуги у вигляді постачання холодної води і водовідведення та вивезення побутових відходів. Вказана правова позиція підтверджена постановою Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року, яка постановлена по заяві Особи1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2013 року у справі за позовом комунального підприємства « Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» до ОСОБА1,ОСОБА2 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території. В даному судовому засіданні заборгованість [PERSON] перед КП "Комунальник» Овруцької міської ради Житомирської області по оплаті житлово-комунальних послуг у визначеному позивачем розмірі не знайшла підтвердження. Відповідачем спростовані вимоги позивача, шляхом надання в судове засідання оригіналів квитанцій по оплаті житлово-комунальних послуг. Сума різниці між розрахунком заборгованості за комунальні послуги та між оплатою відповідачем наданих послуг в розмірі 115,69 грн. не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами зі сторони позивача. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. У відповідності до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України. Будь-яких доказів на підтвердження суми заборгованості відповідача в розмірі 115,69 грн. позивачем суду не надано в той час, як відповідач надав до суду щомісячні оплати за спірний період. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: dismissed