Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], предмет якого складають вимоги: 1) стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.121130.003 від 12.04.2013 року в розмірі - 10488,85 грн; 2) стягнути з Відповідача судові витрати по справі. Як на підставу задоволення заявлених вимог посилаються на ст. ст. 3, 118-120 ЦПК України, ст. 212, 526, 527, 530, 611, 625, 651, 1049, 1050, 1052 ЦК України, ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів". Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, одночасно зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 35-40), причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. На підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 12 квітня 2013 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] було укладено кредитний договір № ICKGMCUI.121130.003, згідно умов якого останньому було надано кредит в сумі 2000,00 грн., зі сплатою 36,0000% (а.с.13). Банк в повній мірі виконав умови Кредитного договору, встановивши 18 травня 2013 року кредитний ліміт у розмірі 2000,00 гривень на рахунок № 2625.3.000104648, який відкритий на підставі приєднання Позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.15-16). 15.08.2013 року ліміт було збільшено на 2100,00 грн., 11.01.2014 року ліміт збільшено на 300,00 грн., 21.02.2014 року збільшено на 345,72 грн., 12.03.2014 року ліміт збільшено на 345,72 грн. Однак, відповідач свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, не виконує. За порушення строків сплати процентів за користування Кредитом, Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає негайному виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимогам законодавства. Згідно з умовами кредитного договору відповідач [PERSON], який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути кредит в повному обсязі, винагороду і відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. Разом з тим, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачем [PERSON] не були виконані, були порушені умови графіку сплати платежів, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором. Станом на 10.08.2016 рік має заборгованість, яка складається з: 3483,33 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 3039,60 - прострочена заборгованість за відсотками; 3965,92 грн. - сума пені. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ "ВБР" за Кредитним договором станом на 10.08.2016 рік складає 10488,85 грн. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved