Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «Скай Банк» на користь [PERSON] заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 1666283 грн. 70 коп., з яких 1579190,25 грн. - сума основного боргу, 78137,45 грн. - пеня за неналежне виконання договору, 8956 грн. - 3% річних за неналежне виконання договору. Просить стягнути з ПАТ «Скай Банк» на користь [PERSON] заборгованість за відшкодування страхового платежу у розмірі 98679 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.03.2013р. належать нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 31.03.2016р. між [PERSON] (Орендодавець), та ПАТ «Регіон-Банк» (Орендар) в особі Голови Правління Рогинського В.О., діючого на підставі Статуту, було укладено договір оренди нежитлових приміщень. 29 травня 2017 року зареєстровано Статут ПАТ «СКАЙ БАНК», який є повним правонаступником прав та обов'язків ПАТ «РЕГІОН-БАНК». Відповідно до п.1.1. Договору оренди нежитлових приміщень від 31.03.2016р., з врахуванням змін внесеними на підставі Договору про внесення змін від 07.06.2016р., орендодавець передає орендарю у тимчасове платне користування - оперативну оренду частину нерухомого майна: усі приміщення підвалу загальною площею 392,8 кв.м., усі приміщення першого поверху (за виключенням приміщення №30 площею 47,7 кв.м.; №30а площею 8,5 кв.м.; №31а «хол» площею 40,0 кв.м.) загальною площею 342,1 кв.м.;усі приміщення другого поверху загальною площею 460,3 кв.м.; приміщення мансарди №62 «основне» площею 28,6 кв.м.; №VII «сходова клітина» площею 8,8 кв.м., загальною площею усіх приміщень - 1232,6 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-2». щомісячна сума орендної плати за даним договором за червень 2016 р. складає 400 000 грн., починаючи з 01.07.2016р. нарахування та сплата орендної плати за липень-грудень 2016 р. здійснюється згідно додатку №1 до Договору від 31.03.2016р. В подальшому нарахування та сплата орендної плати відбувається виходячи з суми орендної плати 479 950 грн. щомісячно. 09.06.2017р. Договір оренди нежитлових приміщень (оперативна оренда) від 31.03.2017р. було розірвано за ініціативою Орендаря. В порушення умов договору відповідачем не сплачено орендну плату за договором оренди нежитлових приміщень від 31.03.2016р. за березень, квітень, травень 2017р. та з 01.06.2017р. по 09.06.2017р. У зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2017 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 14.09.2017 року ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2017 року залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 01.11.2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Скай Банк" на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2017 р. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 04.12.2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Скай Банк" на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2017 р. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 року позовні вимоги задоволено. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2018 року заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ПАТ "Скай Банк" про зупинення провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2018 року задоволено клопотання представника ПАТ "Скай Банк" про витребування доказів. Ухвалою київського районного суду м. Харкова від 26.02.2018 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2018 року задоволено клопотання представника ПАТ "Скай Банк" про витребування доказів. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ПАТ "Скай Банк" про забезпечення доказів. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ПАТ "Скай Банк"про зупинення провадження по справі. Представник позивача у вступному слові позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у вступному слові проти задоволення позову заперечував, в обґрунтування заперечень посилався неправомірність позовних вимог у зв'язку зі зміною у квітні 2016 року власника орендованого відповідачем нерухомого майна. Так, посилається на те, що 25.04.2016 р. між позивачем та його дружиною [PERSON] укладено договір про Поділ спільного майна подружжя - нежитлової будівлі літ. "А-2" загальною площею 1780,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Зазначає про те, що 01.06.2017 року відповідач фактично звільнив орендоване приміщення та не користувався ним у зв'язку з тим, що сторонами було погоджено дострокове розірвання договору оренди та призначено спільну комісію з передачі об'єкту оренди позивачу. Зазначає, що 09.06.2017 року договір оренди достроково розірвано. Відповідачем повернуто повністю, а позивачем прийнято орендовані за договором приміщення за актом приймання-передачі від 09.06.2017 р. Розірванню договору передувало безпідставне ухилення позивача від участі у роботі комісії з повернення орендованого майна. Посилається на те, що на момент подання позовної заяви позивач вже не був одноособовим власником нерухомого майна нежитлової будівлі літ. "А-2" за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності від 29.03.2013 р., на яке посилається позивач в підтвердження свого права власності на нерухомість, втратило чинність. З наявних в матеріалах справи документів, не можливо встановити чи поширюється ? частка позивача на орендовану відповідачем частину приміщень у нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, посилаються на те, що позивач не є належним позивачем по справі. Відповідачем здійснено оплату за договором оренди. З приводу стягнення заборгованості по сплаті страхового платежу в розмірі 98 679,00 грн. посилаються не те, що протягом дії договору позивач не пред'явив письмових вимог застрахувати орендоване приміщення та, відповідно, відповідачем не укладались договори страхування. Позивач не пред'являв відповідачу письмових вимог з відшкодування сплачених ним сум страхового платежу, що унеможливлює існування та стягнення з відповідача будь-якої заборгованості за страхові платежі. Отримана відповідачем 26.12.2017 р. вимога позивача про відшкодування сплаченої суми страхового платежу не може бути підставою для стягнення з відповідача 98 679,00 грн., оскільки заявлена поза межами дії спірного договору оренди від 31.03.2016р., що розірваний 09.06.2017 р. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 90143645 від 21.06.2017 року [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.03.2013р. належали нежитлові приміщення літ. "Б-5" загальною площею 2416,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 31.03.2016р. між [PERSON] (Орендодавець), та ПАТ «Регіон-Банк» (Орендар) в особі Голови Правління Рогинського В.О., діючого на підставі Статуту, було укладено договір оренди нежитлових приміщень. Відповідно до договору про розподіл спільного майна подружжя від 25.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Драгу Ю.Г., зареєстровано в реєстрі за № 454, згідно п. 3., у особисту приватну власність [PERSON] переходить ? частка в праві спільної часткової власності на нежитлову будівлю літ. "А-2", що розташована у [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.2. договору ? вказаної будівлі переходить у особисту приватну власність [PERSON] Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 90143645 від 21.06.2017 року, дата державної реєстрації 25.04.2016 р., на підставі договору про поділ спільного майна подружжя, серія та номер 454, від 25.04.2016, приватний нотаріус ХМНО Х/о Драгу Ю.Г., нежитлові приміщення літ. "Б-5" загальною площею 2416,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], на праві спільної часткової власності, по ? частини кожному, належить [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з п. 1.1. договору позички нежитлового приміщення від 25.04.2016 р. [PERSON] передає у виключне строкове безоплатне користування [PERSON] ? частини нежитлової будівлі літ. "А-2", що розташована у [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору про розподіл спільного майна подружжя від 25.04.2016 р. приватним нотаріусом ХМНО Драгу Ю.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 454. Відповідно до п. 1.4. договору позички нежитлового приміщення від 25.04.2016 р. користувач здійснює управління, користування, розпорядження нежитловим приміщенням на власний розсуд без жодних обмежень, з правом передання нежитлових приміщень в користування третім особам (суборенда) на умовах визначених користувачем без попереднього погодження з позичкодавцем, з правом отримання грошових коштів. Відповідно до акту приймання-передачі нежилого приміщення за договором позички від 25.04.2016 р. [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв у строкове та безоплатне користування ? частину нежитлової будівлі літ. "А-2", що розташована у [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору про розподіл спільного майна подружжя від 25.04.2016 р. приватним нотаріусом ХМНО Драгу Ю.Г., зареєстрованим в реєстрі за № 454. Пунктом 8.4. договору оренди нежитлових приміщень (оперативна оренда) від 31.03.2016 р. встановлено, що перехід права власності на приміщення до інших осіб не є підставою для зміни умов або припинення дії цього договору. Зважаючи на вищевикладене, посилання представника відповідача на те, що [PERSON] не є належним позивачем по справі, спростовується вищевказаними положеннями договорів, які укладені між [PERSON] та ПАТ "Регіон-Банк" та [PERSON] та [PERSON] 29 травня 2017 року зареєстровано Статут ПАТ «Скай Банк», який є повним правонаступником прав та обов'язків ПАТ «Регіон-Банк». 07.06.2016р. між тими ж сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору оренди нежитлових приміщень від 31.03.2016р. Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до п.1.1. Договору оренди нежитлових приміщень від 31.03.2016р., з врахуванням змін внесеними на підставі Договору про внесення змін від 07.06.2016р., орендодавець передає орендарю у тимчасове платне користування - оперативну оренду частину нерухомого майна: усі приміщення підвалу загальною площею 392,8 кв.м., усі приміщення першого поверху (за виключенням приміщення №30 площею 47,7 кв.м.; №30а площею 8,5 кв.м.; №31а «хол» площею 40,0 кв.м.) загальною площею 342,1 кв.м.;усі приміщення другого поверху загальною площею 460,3 кв.м.; приміщення мансарди №62 «основне» площею 28,6 кв.м.; №VII «сходова клітина» площею 8,8 кв.м., загальною площею усіх приміщень - 1232,6 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-2» за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п.1.4 Договору оренди нежитлових приміщень від 31.03.2016р. термін дії цього договору починається з дати його підписання сторонами, фактичне користування Приміщеннями починається з 07.02.2016р. та діє до 01.01.2019р. Відповідно до п.6.1. Договору оренди нежитлових приміщень від 31.03.2016р., з врахуванням змін внесеними на підставі Договору про внесення змін від 07.06.2016р., щомісячна сума орендної плати за даним договором за червень 2016р. складає 400 000 грн., починаючи з 01.07.2016р. нарахування та сплата орендної плати за липень-грудень 2016р. здійснюється згідно додатку №1 до Договору від 31.03.2016р. В подальшому нарахування та сплата орендної плати відбувається виходячи з суми орендної плати 479 950 грн. щомісячно. 09.06.2017р. Договір оренди нежитлових приміщень (оперативна оренда) від 31.03.2017р. було розірвано за ініціативою Орендаря. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1-2, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Однак, всупереч умовам Договору оренди від 31.03.2016р. та вищевказаним нормам матеріального права, Орендар належним чином не виконав обов'язки щодо сплати орендної плати. Так, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що останнім не сплачено орендну плату за договором оренди нежитлових приміщень від 31.03.2016р. за березень, квітень, травень 2017р. та з 01.06.2017р. по 09.06.2017р. Посилання представника відповідача на те, що заборгованості за вказаним договором перед позивачем не мають, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. З наданих до суду меморіальних ордерів вбачається проведення оплати за договором оренди від 31.03.2016 р. за: лютий 2017 р., лютий-березень 2016 р., квітень 2016 р., травень 2016 р., червень 2016 р., серпень 2016 р, липень 2016 р., вересень 2016 р., жовтень 2016 р., листопад 2016 р., грудень 2016 р., січень 2017 р. Здійснення оплати за вказаними періодами не є предметом спору по справі. Щомісячний розмір орендної плати визначений п.6.1 Договору оренди від 31.03.2017р. складає 479 950 грн. Суд погоджується з розрахунками наведеними позивачем щодо заборгованості зі сплати орендної плати за березень, квітень та травень складає 1 439 850 грн. Сума заборгованості зі сплати орендної плати за з 01.06.2017р. по 09.06.2017р. складає 139340, 25 грн. (479 950 грн. / 31 дн. = 15482, 25 (сума орендної плати за один день користування) * 9 дн.) Таким чином, заборгованість зі сплати орендної плати відповідача перед позивачем за Договором становить 1 579 190,25 грн. (1439850+139340,25) Відповідно до ст. ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до п.7.4 Договору оренди нежитлових приміщень від 31.03.2016р. у випадку несвоєчасної оплати орендної плати Орендар зобов'язаний сплатити Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. За таких обстави, згідно наведеного позивачем розрахунку, розмір пені складає 78 137,45 грн. Також, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом України та висловлена у постановах від 12.04.2017р., від 19.10.2016р. та ін. Отже, згідно наданого позивачем розрахунку, розмір 3% річних за неналежне виконання зобов'язання складає 8956,00 грн. Крім того, відповідно до п.5.3 Договору оренди нежитлових приміщень від 31.03.2016р. Орендар зобов'язаний за письмовою вимогою Орендодавця застрахувати орендоване Приміщення на весь строк дії цього договору або за письмовою вимогою Орендодавця, відшкодувати останньому сплачену суму страхового платежу. Відповідно до ч.2 ст.771 ЦК України договором або законом може бути встановлений обов'язок наймача укласти договір страхування речі, що передана у найм. [PERSON] застрахував орендовані приміщення, так 12.01.2016р. позивачем з ПАТ «Пожежно-страховою компанією» було укладено договір добровільного страхування майна серії 212/01 №123/100/389. Відповідно до пп. 10.1.-10.3. п. 10 договору добровільного страхування майна встановлено розмір страхових платежів за період з: 13.01.2016 до 14.01.2016 в розмірі 32893,00 грн. підлягає сплаті в строк до 12.01.2016; 15.01.2016 до 18.01.2016 в розмірі 32893,00 грн. підлягає сплаті в строк до 14.01.2016; 19.01.2016 до 12.01.2017 в розмірі 32893,00 підлягає сплаті в строк до 18.01.2016. Приписами п. 11.2. договору добровільного страхування майна встановлено, що договір набуває чинності з 00 год. 00 хв. дня, визначеного п. 10.3. договору, але не раніше 00 год. 00 хв. дня наступного за днем надходження на поточний рахунок страховика страхового платежу згідно з п. 10.3. договору. Відповідно до п. 10.4. договору добровільного страхування майна встановлено, що договір припиняє дію о 24 год. 00 хв. останнього дня оплаченого періоду страхування згідно п. 10 договору. Згідно виписки по особовим рахункам позивача, за період з 01.01.2016 р. по 23.08.2017 р., здійснено платежі в рахунок оплати по договору 212/01 №123/100/389: 12.01.2016 р. в розмірі 32893,00 грн.; 14.01.2016 р. в розмірі 32893,00 грн.; 20.01.2016 р. в розмірі 32893,00 грн. Загальна сума страхового платежу по договору добровільного страхування майна 212/01 №123/100/389 склала 98 679,00 грн. Вказаний договір добровільного страхування майна охоплює період протягом якого між сторонами існували договірні відносини за договором оренди нежитлових приміщень (оперативна оренда) від 31.03.2016 р. На виконання п. 5.3. договору оренди, відповідачу було направлено вимогу від 15.08.2017 року про відшкодування суми страхового платежу за договором добровільного страхування майна від 12.02.2016 р. серії 212/01 №123/100/389 в розмірі 98679,00 грн., отримана відповідачем. Посилання представника відповідача на ту обставину, що вимога про відшкодування сплаченого страхового відшкодування направлена вже після розірвання між сторонами договору оренди, у зв'язку з чим, задоволенню не підлягає, суд вважає необґрунтованим. Вказаний страховий платіж було здійснено за договором добровільного страхування майна 212/01 №123/100/389 від 12.01.2016 р., який діяв на час існування між сторонами правовідносин за договором оренди нежитлових приміщень (оперативна оренда) від 31.03.2016 р., п. 5.3. якого передбачено право орендодавця на звернення з письмовою вимогою до орендаря про відшкодування сплаченої суми страхового платежу. Звернення позивача з вказаною вимогою після розірвання договору оренди не суперечить змісту договору, який було укладено між сторонами. На підтвердження оплати позивачем страхового платежу надано виписки по особовим рахункам останнього. Відповідач, до теперішнього часу понесені витрати пов'язані з укладенням договору страхування у сумі 98 679 грн. в супереч п.5.3 Договору не повернув. За таких обстави, суд дослідивши докази у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved