Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 16.10.2013 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі заяви № SAMDN25000738658118 на оформлення вкладу був укладений договір банківського вкладу «Стандарт на 12 міс.». Депозитний вклад оформлений на суму 100000 грн., строк вкладу - 366 днів до 16.10.2014 р. включно, процентна ставка 18% річних. Відповідно до п. 2 заяви № SAMDN25000738658118, - проценти виплачуються на рахунок/картку для зарахування процентів за вкладом по закінченню кожного цілого місяця, що пройшов з моменту укладення договору, в перший робочий день, що слідує за датою оформлення договору. З метою перерахунку процентів, було оформлено картку для зарахування процентів за вкладом [NUMBER]. Проте, в лютому 2014 р. картку для зарахування процентів було заблоковано банком, у зв'язку з чим отримати проценти за вкладом, нараховані 17.02.2014 р. за попередній місяць, а також проценти, нараховані в подальшому, позивач не мав змоги. З травня 2014 р. повністю припинено перерахування процентів на картку. Договір банківського вкладу на даний момент є чинним, достроково не розривався, обов'язок банку з перерахування процентів за вкладом діє, у зв'язку з чим 25.06.2014 р. позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про сплату коштів, в якій вимагав розблокувати картку для нарахування процентів та перерахувати заборгованість за процентами з урахуванням суми збільшення вкладу на своєчасно невиплачені проценти. 17.09.2014 р. позивач направив письмову заяву до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій він повідомляв банк про відсутність наміру пролонгувати строк дії вкладу і просив видати суму вкладу та проценти 17.10.2014 р. (на наступний день після закінчення договору банківського вкладу). Після закінчення строку дії вкладу позивач звернувся до відділення банку в м. Суми по вул. Горького, 5а та в Центральне відділення ПАТ КБ «Приватбанк» в м. Суми по вул. Горького, 26, проте вимоги позивача не були виконані банком, вклад та нараховані проценти не повернуто. У зв'язку з цим позивач направив до банку письмову вимогу від 20.10.2014 р., якою вимагав розблокувати його банківську картку для нарахування процентів, перерахувати заборгованість за процентами, а також повернути суму вкладу (депозиту). Проте, на сьогоднішній день ні суму депозитного вкладу, ні заборгованість за процентами не повернуто. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд: стягнути з відповідача на його користь суму коштів в розмірі 118753 грн. 60 коп., з яких: 100000 грн. - сума заборгованості за основною сумою банківського вкладу; 394 грн. 52 коп. - 3% річних за прострочення по сплаті основної суми вкладу, 17074 грн. 66 коп. - сума заборгованості за процентами за договором банківського вкладу; 197 грн. 36 коп. - 3% річних за прострочення по сплаті процентів; 1087 грн. 06 коп. - збільшення суми заборгованості з виплати процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що територія АР Крим визначена як тимчасово окупована територія, та відокремлені підрозділи «Приватбанку», що розташовані на окупованій території, позбавлені можливості належним чином здійснювати банківську діяльність, а також обслуговувати договори банківських вкладів та рахунків. Окупаційна влада здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ «Приватбанк», що унеможливлює доступ до належного майна, відшкодування шкоди у зв'язку із окупацією покладається на РФ, АНО "Фонд захисту вкладників", яке було призначено згідно законодавства РФ, взяла на себе зобов'язання по компенсаційних виплатах вкладників філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк", у зв'язку з чим ПАТ КБ "ПриватБанк" є неналежним відповідачем по даній справі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.1 ст.207 ЦК України, - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України, - за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Судом встановлено, що 16.10.2013 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі заяви № SAMDN25000738658118 на оформлення вкладу, був укладений договір банківського вкладу «Стандарт на 12 міс.». Депозитний вклад оформлений на суму 100000 грн., строк вкладу - 366 днів до 16.10.2014 р. включно, процентна ставка 18% річних (а.с. 4). Відповідно до п. 2 заяви № SAMDN25000738658118, - проценти виплачуються на рахунок/картку для зарахування процентів за вкладом по закінченню кожного цілого місяця, що пройшов з моменту укладення договору, в перший робочий день, що слідує за датою оформлення договору (а.с. 4). З метою перерахунку процентів було оформлено картку для зарахування процентів за вкладом [NUMBER]. 25.06.2014 р. позивач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з запитом, в якому просив розблокувати його депозитний вклад № SAMDN25000738658118, на що відповідач зазначив про можливість реструктуризації вкладу позивача, при цьому відповідач не заперечує факту наявності укладеного між сторонами договору та зобов'язання щодо повернення депозитного вкладу (а.с. 7, 8). Із врахуванням викладеного між сторонами відповідно до ст. ст. 1058, 1059 ЦК України укладений договір банківського вкладу. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч. 1 ст. 1060 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом зазначеної норми закону та ст. 1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, зобов'язання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом. Позивач заявою від 17.09.2014 р. (а.с. 34) повідомив відповідача, що не має наміру пролонгувати строк дії вкладу (депозиту) чи укладати новий депозитний договір, тому просив видати повну суму вкладу та нараховані проценти 17.10.2017 р. (строк закінчення вкладу), чим засвідчив свої наміри припинити дію договору, докази на підтвердження повернення належних коштів позивачеві відсутні. Положеннями ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких обставин наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача, як споживача фінансових послуг, право якого на володіння своїм майном порушено, суми вкладу та нарахованих процентів. Враховуючи, що відповідач порушив взяте на себе за договором грошове зобов'язання, останній повинен нести передбачену ст. 625 ЦК України відповідальність щодо сплатити суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, про що заявлено позивачем. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Посилання відповідача щодо неналежності ПАТ КБ "ПриватБанк", як відповідача, судом відхиляється, оскільки кошти вносились позивачем, як громадянином України, у відділенні банку на території АР Крим, яка станом на час розгляду справи окупована, договір вкладу "Стандарт на 12 мес." був укладений між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську, при цьому згідно ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відповідач, як банк, відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, - за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, - у разі повернення вкладу банк зобов'язаний виплатити вкладникові усі нараховані до цього моменту проценти. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з банку на користь позивача заборгованості за договором вкладу № SAMDN25000738658118 від 16.10.2013 р. коштів у розмірі 118753 грн. 60 коп., з яких: 100000 грн. - сума заборгованості за основною сумою банківського вкладу; 394 грн. 52 коп. - 3% річних за прострочення по сплаті основної суми вкладу, 17074 грн. 66 коп. - сума заборгованості за процентами за договором банківського вкладу; 197 грн. 36 коп. - 3% річних за прострочення по сплаті процентів; 1087 грн. 06 коп. - збільшення суми заборгованості з виплати процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції. Відповідно до ст. 84 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути 1000 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави 1187,54 грн. судового збору.

Outcome: approved