Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Сіті Фінанс»" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 11.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем за заявою відповідача було вчинено виконавчий напис №163 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 11 483,97 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем від 30.03.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 61671137 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 11 483,97 грн. перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Сіті Фінанс»", а також, 1 148,40 грн. основної винагороди приватного виконавця. В свою чергу, постановою від 30.03.2020 року накладено арешт на всі грошові кошти, що містяться на рахунках боржника (позивач), у тому числі на зарплатний та пенсійний рахунки. Позивач стверджує, що не має жодних кредитних відносин з ТОВ "Фінансова компанія «Сіті Фінанс»", про існування заборгованості за кредитним договором позивачу стало відомо лише у квітні 2020 року, коли під час здійснення купівлі продуктів останньому було повідомлено про блокування зарплатної картки. Тобто, при вчиненні зазначеного виконавчого напису нотаріусом було допущено низку грубих порушень чинного законодавства України. Зокрема, письмова вимога про усунення порушень позивачеві не надсилалась, нотаріус при вчиненні виконавчого напису у безспірності вимог стягувача не пересвідчився. Наведене, на думку позивача, є правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 18.06.2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. У приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги Владислава Юрійовича витребувано виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія «Сіті Фінанс»" заборгованості в сумі 11483,97 грн. Також витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича матеріали виконавчого провадження № 61671137. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 18.06.2020 року залишено без розгляду заяву [PERSON] про забезпечення позову. В свою чергу, ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11.08.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 22.09.2020 року. В судове засідання 22.09.2020 року позивач не з`явився, надав письмову заяву від 11.08.2020 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Причини своєї відсутності суду не сповістив. Відзив на позов не поданий. Третьою особою - приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем, на вимогу суду надіслано матеріали виконавчого провадження №61671137. Третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем, на вимогу суду надіслано виконавчий напис № 163 від 11.02.2020 року та заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи наведене, з огляду на наявність в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, зважаючи на відсутність заперечень з боку позивача, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та третіх осіб на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 259, 280 ЦПК України. Отже, дослідивши наявні у справі матеріали, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, судом встановлено наступне: відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем 11.02.2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Сіті Фінанс»" вчинено виконавчий напис №163 про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 11 483,97 грн. за кредитним договором № 22403/0004XSGF від 20.03.2013 року, строк платежу за яким настав. (а.с. 62). Виконавчий напис вчинений на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. На виконання зазначеного вище виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем від 30.03.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 61671137 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 11 483,97 грн. перед ТОВ "Фінансова компанія «Сіті Фінанс»", 1 148,40 грн. основної винагороди приватного виконавця. В свою чергу, постановою приватного виконавця від 30.03.2020 року накладено арешт на всі грошові кошти, що містяться на рахунках боржника (позивача), у тому числі на зарплатний та пенсійний рахунки. Позивач стверджує, що не має жодних кредитних відносин з ТОВ "Фінансова компанія «Сіті Фінанс»", при вчиненні зазначеного виконавчого напису нотаріусом було допущено низку грубих порушень чинного законодавства України. Зокрема, письмова вимога про усунення порушень позивачеві не надсилалась, нотаріус при вчиненні виконавчого напису у безспірності вимог стягувача не пересвідчився. Наведене, на думку позивача, є правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В постанові КЦС Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З тексту наявного в матеріалах справи оспорюваного виконавчого напису вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Сіті Фінанс»" (відповідач) є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Платінум Банк». Разом з цим, доказів на підтвердження зазначеного вище правонаступництва суду не представлено. Відсутні в матеріалах справи й докази отримання позичальником - [PERSON] (позивач, боржник), повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, а також, письмових вимог стягувача про усунення порушень за кредитним договором. В той же час, на думку суду, надання можливості позивачеві висловити свої заперечення з приводу наявності чи/або відсутності спірної заборгованості могло мати наслідком відмову у визнанні нотаріусом заборгованості безспірною та, відповідно, подальше вчинення оспорюваного виконавчого напису. Окрім того, за відсутності в матеріалах справи самої заяви про вчинення виконавчого напису з додатками, суд позбавлений можливості дійти висновку щодо обгрунтованості вчинення такого виконавчого напису. Зокрема, неможливо встановити, чи надавався нотаріусу кредитором (відповідач у справі) повний перелік документів, передбачений Постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, зокрема: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Більш того, згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17, строк звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, а отже, становить три роки з моменту виникнення права вимоги до боржника, незалежно від суб`єктного складу сторін. Згідно кредитного договору №22403/0004XGF від 20.03.2013 року, строк дії кредитного ліміту - 36 місяців з моменту укладення. Отже, моментом виникнення у кредитора права вимоги до боржника, за умов невиконання останнім умов згаданого вище правочину, є 21.03.2016 року. В той же час, заява про вчинення виконавчого напису датована 08.07.2020 року, стягнення заборгованості за даною заявою здійснюється відповідачем за період з 22.02.2018 року по 23.01.2020 року, що знаходиться поза межами визначеного законодавцем трирічного строку позовної давності для відповідного звернення. Виходячи з викладеного вище, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною; приймаючи до уваги той факт, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості; вчинив виконавчий напис поза межами встановленого законодавством строку для вчинення відповідних дій, суд приходить до висновку щодо наявності правових наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved