Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.07.2011 року в сумі 132853 грн. 58 коп., яка складається з наступного: 89518 грн. 17 коп. - заборгованість за тілом кредиту; (в тому числі: 89518 грн. 17 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту); 24693 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно до ст. 625; 18642 грн. 04 коп. - нарахована пеня за період з 18.07.2011 року по 01.11.2019 року. Також, просив стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18.07.2011 року, відповідно до якої отримав кредит. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 22.03.2020 року його заборгованість складає 142105 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 89518 грн. 17 коп. - заборгованість за тілом кредиту; (в тому числі 89518 грн. 17 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту); 24693 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно до ст. 625; 27893 грн. 46 коп. - нарахована пеня. Позивач користуючись своїм правом стягнення частини суми заборгованості за кредитом, просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 132853 грн. 58 коп., яка складається з наступного: 89518 грн. 17 коп. - заборгованість за тілом кредиту; (в тому числі: 89518 грн. 17 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту); 24693 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно до ст. 625; 18642 грн. 04 коп. - нарахована пеня за період з 18.07.2011 року по 01.11.2019 року. Відповідач, не погоджуючись з позовом, подав відзив на позов в якому зазначив, що згідно розрахунків заборгованості виписка по рахунку містить відомості про суми погашення за наданим кредитом, з яких вбачається, що за період з 18.07.2011 року по 31.05.2015 року ним повертались позивачеві кошти в сумі 7321 грн. 89 коп., за період з 31.05.2015 року по 30.11.2019 року погашено заборгованість за поточним тілом кредиту 135663 грн. 33 коп., за простроченим тілом кредиту 81330 грн. 51 коп. та по пені 9489 грн. 18 коп., за період з 30.11.2019 року по 22.03.2020 року погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту 18198 грн. 17 коп.. Вказав, що відповідно до розрахунку позивача, залишок заборгованості за тілом кредиту складає 0,00 грн., та не зрозуміло, яким чином була нарахована заборгованість за простроченим тілом кредиту і чим вона відрізняється від заборгованості за тілом кредиту. Також найбільший кредитний ліміт був встановлений в розмірі 48000,00 грн., а заборгованість за простроченим тілом кредиту становить 89518 грн. 17 коп.. Таким чином, вбачає порушення банком порядку нарахування заборгованості по кредиту, оскільки він погасив кредит в повному обсязі, так як тіло кредиту погашається в останню чергу, а тому заборгованість по простроченому тілу та пені існувати не може, так як нараховується лише на залишок боргу. Безпідставно нараховуючи проценти на заборгованість по тілу кредиту банк незаконно збільшував суму заборгованості та нараховував проценти на проценти у збільшеному розмірі. Відповідно до наданої позивачем довідки, йому було видано чотири картки, з різним терміном дії, перша картка, яку він отримав № 5577212712203663 від 18.07.2011 року, з терміном дії 05/15. Разом з тим, відповідач 18.07.2011 року підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду, де відсотки складають 2.5%. Інших письмових доказів (анкет-заяв) про отриманих ним під власний підпис карток № [NUMBER] від 24.09.2015 року, № [NUMBER] від 16.02.2015 року, № [NUMBER] від 24.06.2015 року позивачем не надано. Тобто за час дії кредитного договору від 18.07.2011 року кредитна картка йому не перевидавалася. Щодо позовної давності вказав, що її початок співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право через захист його судом. Отже, перебіг строку позовної давності для захисту порушених прав АТ КБ «Приватбанк» щодо нарахованої та несплаченої ним спірної суми кредитної заборгованості почався з наступного місяця після дати закінчення строку дії картки, а саме з 01 червня 2015 року та сплинула 01 червня 2018 року. Також вказав, що не погоджується з відсотками, які були нараховані банком, так як згідно виписки наданої позивачем про рух коштів вбачається, що банком здійснювалось списання відсотків за користування кредитним лімітом в розмірах: 2.5, 3.5. 2.9, 3.6%, що свідчить про те, що банком в односторонньому порядку була збільшена процентна ставка за користування кредитом, що суперечить вимогам 1056-1 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача надав на адресу суду відповідь на відзив в якому вказав, що відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що свідчить про його ознайомлення та згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг. На підставі поданої заяви, відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , ключем до карткового рахунку є пластикова Картка, яку отримав відповідач та номер мобільного телефону, який він вказав в заяві. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 18.07.2011 року, з якої чітко вбачається особиста інформація щодо відповідача, його анкетні дані. Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна 55 днів", яка підписана особисто відповідачем та з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 30,00% на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. З виписки по картковому рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що він користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Відповідач частково сплачував заборгованість за договором Відповідач в своєму відзиві не правомірно посилається на ЗУ "Про захист прав споживачів", який не поширюється на спірні правовідносини, так як грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо нарахування відсотків зазначив, що у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню згідно Умов та Правил надання банківських послуг (та Тарифів. 03.04.2016 року на виконання умов укладеної кредитної угоди за послугою "Миттєва розстрочка", на картрахунок відповідача банком було зараховано грошові кошти. Скориставшись даною послугою, він "обнулив" свою заборгованість за використаний кредитний ліміт, а саме: встановлений кредитний ліміт став доступний до використання відповідачем однак, скориставшись даною послугою, у нього виникло зобов`язання в рамках сервісу "Миттєва розстрочка", зі здійсненням регулярних платежів для погашення перенесеної заборгованості. Крім того зазначив, що послуги, які пов`язані з платіжною карткою надаються при умові володіння особистою інформацією клієнта, саме тому банк постійно акцентує увагу про нерозголошення такої інформації. З виписки по рахункам вбачається, що відповідач активно користувався послугами банку, здійснював погашення заборгованості, протягом тривалого часу, в тому числі після підключення до послуги "Миттєва розстрочка". Оскільки послуга "Миттєва розстрочка" не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається. Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач належним чином умови Договору не виконує, чим порушує свої договірні зобов`язання. Зазначене призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на сьогоднішній день не погашена. Таким чином, твердження відповідача, що його заборгованість за кредитною карткою була погашена в повному об`ємі є помилковими, адже заборгованість було переведено на сервіс "Миттєва розстрочка", внаслідок чого відбувалося щомісячне стягнення грошових коштів. Щодо зміни процентної ставки вказав, що під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 30,00 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку, які додані до матеріалів справи.. Зазначив, що підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості, які повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг. Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Стосовно надання підтверджень відправлення повідомлень про зміну розміру відсоткової ставки вказав, що в банку діє електронний документообіг та вказані відомості зберігаються в архіві не більше трьох років. через що надати підтвердження відправлення повідомлень не вбачається можливим. Щодо застосування позовної давності зазначив, що відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки відповідача повинен був діяти до останнього дня 02/2019 року. Вказав, що звернувся до суду з позовом до відповідача 14.06.2020 року - до спливу строку позовної давності, через що обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності. Також зауважив, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому всі доводи відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не мають братися до уваги. Враховуючи вищевикладене, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 29.07.2020 року ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 29 липня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 20.11.2020 року надійшло клопотання відповідача про витребування з АТ КБ «Приватбанк» документів, що підтверджують отримання відповідачем банківської карти в 2015 році та інформацію, що підтверджує оформлення відповідачем послуг «миттєва розстрочка». Також, просив представника позивача надати роз`яснення чому суму заборгованості за тілом кредиту зазначено 89518 грн. 17 коп., а кредитний ліміт на картці складав лише 48000 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Відповідачем в клопотанні не зазначено про обставини, які можуть підтвердити запитувані докази та не вказано заходи які вжиті відповідачем щодо самостійного отримання доказів. Щодо надання роз`яснень, то згідно ст. 93 ЦПК України, письмові опитування сторін здійснюється одночасно з поданням першої заяви по суті справи, що відповідачем здійснено не було. З огляду на викладене, суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача. В судове засідання, призначене на 23.11.2020 року, представник відповідача та відповідач не з`явилися, відповідач подав заяву про проведення судового засідання без його участі. У зв`язку з чим, судове засідання 23.11.2020 року технічними засобами не фіксувалося. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 18.07.2011 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 18.07.2011 року, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка є тотожною тарифам банку та підписана відповідачем, базова процентна ставка у місяць становить 2,5%. Щомісячний платіж становить 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості. За несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня, яка розраховується наступним чином: (базова процентна ставка по договору/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту)+( 1% від суми заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць нараховується 1 раз у місяць при наявності прострочення по кредиту або процентів 5 та більше днів при виникненні прострочення у сумі від 50 гривень та більше). Штраф за порушення строків платежів за будь яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів: 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «Приватбанк». У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачу впродовж 2011-2015 років видано чотири картки з періодами дії по 05/15, 05/18 та 02/19. Як вбачається з наявних в матеріалах справи розрахунку заборгованості та випискою про рух коштів, відповідач починаючи з 2011 року активно користувався кредитними коштами та періодично погашав кредитну заборгованість. В той же час, погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором відбувалося не в повному обсязі, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] станом на 22.03.2020 року складає 142105 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 89518 грн. 17 коп. - заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 89518 грн. 17 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 24693 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно до ст. 625; 27893 грн. 46 коп. - нарахована пеня. Позивач користуючись своїм правом стягнення частини суми заборгованості за кредитом, просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 132853 грн. 58 коп., яка складається з наступного: 89518 грн. 17 коп. - заборгованість за тілом кредиту; (в тому числі: 89518 грн. 17 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту); 24693 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно до ст. 625; 18642 грн. 04 коп. - нарахована пеня за період з 18.07.2011 року по 01.11.2019 року. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Згідно з ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст.ст.1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З приводу доводів відповідача щодо необґрунтованості позову, які зазначені ним у відзиві на позов, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Як зазначив КАС у складі ВС в постанові від 30.09.2019 року № 0840/3534/18 обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності не позбавляє необхідності доведення позивачем в ході судового розгляду справи заявлених ним підстав позову. Тому, саме лише заперечення позивачем факту вчинення правопорушення, виявленого в межах перевірки та ненадання відповідачем інших доказів, окрім акту перевірки, в якому це правопорушення зафіксоване, не можуть слугувати достатньою підставою для висновку про відсутність вчинення правопорушення. Отже, подання відповідачем відзиву на позов без доведення своєї позиції відповідними доказами не може слугувати підставою для відмови в задоволенні позову. Так, заперечуючи щодо розміру позовних вимог відповідач не надав жодних доказів на спростування розрахунку наданого позивачем, в тому числі, свій розрахунок. Так, відповідач, будучи обізнаним щодо можливості залучення у справі експерта, який володіє необхідними знаннями щодо перевірки правильності здійсненого представником позивача розрахунку заборгованості, будь-яких клопотань про призначення у справі експертизи не заявляв, хоча судом для підготовки відповідного клопотання оголошувалась перерва. Суд не володіє спеціальними знаннями для перевірки розрахунків позивача. Інші доводи відповідача спростовуються матеріалами справи. З огляду на викладене, заборгованість за тілом кредиту в сумі 89518 грн. 17 коп., 24693 грн. 37 коп. нарахованих відсотків на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України та 18642 грн. 04 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання підлягають повному задоволенню. Рішення щодо судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2102,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved