Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] 07 липня 2015 року звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області \~з позовом до приватного нотаріуса Галицького нотарільного округу [PERSON] (далі -ПН [PERSON]З.) та Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Акціонерний промислово-інвестиційний банк», третя особа на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції (далі ВДВС Галицького РУЮ) і просить визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 72 від 23 січня 2009 року про звернення стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 1430001 грн. 64 коп. сума боргу за договором іпотечного кредиту № 760 від 22 серпня 2007 року та 4020 грн. витрат за вчинення виконавчого напису на користь закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» таким, що не підлягає виконанню. 30 вересня 2015 року представник позивача по довіреності, адвокат [PERSON] подав уточнюючу позовну заяву, в якій крім вимог попереднього позову, просив визнати дії державних виконавців відділу ДВС Галицького РУЮ, починаючи від 23 червня 2010 року по даний час у виконавчому провадженні за № 11234520 незаконними, визнати нечинними та скасувати усі виконавчі документи, видані ними у вказаний вище період, а також зобовязати начальника відділу ДВС Галицького РУЮ винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 11234520 від 23.12.2009 року у звязку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. В уточненій позовній заяві представник позивача посилається на ті обставини, що 30 червня 2015 року позивачу стало відомо про те, що приватним нотаріусом Галицького районного округу Івано-Франківської області [PERSON] 23 січня 2009 року вчинено виконавий напис № 72 за іпотечним договором № 1844 від 22 серпня 2007 року про звернення стягнення з нього (позивача) грошових коштів в сумі 143001 грн. 64 коп., як боргу за договором іпотечного кредиту № 760 від 22 серпня 2007 року та 4020 грн. витрат за вчинення такого напису на користь ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Вищевказаними виконавчими написами нотаріус запропонував банку задовольнити свої вимоги за рахунок квартири, житловою площею 41, 5 кв.м. , що знаходиться по вул. Шухевича, 6/29 в м. Бурштині Івано-Франківської області, яка належить на праві власності позивачу. Банк предявив до виконання виконавчий напис до відділу ДВС Галицького РУЮ і останнім 29 січня 2009 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 11234520 щодо звернення стягнення на квартиру позивача по спірному виконавчому напису. Вважає дії відповідачів незаконними та необґрунтованими, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Вчиняючи оспорювані виконавчі написи, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону "Про нотаріат" про безспірність заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобовязань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчих написах зроблено банком одноособово, без урахування думки та позиції позичальника, в даному випадку позивача [PERSON] та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Вважає, що сума невиконаних зобовязань, вказана у виконавчих написах, не може складати більше як 143001 грн. 64 коп., оскільки у звязку з частковим погашенням боргу перед банком є істотно меншою. Крім того, банк мав поінформувати позивача як позичальника про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису і, в разі відсутності заперечень з його сторони стосовно розміру заборгованості, зазначена сума набула б статусу безспірної. Згідно п.3.3. договору про іпотечний кредит за № 760 проценти сплачуються позичальником щомісячно в день їх нарахування на рахунок, відкритий банком у філії відділення Промінвестбанку в м.Бурштин Івано-Франківської області, яка була закрита ще у 2009 році. При цьому позивач не був належним чином повідомлений, куди він мав би сплачувати кошти по спірному кредиту. Згідно ж наказу Мінюсту "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №20/5 від 03.03.2004 року вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Позивач жодних повідомлень про усунення порушення договору не отримував ні від будь-кого з відповідачів, ні від будь-кого іншого. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис нотаріуса можливий за умови виникнення права вимоги, та вчиняється на підставі документів, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пункт 287 Інструкції визначає, що виконавчий напис має містити в тому числі перелік документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, але у тексті зазначених виконавчих написів приватним нотаріусом [PERSON]З не вказано жодного документа підтверджуючого суму безспірної заборгованості, документів підтверджуючих факт настання кінцевого терміну виконання зобовязань чи факт прострочення виконання зобовязання забезпеченого заставою. Згідно п.2.3. договору про іпотечний кредит № 760: „Кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше „18 серпня 2017 року, тобто до 18 серпня 2017 року нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис по даному кредитному договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, згідно з Переліком, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто, в порушення ст. ст. 87, 88 Закону "Про нотаріат", розділу 1 Постанови N 1172 від 29.06.1999 року нотаріус допустив вчинення виконавчих написів за наявності у боржника спору з кредитором стосовно суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування та пені, який виник на підставі кредитних договорів, при цьому нотаріус не взяв до уваги, що за умовами кредитних договорів строк виконання зобовязань не настав, про що прямо прописано в іпотечному договорі та додатках до нього. Ще одним доказом незаконності виконавчого напису № 72 від 23.01.2009 року про звернення стягнення з позивача боргу за договором іпотечного кредиту в сумі 143001 грн. 64 коп. є той факт, що згідно укладених між сторонами договорів про внесення змін та доповнень №1 до договору про іпотечний кредит № 760 від 28 липня 2011 року та 30 грудня 2011 року, та наявних квитанцій позивач, починаючи з вересня 2007 року по липень 2012 року сплачував кошти на рахунки банку. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Таким чином, звернення стягнення на нерухоме майно може відбуватися виключно в порядку встановленим законом України «Про іпотеку» та на підставі рішення суду. Крім того, відповідно до абз. 6 п. 283 наказу Мінюсту України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № XX/5, виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється у звязку з простроченням виплат обовязкових платежів у разі закінчення строку основного зобовязання та іпотечного договору. При таких обставинах, приватний нотаріус мав право вчинити виконавчий напис виключно після закінчення як строку основного зобовязання за кредитним договором, так і закінчення строку іпотечного договору. Оскільки, строк іпотечного договору, укладеного між позивачем та боржником, не закінчився, приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Також неправомірними є дії нотаріуса про стягнення з позивача витрат за вчинення виконавчого напису, що складає 4020 грн., оскільки зазначена сума значно перевищує розмір гранично встановлений Декретом КМУ «Про державне мито». Просив позов задовольнити в повному обсязі та визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №72 від 23 січня 2009 року про звернення стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 1430001 грн. 64 коп. як сума боргу за договором іпотечного кредиту №760 від 22 серпня 2007 року та 4020 грн. витрат за вчинення виконавчого напису на користь ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» таким, що не підлягає виконанню. Визнати незаконними дії державних виконавців відділу ДВС Галицького районного управління юстиції, починаючи з 23 червня 2010 року по даний час у виконавчому провадженні № 11234520 та скасувати усі виконавчі документі, видані ними у вказаний період часу. Зобовязати начальника відділу ДВС Галицького районного управління юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 11234520 від 23.12.2009 року у звязку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Його представник за довіреністю, адвокат [PERSON] подав заяву, в якій просить розглядати позов без його участі, вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився втретє, хоч вчасно і належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без участі представника банку суду не подав. Зазначений в позовній заяві як відповідач, приватний нотаріус Галицького районного нотаріального округу [PERSON] подала суду письмове клопотання, в якому вказує, що відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нотаріуси, що посвідчували правочин, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса. Тому, в даному випадку, приватний нотаріус може виступати як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, справу просила розглядати без її участі. Представник відділу ДВС Галицького районного управління юстиції подав заяву про розгляд справи без його участі. В прийнятті рішення покладається на розсуд суду. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані суду письмові докази суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного: Судом встановлено, що 22 серпня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі Банк), який є юридичною особою за законодавством України, в особі керуючого філією «Відділення Промінвестбанку» в м. Бурштині Івано-Франківської області та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит за № 760, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 150000 грн. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 15.5% річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 18 серпня 2017 року. Для забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору між сторонами одночасно було укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 1844, згідно якого [PERSON] передав Банку в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 60.0 кв. м по вул. Шухевича, 6/29 в м. Бурштині Івано-Франківської області. 30 червня 2015 року позивачу стало відомо про те, що приватним нотаріусом Галицького районного округу Івано-Франківської області [PERSON] 23 січня 2009 року вчинено виконавчий напис № 72 за вищевказаним іпотечним договором про звернення стягнення з нього грошових коштів в сумі 143001 грн. 64 коп., як боргу за договором іпотечного кредиту № 760 від 22 серпня 2007 року та 4020 грн. витрат за вчинення такого напису на користь Банку. Із змісту вказаного виконавчого напису вбачаться, що нотаріус запропонував Банку задовольнити свої вимоги за рахунок квартири, яка передана в іпотеку і належить на праві власності позивачу. Банк предявив до виконання виконавчий напис до відділу ДВС Галицького РУЮ і останнім 29 січня 2009 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 11234520 щодо звернення стягнення на квартиру позивача по спірному виконавчому напису. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Вчиняючи оспорювані виконавчі написи, нотаріусом не був врахований та не перевірений факт наявності чи відсутності спору між сторонами щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Так, розрахунок розміру невиконаних зобовязань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчих написах зроблено банком одноособово, без урахування думки та позиції позичальника, в даному випадку позивача [PERSON] та не відповідає дійсній сумі заборгованості. З довідки Державного підприємства «Інформаційний центр» за № 8594/01-06 від 01.04.2015 року вбачається, що початкова вартість чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 60.0 кв. м по вул. Шухевича, 6/29 в м. Бурштині Івано-Франківської області при реалізації шляхом проведення електронних торгів станом на 24.04.2015 року складатиме 241844 грн., а сума невиконаних зобовязань, вказана у виконавчих написах, не може складати більше, як 143000 грн. 64 коп., оскільки у звязку з частковим погашенням боргу перед банком є істотно меншою. Крім того, банк мав поінформувати позивача, як позичальника, про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису і, в разі відсутності заперечень з його сторони стосовно розміру заборгованості, зазначена сума набула б статусу безспірної. Згідно п.3.3. договору про іпотечний кредит за № 760 проценти сплачувались позичальником щомісячно в день їх нарахування на рахунок, відкритий Банком у філії відділення «Промінвестбанку» в м.Бурштині Івано-Франківської області, яка була закрита ще у 2009 році. При цьому позивач не був належним чином повідомлений, куди він мав би сплачувати кошти по спірному кредиту. Згідно ж наказу Мінюсту "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Інструкція) №20/5 від 03.03.2004 року вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. В той же час, жодних повідомлень про усунення порушення договору позивач не отримував ні від відповідачів, ні від будь-кого іншого. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис нотаріуса можливий за умови виникнення права вимоги, та вчиняється на підставі документів, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пункт 287 Інструкції визначає, що виконавчий напис має містити, в тому числі, перелік документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Однак, у тексті зазначених виконавчих написів приватним нотаріусом [PERSON]З не вказано жодного документа, який би підтверджував суму безспірної заборгованості, документів підтверджуючих факт настання кінцевого терміну виконання зобовязань чи факт прострочення виконання зобовязання забезпеченого заставою. Згідно п.2.3. договору про іпотечний кредит № 760 кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 18 серпня 2017 року, тобто до вказаної дати нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис по даному кредитному договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, згідно з Переліком, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Тобто, в порушення вимог ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат», розділу 1 Постанови № 1172 від 29.06.1999 року нотаріус допустив вчинення виконавчих написів за наявності у боржника спору з кредитором стосовно суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування та пені, який виник на підставі кредитних договорів. При цьому, нотаріус не взяв до уваги, що за умовами кредитних договорів, строк виконання зобовязань не настав, про що прямо прописано в іпотечному договорі та додатках до нього. Неправомірними також є дії нотаріуса про стягнення з позивача витрат за вчинення виконавчого напису, що складає 4020 грн., оскільки зазначена сума значно перевищує розмір гранично встановлений Декретом КМУ «Про державне мито». Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). Згідно з ч. 1 ст. 35 вказаного Закону у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, він (іпотеко держатель) вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Посилання позивача на ту обставину, що жодного повідомлення про заборгованість за кредитним договором ним він не отримував заслуговують на увагу, оскільки будь-яких доказів того, що письмова вимога, передбачена ст. 35 Закону України банком [PERSON] не направлялася, тобто іпотекодержателем не дотримано процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. Приватним нотаріусом [PERSON] також не надано доказів, які б підтверджували безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Крім того, нотаріусом не взято до уваги, що за умовами кредитних договорів, строк виконання зобовязань ще не настав, про що прямо прописано в іпотечному договорі та додатках до нього. За наведених вище в рішенні суду обставин і доказів суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу [PERSON] 23 січня 2009 року, який зареєстрований у реєстрі за № 72 про звернення стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 1430001 грн. 64 коп. сума боргу за договором іпотечного кредиту № 760 від 22 серпня 2007 року та 4020 грн. витрат за вчинення виконавчого напису на користь закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» таким, що не підлягає виконанню. Крім того, також слід визнати дії державних виконавців відділу ДВС Галицького РУЮ, починаючи від 23 червня 2010 року по даний час у виконавчому провадженні за № 11234520 незаконними та визнати нечинними і скасувати усі виконавчі документі, видані ними у вказаний вище період, зобовязавши при цьому начальника відділу ДВС Галицького РУЮ винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 11234520 від 23.12.2009 року у звязку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. На підставі вищенаведеного, ст. ст. 14, 18, 526, 590 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 6, 33 Закону України «Про іпотеку», п.287 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved