Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, вказував, що він 04 червня 2017 року придбав, за посередництвом інтернет магазину "Comfі", в ТОВ "Комфі Трейд" пральну машину Indesit ITW А 5852 W (номер замовлення 6857419), вартістю 6099 гривень, про що свідчить видаткова накладна № 6857419 від 04 червня 2017 року. 05 червня 2017 року йому була здійснена доставка його замовлення (пральної машини Indesit ITW А 5852 W, заводський номер 70228003400876870000) за адресою: [ADDRESS]. В цей же день, здійснивши її установку та перевірку, був виявлений якісний істотний недолік зазначеної пральної машини, а саме: після підключення та під час запуску першого технічного прання (цикл прання без білизни для видалення залишків води, що використовувалась виробником під час випробувань, згідно інструкції - сторінка 4), виявилось, що після закачування першого циклу води, перед наступним (другим) набором води, зявився індикатор "Закритий клапан подачі води". При цьому пральна машина була підключена до водопроводу, вода в системі була наявна, тиск води в системі був нормальним. Разом з цим, якщо натиснути кнопку "Пуск", прання продовжувалося до наступного циклу набору води. Тобто придбана ним пральна машина Іndesit ITW A 5852 W самостійно (крім натиснення кнопки "Пуск") не набирала воду. Будь-які механічні пошкодження, які б могли спричинити вказану поломку були відсутні, а установка машини була здійснена відповідно до інструкції по експлуатації. 05 червня 2017 року з цього приводу він звернувся до магазину відповідача, та до нього приїхав майстер - фахівець сервісного центру "Рома-сервіс", який підтвердив наявність якісного дефекту та необхідність гарантійного ремонту щойно придбаної пральної машини, про що, у подальшому, був складений акт технічного огляду та діагностики від 14 червня 2017 року. Для підписання зазначеного акту він прибув до сервісного центру "Рома-сервіс", де йому підтвердили необхідність здійснення гарантійного ремонту придбаного товару, однак строк здійснення такого ремонту не повідомляли та для його визначення й вирішення питання направили з цього приводу до магазину відповідача. 29 листопада 2017 року він звернувся повторно письмово з вимогою здійснити гарантійний ремонт пральної машини. Підтвердженням його звернення до відповідача є лист відповідача від 22 грудня 2017 року за № 9348 п-03/07. Таким чином 05 червня 2017 року, 06 липня 2017 року, 29 листопада 2017 року та 07 травня 2018 року він звертався до відповідача з проханнями здійснити заміну товару на аналогічний якісний товар, чи здійснити гарантійний ремонт пральної машини із зазначенням строку його проведення, у тому числі з наданням аналогічного товару з обмінного фонду. Так 11 грудня 2017 року ним було подано заяву про здійснення гарантійного ремонту, на підтвердження було оформлено замовлення № 00000053538 від 11 грудня 2017 року на ремонт, але відповідач здійснив його лише 26 червня 2018 року. 08 червня 2018 року до нього зявився майстер ТОВ сервісного центру "Рома-Сервіс" без наміру здійснити забор пральної машини для проведення ремонту, який стверджував, що він втратив гарантійний строк для здійснення відповідного ремонту. В свою чергу він 12 червня 2018 року звернувся до вищезазначеного сервісного центру з вимогою особистої участі у підписанні акта про відмову у переданні пральної машини для ремонту. Представник сервісного центру по-перше зявився без відповідних документів, які б дали можливість йому встановити його повноваження, щодо забору пральної машини; по-друге без інструментів для здійснення діагностування та опису причин недоліків у квитанції за формою № 7-гарант, в якій повинні були зазначити усі недоліки та термін виконання ремонту; по-третє у відповідності до ч. 5, 6 ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад пять кілограмів підприємству, що задовольняє вимоги споживача, та їх повернення, здійснюється за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача), але транспортного засобу для доставки пральної машини з майстром сервісного центру не було. На підставі вищевикладеного позивач вважає доведеними обставини щодо придбання товару та звернення до відповідача з приводу усунення недоліку товару у строк, який не перевищував 14 календарних днів з моменту придбання товару, а в разі перевищення строку на ремонт понад 14 днів, замінити товару на аналогічний йому, дані обставини вже встановлені судом, що відображено у рішенні Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2017 року по справі № 322/1125/17 та постанові Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2018 року. Відповідно до визначення термінів у ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів" недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Якщо через недолік неможливе чи недопустиме використання товару від цільового призначення, виник він із вини виробника (продавця, виконавця), після його був виявлений знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б одні таких ознак: взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад 14 календарних днів; робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором - то це істотний недолік товару. Продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів і послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а також неправомірним відтворенням товару іншої особи - це фальсифікований товар. Істотні недоліки, що виникли з вини виробника (продавця, виконавця), чи фальсифікований товар у разі виникнення потреби у визначенні причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не вичерпався, підтверджуються висновком експертизи, яку продавець відповідно до п. 13 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 1 1 квітня 2002 р. № 506 "Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів", зобов'язаний організувати у триденний термін із дня одержання письмової заяви від споживача. Ним 05 червня 2017 року направлено заяву про виявлений недолік у роботі товару та просив оглянути товар, усунути несправності, а у разі неможливості усунення недоліку - замінити товар на аналогічний, про що позивач зазначав у позовній заяві та апеляційній скарзі до суду з прикладенням даної заяви, як доказу. Організація проведення експертизи є обовязком відповідача, а не позивача та пов'язується з умовою наявності потреби у визначенні причин втрати якості товару, у зв'язку з чим таке формулювання закону тлумачиться неоднозначно і судова практика свідчить, що у суддів виникають труднощі, саме при вирішенні питання щодо визначення та критеріїв оцінки істотних недоліків товару у випадку, якщо ці факти не можуть бути підтверджені експертизою. Після його звернення з черговою заявою від 07 травня 2018 року до відповідача про забрання товару для здійснення ремонту з заміною на товар аналогічної марки, лише 13 червня 2018 року на його мобільний номер зателефонувала дівчина та представилася працівником ТОВ "Комфі Трейд", повідомила про необхідність звернутися до магазину для надання заяви на надання товару із замінного фонду на час ремонту. Згідно заявки № 00000028819 від 05 червня 2018 року у графі № 5 заявлений дефект вказано, що раніше було здійснено ним замовлення на ремонт за № 00000053538 від 11 грудня 2017 року, але відповідач лише 15 червня 2018 року здійснив забор пральної машини для ремонту та надав з замінного фонду товарів пральну машину, яка теж не працювала. 26 червня 2018 року нарешті йому було відремонтовано пральну машину та здійснено її доставку за адресою проживання. Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завдані внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, тощо. Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни: безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до ст. 678 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару. Відповідно до п. 16 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506, у разі виявлення недоліків чи фальсифікації товару протягом гарантійного терміну споживач має право в установленому порядку за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: безоплатного усунення недоліків або відшкодування витрат на їх виправлення споживачем чи третьою особою; заміни на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості; відповідного зменшення його купівельної ціни; заміни на такий же товар іншої марки (моделі, артикулу, модифікації) з відповідним перерахуванням купівельної ціни; розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування заподіяних збитків. Вимоги споживача, встановлені цим пунктом, пред'являються за вибором споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що виконує його функції, за місцем знаходження споживача у формі письмової заяви. У відповідності до ч. 9 ст. 8 Закону при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. У відповідності до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів" гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, пов'язаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів. Також на підставі п. 28 цієї ж Постанови термін виконання гарантійного ремонту узгоджується за домовленістю сторін, але не може перевищувати встановленого законодавством. За кожний день затримки усунення недоліків понад установлений термін виконавець виплачує споживачеві неустойку в розмірі 1 відсотка вартості товару. Тобто за період звернення до відповідача з заявою про здійснення ремонту, а саме 29 листопада 2017 року після спливу 14 днів на гарантійний ремонт і до моменту повернення відремонтованої пральної машини 26 червня 2018 року з ремонту, минуло 196 днів, а тому відповідач має сплатити неустойку в розмірі 1 відсотка від вартості товару, за перевищення терміну виконання гарантійного ремонту понад 14 днів в сумі 13720 гривень (1 % від вартості товару становить 70 гривень). Відповідно до п. 28 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506, термін виконання гарантійного ремонту узгоджується за домовленістю сторін, але не може перевищувати встановленого законодавством. Відповідно до ч. 9 ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України (до переліку товарів, з яких утворюється обмінний фонд, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 172, входять й пральні машини). Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України вина є підставою для відповідальності за порушення зобовязання, а саме: особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинною, якщо доведе, що вжила усі залежні від неї заходи по належному виконанню зобов'язання. За загальним правилом об'єм відповідальності особи за порушення їм зобов'язання не залежить від форми його провини (намір або необережність). Таким чином, бездіяльність відповідача щодо виконання свої обовязків як продавця неякісного товару перед покупцем, у тому числі ігнорування тривалий час звернень позивача, лише підтверджую байдужість та неправомірність дій відповідача. Жодних перешкод в надані пральної машини для ремонту чи для її заміни (або здійснення експертизи) позивач не здійснював. В позові позивач [PERSON] просить суд стягнути з ТОВ "Комфі Трейд" неустойку в розмірі 1 відсотка від вартості товару, за перевищення терміну виконання гарантійного ремонту понад 14 днів, в сумі 13720 гривень, та стягнути з ТОВ "Комфі Трейд" судові витрати на правову допомогу у розмірі 7000 гривень. У відзиві\~на уточнену\~позовну заяву ТОВ "Комфі Трейд" вказує, що відповідно до початкового позову, вимогою позивача було зобов'язати ТОВ "Комфі Трейд" здійснити гарантійний ремонт товару - пральної машини Indesit ITW А 5852 W (EU) з її самостійним транспортуванням, а на час проведення гарантійного ремонту товару - надати товар із обмінного фонду. Та оскільки на момент звернення позивача до суду відповідач у задоволені вказаної вимоги не відмовляв, а навпаки - задовольнив вказану вимогу відразу, як тільки позивач надав свій товар, що свідчить про відсутність спору між сторонами, позивач змінив свої позовні вимоги щодо ремонту товару на вимогу про стягнення неустойки у розмірі 1% від вартості товару за перевищення терміну ремонту у сумі 13720 гривень. ТОВ "Комфі Трейд" заперечує проти уточненого позову [PERSON] у повному обсязі заявлених позовних вимог та вважає їх безпідставними, необґрунтованими й такими, що не підлягають задоволенню. Позивач тричі звертався до відповідача з вимогою здійснити гарантійний ремонт придбаного ним товару (05 червня 2017 року, 29 листопада 2017 року та 07 травня 2018 року), а відповідач щодо кожної з таких вимог вжив усіх залежних від нього заходів для їх задоволення. Відповідно, кожну із вимог слід розглядати як окрему та задоволену у тій мірі, як того вимагав сам позивач, а не одну і ту ж саму вимогу. На підставі першого звернення позивача (від 05 червня 2017 року) відповідач організував виїзд майстра авторизованого сервісного центру для здійснення первинного огляду та діагностики товару, на підставі чого недолік у товарі (наявний сигнал пральної машини "немає подачі води") підтвердився. Слід зауважити, що вказаний недолік ускладнював, але не заважав використовувати товар за цільовим призначенням, що підтверджується самим позивачем: зокрема, вказаний недолік проявлявся лише на деяких програмах та полягав у тому, що після кількох циклів прання подача води зупинялася, а після натискання кнопки "пуск" прання продовжувалося у звичайному режимі. На підставі вказаного звернення, відповідно до Акту технічного огляду та діагностики № 14.06.5 від 14 червня 2018 року, позивач від проведення гарантійного ремонту товару відмовився, чим унеможливив подальші дії відповідача щодо ремонту товару. Посилаючись на висновок авторизованого сервісного центру, позивач змінив свою першочергову вимогу, щодо ремонту товару, на вимогу щодо заміни товару, що підтверджується його листом від 06 липня 2017 року, а також відповідним позовом у справі № 322/1125/17 року. Вимога щодо заміни товару підтримувалася позивачем з моменту звернення до суду від 02 листопада 2017 року та до 26 червня 2018 року (до моменту постановлення Ухвали ВСУ від 26 червня 2018 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача). Незважаючи на підтримку позовних вимог щодо заміни товару, 29 листопада 2017 року позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою здійснити гарантійний ремонт придбаного ним товару. На підставі вказаного звернення, в узгоджену із позивачем дату відповідач повторно організував виїзд майстра для здійснення діагностики та ремонту товару. Під час діагностики товару було встановлено, що при перевірці основних функцій виробу (зливання, віджим, набір води, нагрівання) вдома у споживача - такі функції виконуються. У акті зазначено, що з метою більш детальної перевірки заявлених позивачем недоліків виріб необхідно доставити до сервісного центру, але споживач категорично не хоче ремонту товару та наполягає на заміні товару. На підставі усної інформації, наданої АСЦ, позивачеві було направлено лист вих. № 9348 п-03/07 від 22 грудня 2017 року, яким роз'яснено, що недолік у товарі ймовірно має плаваючий характер, тобто проявляється не завжди, у зв'язку із чим необхідна діагностика товару в умовах авторизованого сервісного центру, й відповідач готовий організувати доставку товару до АСЦ та його ремонт (інформація надана АСЦ підтверджується електронним листуванням, що додається). Окрім того, позивачеві було роз'яснено його право звернутися до будь-якого іншого авторизованого сервісного центру, якщо позивач відмовляється від ремонту товару через продавця, але дійсно має намір здійснити ремонт. Оскільки на вказаний лист відповідача позивач жодним чином не відреагував й згоди та передачу товару до авторизованого сервісного центру не надав, авторизованим сервісним центром було складено Акт технічного огляду та діагностики № 28.12.1 від 28 грудня 2017 року, яким зафіксовано повторну відмову позивача від проведення гарантійного ремонту товару, що унеможливило подальші дії відповідача щодо ремонту. 07 травня 2018 року позивач втретє звернувся до відповідача з вимогою здійснити гарантійний ремонт придбаного ним товару. Вказане звернення було передане не до магазину, який фактично здійснює функції з організації гарантійного ремонту товару, а було направлене засобами поштового зв'язку за місцем знаходження органів управління Відповідача. То ж фактично вказане звернення було отримане лише 14 травня 2018 року, що підтверджується даними відстеження поштових відправлень за номером пересилання на конверті. На підставі вказаного звернення, у телефонному режимі, позивачеві було підтверджено готовність відповідача здійснити гарантійний ремонт товару. Окрім того, така згода щодо ремонту товару була направлена позивачеві листом № 1478 п-03/07 від 04 червня 2018 року. В узгоджену із позивачем дату, а саме 08 червня 2018 року авторизованим сервісним центром було направлено майстра безпосередньо до дому позивача для здійснення діагностики товару. Дійсно, в заказ-наряді на виїзд майстра було зазначено, що позивач раніше звертався з вимогою щодо ремонту товару. Та посилання на відповідну інформацію пов'язане не з тим, що попередній виклик не було здійснено, а у зв'язку із необхідністю встановити, які ремонтні роботи здійснювалися раніше та врахувати таку інформацію під час повторної діагностики товару, оскільки позивач у своєму звернені не вказав, у чому саме полягають недоліки товару. Того ж дня, 08 червня 2018 року майстром авторизованого сервісного центру було встановлено, що в товарі позивача наявний недолік, а саме - зламаний пресостат, й усунення такого недоліку можливе в умовах авторизованого сервісного центру. Окрім того, на підставі наданих позивачем документів (розрахункового документу та гарантійного талону) було встановлено, що гарантійний строк на товар позивача закінчився, у зв'язку із чим ремонт товару можливий лише на платній основі. Згідно п. 9. ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його (товару) пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. Оскільки позивач надав свій товар лише 08 червня 2018 року, тобто після закінчення гарантійного строку (відповідно, після припинення гарантійних зобов'язань Виробника товару), положення п. 9 ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" до вказаних правовідносин не можуть застосовуватися. Зокрема, зі спливом гарантійного строку позивач втратив право на гарантійний ремонт, та відповідно, право вимоги щодо нарахування та виплати неустойки за затримку гарантійного ремонту товару й надання товару із обмінного фонду. Незважаючи на закінчення гарантійного строку на товар 04 червня 2018 року, проявляючи лояльність до позивача, відповідно до акту технічного огляду та діагностики № 22.06.4 від 22 червня 2018 року ремонт товару виконано у повній мірі та належним чином. Авторизований сервісний центр, що 08 червня 2018 року здійснював діагностику товару позивача, повідомив відповідача про можливість виконання ремонту товару виключно на платній основі у зв'язку із закінченням гарантійного строку на товар. В свою чергу відповідач, незважаючи на можливість відмовити позивачеві, в межах Політики лояльності до споживачів, прийняв рішення оплатити відповідний ремонт, у зв'язку із чим ремонт товару позивача було виконано. Факт виконання та оплати відповідних робіт авторизованого сервісного центру підтверджується Актом виконаних робіт № 96 від 30 червня 2018 року та платіжним дорученням № 12427 від 11 липня 2018 року. Окрім того, на вимогу позивача йому було надано товар із обмінного фонду, що підтверджується накладною на внутрішнє переміщення товару із обмінного фонду та поясненням самого позивача. Оскільки з вимогою щодо гарантійного ремонту товару позивач звертався саме до відповідача (продавця товару), стороною у правовідносинах із авторизованим сервісним центром був саме відповідач, який в такому випадку самостійно несе відповідальність перед позивачем. Так, у разі виявлення під час користування товаром недоліків, що підлягають усуненню, споживач має право на безкоштовне усунення таких недоліків (гарантійний ремонт). Згідно п. 3 ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів", вимоги споживача, встановлені частиною першою ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів", зокрема, щодо гарантійного ремонту товару, предявляються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або безпосередньо підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. В той же час, особа, що здійснює гарантійне обслуговування товару, має бути уповноваженою на це виробником товару. Виконання ремонтних робіт особою, що не авторизована виробником товару, є порушенням гарантійних зобов'язань та може бути підставою для зняття товару з гарантійного обслуговування. Оскільки відповідач не наділений виробником ТМ Іndesit повноваженнями на здійснення гарантійного ремонту товарів, вимоги споживачів задовольняються шляхом прийняття таких вимог та їх передачі до авторизованого сервісного центру. У такому випадку замовником перед сервісним центром виступає саме продавець товару, який в свою чергу, самостійно несе відповідальність перед споживачем. Оскільки всі вимоги позивача, щодо ремонту товару були адресовані саме відповідачеві (продавцю товару), позивач не вступав у правовідносини із авторизованим сервісним центром. Відповідно, Акт прийому-передачі виконаних робіт не міг складатися між сервісним центром та позивачем, оскільки виконані роботи приймалися саме продавцем товару, який самостійно вирішував приймати виконані роботи чи ні, й залежно від якості та строку виконаних робіт самостійно несе відповідальність перед споживачем. Окрім того, гарантійний ремонт товарів споживачів здійснюється на підставі гарантійних зобов'язань виробника товару, й не потребує укладення окремого цивільно-правового договору, і необхідність складання окремого документу - Акту прийому-передачі виконаних робіт, діюче законодавство не передбачає. Навпаки, відповідно до порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, інформація щодо змісту виконаних робіт зазначається на зворотній стороні відривного талону на товар, який залишається в АСЦ та є підставою для компенсації понесених ним витрат на гарантійне обслуговування товару. Але на даний час більшість авторизованих сервісних центрів складають саме Акт виконаних робіт, що є більш зручним способом відображення усієї інформації щодо відповідного виклику та змісту виконаних робіт. Зокрема, інформація, що відображається у Акті виконаних робіт, є більш повною, ніж вимагається чинним законодавством, та необхідна АСЦ для відстеження гарантійного обслуговування техніки протягом гарантійного строку, звітування про виконані роботи перед виробником товару й отримання відповідного відшкодування понесених ним витрат. Враховуючи зазначені обставини, Акт № 28.12.1 від 28 грудня 2017 року, який підтверджує факт відмови позивача від ремонту, був наданий саме відповідачеві, а копія Акту надавалася Позивачеві (у тому числі в судовому проваджені під час розгляду справи №322/1125/17). Відповідно той факт, що такий Акт не був підписаний позивачем, жодним чином не спростовує зроблених у Акті висновків, та не може бути підставою для нарахування неустойки за затримку ремонту товару. Таким чином, відповідач не може погодитися із твердженнями позивача про затримку ремонту товару на 196 днів (з 29 листопада 2017 року до 26 червня 2018 року). Посилання позивача на обов'язок відповідача провести незалежну експертизу товару є безпідставним та ґрунтується на помилковому трактуванні положень ЗУ "Про захист прав споживачів". Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 17 ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі, коли під час гарантійного необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Оскільки Відповідач не заперечував, що недоліки у товарі мають виробничий характер й товар підлягає гарантійному обслуговуванню, необхідності у проведенні незалежної експертизи товару, строк якої займає щонайменше 30 днів, не було. Одразу після діагностики товару відповідач підтвердив свою готовність здійснити ремонт товару. В свою чергу позивач також не заперечував проти висновку авторизованого сервісного центру, й з вимогою про проведення незалежної експертизи товару не звертався і письмової згоди на передачу товару до незалежної експертної установи не надавав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, подання завідомо безпідставного позову, або позову за відсутності предмету спору, або спору, який має очевидно штучний характер, свідчить про зловживання процесуальними правами. Суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Мотивуючи свої вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем строку ремонту товару. Зокрема, згідно п. 9. ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" при предявленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його (товару) пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. Але для того, аби строк виконання зобов'язання відповідача щодо ремонту товару почав свій перебіг, позивач мав би пред'явити не лише відповідну вимогу, а й сам товар, в межах гарантійного строку. Та фактично відповідач отримав доступ до товару лише 08 червня 2018 року, а згода на передачу товару до АСЦ була надана позивачем 14 червня 2018 року (після задоволення вимоги про надання товару із обмінного фонду, на що позивач втратив право після закінчення гарантійного строку), то ж перебіг 14 днів мав би відліковуватися саме із цієї дати, якби товар було надано в межах гарантійного строку. У будь-якому разі відповідач вжив усіх залежних від нього заходів, організував та оплатив ремонт товару. Протягом 9 днів з моменту передачі товару до сервісного центру ремонт товару було завершено, що підтверджується Актом № 22.06.4 від 22 червня 2018 року. Також відповідач зазначає, що розрахунок судових витрат є безпідставним та необґрунтованим. Згідно попереднього розрахунку позивача його витрати на правничу допомогу складають 7 000 гривень. В той же час, наданий до суду договір про надання правової допомоги не містить посилання на спірні правовідносини, для захисту яких укладено відповідний договір. Окрім того, позивачем не надано Акту прийому-передачі наданих послуг, який би підтверджував надання послуг саме у цій справі, квитанції про оплату таких послуг, не надано свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордеру. То ж із наданих доказів не можливо встановити, що послуги з правничої допомоги пов'язані із цієї справи, а не, наприклад, пов'язаної справи № 322/563/18, яку було завершено лише 26 червня 2018 року. Окрім того, вказаний Договір № 1/02/2018 від 01 лютого 2018 року складено до того моменту, коли право позивача на виконання гарантійного ремонту товару було порушено. У будь-якому разі, позивач мав можливість вирішити питання щодо своєчасного ремонту товару, але не вжив для цього усіх залежних від нього заходів. У відзиві по уточнену позовну заяву ТОВ "Комфі Трейд" просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] до нього про стягнення неустойки у розмірі 1 % від вартості товару, за перевищення терміну виконання гарантійного ремонту понад 14 днів, у сумі 13720 гривень, а також про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 7000 гривень, відмовити у повному обсязі. У відповіді\~на відзив\~на уточнену\~позовну заяву позивач [PERSON] вказує, що із відзивом він не згоден у зв'язку з наступним. По-перше: відповідач виходить за межі розгляду даної уточненої позовної заяви, так як предметом спору с стягнення неустойки та судових витрат, а не ремонт чи заміна товару. Вимога позивача, щодо ремонту або заміни товару, була предметом спору по справі № 322/1125/17, тому міркування відповідача є недоцільним та не повинні враховуватися судом по справі. По-друге: відповідач підтверджує той факт, що позивач 29 листопада 2017 року звернувся з вимогою здійснити гарантійний ремонт. У своєму листі від 22 грудня 2017 року відповідач підтверджує факт звернення з гарантійним ремонтом позивача, та посилається на рішення суду у справі № 322/1125/17 від 28 листопада 2017 року, вказуючи про те, що першочерговим правом споживача є право на ремонт товару, а також на той факт, що 29 листопада 2017 року позивач повторно звертався до магазину із вимогою виконати гарантійний ремонт, про що було сформовано заказ-наряд № 53538 від 11 грудня 2017 року на виїзд майстра. На підставі усної інформації, наданої сервісним центром позивачу було направлено лист від 22 грудня 2017 року, складений відповідачем з формальним змістом. Йому належним чином не було повідомлено про прийняте рішення стосовно ремонту, не телефонували для прибуття до сервісного центру, щоб підписати акт від 28 грудня 2017 року, тобто не складено жодного документу за участі позивача у зв'язку з прибуттям майстра 11 грудня 2017 року, із зазначенням цілі його приїзду та відповідних висновків. Згідно наданого до суду електронного листування стає зрозумілим, що навіть після звернення позивача до суду відповідач так і не запропонував позивачу варіанти вирішення даної проблеми. Замість того, щоб телефонувати та запрошувати позивача для вирішення питання щодо здійснення гарантійного ремонту, представник відповідача [PERSON] лише 14 грудня 2017 року поцікавилася у працівника сервісного центру [PERSON] чи був здійснений виїзд майстра. 20 грудня 2017 року [PERSON] знову цікавиться в сервісному центрі у [PERSON] чи був прийнятий товар в ремонт, у відповідь їй повідомляють, що з позивачем ніхто не спілкувався з даного питання. Посилання на акт технічного огляду та діагностики № 28.12.1 від 28 грудня 2017 року, у якому ніби то зафіксовано повторну відмову позивача від проведення гарантійного ремонту товару, є неприпустимим та не є належним доказом. Відповідачем надано до суду акт, який містить не достовірні відомості, а саме: акт був складений набагато пізніше та без участі позивача, доказом того є відсутність підпису "клієнта (споживача)" про одержання акту; майстер прибув повторно для здійснення огляду товару і в процесі його здійснення згадав, що він його вже оглядав, у нього не було у наявності жодного документу, щодо здійснення забору товару для проведення гарантійного ремонту та надання аналогічного товару з обмінного фонду. Складений акт від 28 грудня 2017 року не містить підпису позивача та є фальсифікованим сервісним центром. По-третє: позивач також не погоджується з твердженням відповідача про те, що стороною у правовідносинах щодо проведення гарантійного ремонту є відповідач та авторизований сервісний центр "Рома Сервіс", тому позивач, який є покупцем, не вступає із АСЦ у правовідносини, акт не міг складатися між сервісним центром та позивачем. Правовідносини виникають і існують тоді, коли є два і більше суб'єктів суспільних відносин, між якими виникає правовий зв'язок у формі суб'єктивних прав та обов'язків з приводу задоволення своїх матеріальних і духовних потреб та інтересів. Отже, метою правових відносин є врегулювання та впорядкування певних суспільних відносин, які існують між людьми і їхніми організаціями. Усі ці пояснення відповідача та неправильне розуміння поняття правовідносини, жодним чином не впливають на те, що позивач згідно вимог діючого законодавства, вчасно 05 червня 2017 року повідомив відповідача, він же продавець, про не можливість використання товару через наявний у ньому недолік. Позивач жодного разу не чинив перешкоди щодо забору товару на гарантійний ремонт, впускав до приміщення, де знаходився товар, майстра, а той в свою чергу не вживав жодних заходів щодо його забору. Відповідач просто знущався над позивачем письмово підтверджуючи його право на гарантійний ремонт, а по факту здійснив гарантійний ремонт лише 26 червня 2018 року. Непорозуміння між сторонами, щодо порядку застосування вимог ЗУ "Про захист прав споживачів" жодним чином не може порушувати визначене законом право позивача на гарантійний ремонт та строк його проведення. Хоча згідно електронної переписки між [PERSON] та [PERSON], здійсненої 14 грудня 2017 року, представник відповідача та працівник АСЦ обговорюють обмінний фонд і звернення позивача до суду, а саме: "необхідно зробити все можливе і передати йому аналогічний товар з обмінного фонду". Тобто цей факт говорить про те, що відповідач чітко розуміє свої обов'язки, щодо здійснення гарантійного ремонту, але намагається уникнути здійснення даної процедури з наданням товару з обмінного фонду. Представник відповідача [PERSON], згідно виданої їй довіреності на представництво 19 грудня 2017 року, станом на 14 грудня 2017 року юридично не могла бути представником відповідача. Цей факт наводить на думку, що роздруківка електронного листування між представником та АСЦ не може бути належним доказом по справі. У роздруківці електронного спілкування [PERSON] з працівником АСЦ вказано: "С мужем не общался. Он категорически отказывается от ремонта". Такі твердження спростовують той факт, що позивач відмовлявся від гарантійного ремонту, бо з ним навіть ніхто не спілкувався з даного питання. Відповідач стверджує, що гарантійний ремонт товарів споживачів здійснюється на підставі гарантійних зобовязань виробника товару, й не потребує укладення окремого цивільно-правового договору, і необхідність складення окремого документу - Акту прийому - передачі виконаних робіт діюче законодавство не передбачає. Тобто згідно тверджень відповідача акт є не потрібним для здійснення гарантійного ремонту, але відповідачу, для підтвердження відмови від проведення ремонту, він все ж таки потрібний. Знову ж таки посилання на акт технічного огляду та діагностики № 28.12.1 від 28 грудня 2017 \~ \~ \~ \~року, який складено між відповідачем та АСЦ, у якому ніби то зафіксовано повторну відмову позивача від проведення гарантійного ремонту товару, містить графу клієнт (споживач/замовник) [PERSON], та зазначено, що акт складається у двох примірниках, один клієнту (споживачу/замовнику), інший виконавцеві. Згідно ЗУ "Про захист прав споживачів" гарантійний строк - строк протягом, якого виробник, продавець, виконавець або будь-яка третя особа бере на себе зобовязання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у звязку з введенням її в обіг. Отже складений акт від 28 грудня 2017 року містить багато протиріч та не порозумінь у сторін, і є не належним та не допустимим доказом, а тому не повинен розглядатися у суді як належний доказ по справі. По-четверте: відповідно до визначення термінів у ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів" недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Якщо через недолік неможливе чи недопустиме використання товару відповідно до його цільового призначення, виник він із вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення був виявлений знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак: взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад 14 календарних днів; робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором - то це істотний недолік товару. Продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів і послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а також неправомірним відтворенням товару іншої особи - це фальсифікований товар. Істотні недоліки, що виникли з вини виробника (продавця, виконавця), чи фальсифікований товар у разі виникнення потреби у визначенні причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не вичерпався, підтверджуються висновком експертизи, яку продавець відповідно до п. 13 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 "Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів", зобов'язаний організувати у триденний термін із дня одержання письмової заяви від споживача. Позивач 05 червня 2017 року направив заяву про виявлений недолік у роботі товару та просив оглянути товар, усунути несправності, а у разі неможливості усунення недоліку - замінити товар на аналогічний, про що позивач зазначав у позовній заяві та апеляційній скарзі до суду по справі № 322/1125/17, з прикладенням даної заяви, як доказу. Організація проведення експертизи є обовязком відповідача, а не позивача та пов'язується з умовою наявності потреби у визначенні причин втрати якості товару, у зв'язку з чим таке формулювання закону тлумачиться неоднозначно і судова практика свідчить, що у суддів виникають труднощі, саме при вирішенні питання щодо визначення та критеріїв оцінки істотних недоліків товару у випадку, якщо ці факти не можуть бути підтверджені експертизою. У відповідності до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів" гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, пов'язаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів. Також на підставі п. 28 цієї ж Постанови термін виконання гарантійного ремонту узгоджується за домовленістю сторін, але не може перевищувати встановленого законодавством. За кожний день затримки усунення недоліків понад установлений термін виконавець виплачує споживачеві неустойку в розмірі 1 відсотка вартості товару. Тобто за період звернення до відповідача із заявою про здійснення ремонту, а саме 29 листопада 2017 року, після спливу 14 днів на гарантійний ремонт і до моменту повернення відремонтованої пральної машини 26 червня 2018 року з ремонту, минуло 196 днів, а тому відповідач має сплатити неустойку в розмірі 1 відсотка від вартості товару, за перевищення терміну виконання гарантійного ремонту понад 14 днів в сумі 13720 гривень (1 % від вартості товару становить 70 гривень). Відповідно до п. 28 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506, термін виконання гарантійного ремонту узгоджується за домовленістю сторін, але не може перевищувати встановленого законодавством. Відповідач безпідставно посилається на ст. 44 ЦПК України подання завідомо безпідставного позову, мотивуючи тим, що строк ремонту товару становив лише 9 днів. Відповідачем до відзиву надані, як докази про проведення гарантійного ремонту позивачу документи, які викликають не розуміння прозорості та відповідності процедури проведення гарантійного ремонту, а саме акт надання послуг № 96 від 30 червня 2018 року по ремонту техніки, взагалі підписаний іншими сторонами, де замовником є ТОВ "Технобум", а виконавцем сервісний центр "Рома Сервіс", в додатку до даного акту вказано про заміну запчастини під назвою "пресостат", на противагу в специфікації до зазначеного акту, вказано використаний матеріал для проведення ремонту "датчик". Рахунок № 3006.4 від 30 червня 2018 року, який є дійсним протягом одного банківського дня, було сплачено лише 11 липня 2018 року, згідно платіжного доручення № 12427. Позивач вважає надані докази до відзиву не належними та фіктивними та такими, які не повинні братися до уваги судом при розгляді даної справи. Позивач звертався 05 червня 2017 року, 20 листопада 2017 року, 07 травня 2018 року з вимогою здійснити гарантійний ремонт та повідомив відповідача про те, що він не відмовляється від його проведення. Через недостовірність даних у складеному акті від 28 грудня 2017 року позивач змушений був здійснювати відеофіксацію процесу передачі (обміну) пральної машини. Після звернення Позивача з черговою заявою від 07 травня 2018 року до відповідача про здійснення гарантійного ремонту товару з заміною на товар аналогічної марки, лише 13 червня 2018 року на мобільний номер позивача зателефонувала дівчина та представилася працівником ТОВ "Комфі Трейд" повідомила про необхідність звернутися до магазину для надання заяви на надання товару з замінного фонду на час ремонту. Згідно заявки № 00000028819 від 05 червня 2018 року у графі № 5 заявлений дефект вказано, що раніше було здійснено позивачем замовлення на ремонт за № 00000053538 від 11 грудня 2017 року, але відповідач лише 08 червня 2018 року після багаторазових звернень позивача, майстром авторизованого сервісного центру було проведено діагностику та встановлено, що в пральній машині зламаний пресостат, й усунення недоліку можливе в умовах сервісного центру. Забор товару був оформлений з наданням аналогічного товару з обмінного фонду, але теж зламаного, про що Відповідач не згадав в своєму відзиві та жодним чином не пояснив той факт, що на час здійснення гарантійного ремонту було надано зламану пральну машину у користування. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, тобто до 14 днів. Також у відповідності до ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад пять кілограмів підприємству, що задовольняє вимоги споживача та їх повернення здійснюється за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача). На підставі вищевикладеного позивач вважає доведеними обставини, щодо придбання товару та звернення до відповідача з приводу усунення недоліку товару у строк, який не перевищував 14 календарних днів з моменту придбання товару, а в разі перевищення строку на ремонт понад 14 днів, заміни товару на аналогічний йому. Вказані обставини вже доведені та встановлені судом, що відображено у рішенні Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2017 року по справі № 322/1125/17 та постанові Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2018 року. Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2017 року набрало законної сили. На підставі п. 4 ст. 82 ЦПК України підставами звільнення від доказування є обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України вина є підставою для відповідальності за порушення зобов'язання, а саме: особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинною, якщо доведе, що вжила усі залежні від неї заходи по належному виконанню зобов'язання. У відповідності до ст. 676 Цивільного кодексу України гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв'язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв'язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу. Позивач повідомив у встановленому ст. 688 ЦК України порядку та відповідно вважає, що умови на здійснення гарантійного ремонту ним не було порушено. У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. Позивач звернувся з даною вимогою 05 червня 2017 року. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. У відповідності до вимог ст. 7 ЗУ "Про захист прав споживачів" при виконані гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків, а саме 05 червня 2017 року. Отже позивачем строки для звернення до відповідача з вимогою про здійснення гарантійного ремонту не було пропущено та вважаються продовженими. Згідно ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ст. 83 ЦПК України позивачем було надано до суду орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу, який складено у відповідності до договору про надання правової допомоги від № 1/02 від 01 лютого 2018 року та акту завершення етапу робіт до договору на надання правової допомоги. Розгляд справи триває, при закінчені розгляду даної справи буде надано квитанцію до прибутково-касового ордеру видану на підставі договору про надання правової допомоги № 1/02 від 01 лютого 2018 року понесених судових витрат позивачем на правничу допомогу. На підставі вищевикладеного позивач вважає надані відповідачем у відзиві аргументи та докази неналежними та фіктивними, а відповідно такими, що не повинні братися судом до уваги при задоволені вимоги позивача, щодо стягнення неустойки та судових витрат. Позивач в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує. Представник відповідача ТОВ "Комфі Трейд" в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку із наступним. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2017 року, у справі за позовом [PERSON] до ТОВ "Комфі-Трейд" про заміну товару неналежної якості та відшкодування шкоди, встановлено, що 04 червня 2017 року позивачем [PERSON] був придбаний товар пральна машина Indesit ITW А 5852 W (EU) в Інтернет-магазині "Comfy", що належить ТОВ "Комфі Трейд". 05 червня 2017 року придбаний позивачем товар був доставлений перевізником та прийнятий позивачем [PERSON] Того ж дня позивач [PERSON] самостійно підключив пральну машину та ввів товар в експлуатацію. 05 червня 2017 року, виявивши недоліки у роботі товару, позивач [PERSON] звернувся до магазину з письмовою вимогою оглянути виріб та усунути виявлені ним несправності, а в разі неможливості усунути недоліки замінити товар на аналогічний. На підставі вказаного звернення, відповідачем було оформлено заказ-наряд на виїзд майстра авторизованого сервісного центру, проведено діагностику товару позивача. Відповідно до акту № 14.06.5 технічного огляду та діагностики, наданого авторизованим сервісним центром "Рома-сервіс", заявлений позивачем недолік (посеред прання зявляється сигнал "немає подачі води") підтвердився; у акті зазначено, що товар є ремонтопридатним, у звязку із чим позивачеві було запропоновано проведення гарантійного ремонту. Проте, позивач [PERSON] відмовився від гарантійного ремонту, про що також зазначено в акті № 14.06.5. 29 листопада 2017 року позивач [PERSON] повторно звернувся до відповідача із вимогою про здійснення гарантійного ремонту. Відповідачем вказаний факт не оспорюється. У листі від 22 грудня 2017 року відповідач підтверджує факт звернення з гарантійним ремонтом позивача, та посилається на рішення суду у справі № 322/1125/17 від 28 листопада 2017 року, вказуючи про те, що першочерговим правом споживача є право на ремонт товару, а також на той факт, що 29 листопада 2017 року позивач повторно звертався до магазину із вимогою виконати гарантійний ремонт, про що було сформовано заказ-наряд № 53538 від 11 грудня 2017 року на виїзд майстра. Відповідачем суду надано Акт технічного огляду та діагностики № 28.12.1 від 28 грудня 2017 року, у якому зазначено про повторну відмову позивача від проведення гарантійного ремонту товару. Разом з тим вказаний акт не підписаний позивачем, а також в ньому не зазначено про відмову позивача від його підпису. Статтею 78 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі вищевказаного суд вважає Акт технічного огляду та діагностики № 28.12.1 від 28 грудня 2017 року не допустимим доказом, та не бере його до уваги. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином судом встановлено, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факту відмови позивача [PERSON] від здійснення гарантійного ремонту пральної машини на підставі його звернення від 29 листопада 2017 року. Судом також встановлено, що гарантійний ремонт пральної машини позивача було виконано лише 26 червня 2018 року. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, тобто до 14 днів. У відповідності до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів" від 11 квітня 2002 року № 506 гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, пов'язаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів. Також на підставі п. 28 цієї ж Постанови термін виконання гарантійного ремонту узгоджується за домовленістю сторін, але не може перевищувати встановленого законодавством. За кожний день затримки усунення недоліків понад установлений термін виконавець виплачує споживачеві неустойку в розмірі 1 відсотка вартості товару. Тобто за період звернення до відповідача із заявою про здійснення ремонту, а саме 29 листопада 2017 року, після спливу 14 днів на гарантійний ремонт і до моменту повернення відремонтованої пральної машини 26 червня 2018 року з ремонту, минуло 196 днів, а тому відповідач має сплатити неустойку в розмірі 1 відсотка від вартості товару, за перевищення терміну виконання гарантійного ремонту понад 14 днів в сумі 13720 гривень 00 копійок (1 % від вартості товару становить 70 гривень). У відповідності до ст. 676 Цивільного кодексу України гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв'язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв'язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу. Позивач повідомив відповідача про недоліки товару у встановленому ст. 688 ЦК України порядку, а тому умови на здійснення гарантійного ремонту ним порушено не було. Таким чином позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. Частиною 1, 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до договору про надання правової допомоги від № 1/02/2018 від 01 лютого 2018 року та акту завершення етапу робіт до договору на надання правової допомоги від 05 липня 2018 року, [PERSON] підлягає сплаті вартість виконаних АО "Юрлюкссервіс", в особі адвоката [PERSON], робіт з правової допомоги в цій справі, в сумі 7000 гривень. Разом з тим позивачем докази оплати ним вищевказаних витрат адвокату суду надано не було. Таким чином підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Outcome: approved