Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

До суду подана зазначена позовна заява, у якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 24498, 52 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач добровільно не сплачує вартість спожитих житлово-комунальних послуг за період з 2003 року по жовтень 2013 року, в зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 24498,52 гривень. Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що заборгованості перед позивачем немає та повинні бути застосовані строки позовної давності. 26.02.2009 року ним з позивачем було укладено договори про надання житлово-комунальних послуг за користування квартирою [ADDRESS]. Таким чином, зобов'язання перед позивачем виникають з моменту укладення вищевказаного договору на підставі ст. 11, 509 ЦК України. З початку 2010 року ні він, ні його члени сім'ї за вищевказаною адресою не проживали, з 28.04.2010 року послуги з подачі водопостачання та опалення були відключені, також був проведений демонтаж автоматів на електрощитовій, у зв'язку з чим він не міг користуватися електричною енергією. Нарахування у розрахунку заборгованості по сплаті комунальних послуг з 26.02.2013 року по 05.10.2013 року у розмірі 3325,94 гривень підроблені, необґрунтовані та не відповідають тарифам. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги і просили задовольнити. Суду пояснили, що 26.02.2009 року з відповідачем були укладені договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Перед укладенням договорів відповідачем була написана заява, в якій він погодився в зв'язку зі смертю батька взяти борги за спожиті житлово-комунальні послуги, які утворилися станом на 26.02.2009 року на себе, тому він повинен заплатити заборгованість в сумі 24498,52 гривень за період з 30.10.2003 року по 05.10.2013 року. Відповідач та його представник позов не визнали в повному обсязі. Представник відповідача суду пояснив, що з 26.02.2009 року між відповідачем та позивачем було укладено договори про надання житлово-комунальних послуг за користування квартирою [ADDRESS]. Тому з цього періоду у відповідача виникають зобов'язання перед позивачем. Проте, позивачем пропущені строки позовної давності звернення до суду з таким позовом, тому необхідно застосувати строки позовної давності і відмовити у задоволенні позову. Крім того, він вважає, що за період з 28.04.2010 року послуги з подачі водопостачання та опалення були відключені, також був проведений демонтаж токових автоматів, таким чином відповідач не повинен сплачувати за ті послуги, які не надавались. Нарахування заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 26.02.2013 року по 05.10.2013 року в сумі 3325,94 гривень є необґрунтованим та не відповідає встановленим тарифам. В зв'язку з тим, що було демонтовано автомати, то повинен бути за цей період зменшений розмір такої послуги як утримання будинків та прибудинкової території. Також відповідачу здійснено нарахування таких послуг як вода для підігріву та теплова енергія для підігріву, що не передбачено укладеним договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, тому нарахування за ці послуги є безпідставними. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 83 від 25.02.1993 року [PERSON], батьку відповідача, на склад сім'ї: він, сини [PERSON], [PERSON], його дружина [PERSON], було надано жиле приміщення за адресою: [ADDRESS](а.с.10). 7 вересня 1993 року [PERSON], батьком відповідача, та начальником гуртожитків МПКГ, МПКГ НПО «ЧАЕС» Березіним В.А.був укладений договір найму службового житлового приміщення № 3362, розташованого за адресою: [ADDRESS](а.с. 82 ). Відповідно до рішення Славутицької міської ради № 169-17-IV від 28.02.03 р. «Про реорганізацію комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» з наступними змінами та доповненнями щодо створення комунального підприємства «Житлово-комунальний центр», рішення виконавчого комітету міської ради від 27.10.2003 р. № 534 «Про передачу об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Славутича», копії яких долучені до справи, на КП «ЖКЦ», - позивача у справі, покладено функції балансоутримувача житлового фонду, єдиного замовника житлово-комунальних послуг у житловому фонді міста та єдиного розрахункового центру (а.с. 6-7). Відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 13.07.2007 р. № 286-14-V «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича» КП ЖКЦ визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича з 1 вересня 2007 року(а.с. 8). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено довідкою форми 3 від 24 січня 2014 року, у вказаному житловому приміщенні за період з 2003 року були зареєстровані: [PERSON], батько відповідача, який знятий з реєстрації 04.02.2009 року в зв'язку зі смертю, [PERSON], мати відповідача, яка знята з реєстрації [INFO] в зв'язку зі смертю. На час розгляду справи в суді у вказаному житловому приміщенні зареєстровані [PERSON], відповідач, та його брат [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови № 45 від 24.01.2006 року) власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 10 підпунктом 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови № 45 від 24.01.2006 року) передбачено, що мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу. В судовому засіданні встановлено, що особою відповідальною перед КП «ЖКЦ» від імені всіх співвласників був [PERSON], батько відповідача, на нього був оформлений особовий рахунок. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, [PERSON] помер [INFO](а.с. 11). Після смерті батька 26.02.2009 року [PERSON], відповідач у справі, який діяв за згодою всіх співвласників, уклав договір з КП «ЖКЦ» про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій(договір 1), а також договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення(договір 2), відповідно до умов яких КП «ЖКЦ» зобов'язалось забезпечити належне надання житлово-комунальних послуг відповідно до встановлених тарифів, а боржник взяв на себе зобов'язання сплачувати у повному обсязі житлово-комунальні послуги(а.с. 13-16). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 цієї статті зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга цієї статті). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку визначені ч. 1 ст. 29 Закону, відповідно до якої договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. За правилом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотні умови договору між виконавцем/виробником та споживачем визначені ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До них, зокрема, віднесено: вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг (п. 3 ч. 1); порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги (п. 4 ч. 1); права та обов'язки сторін (п. 6 ч. 1); порядок вирішення спорів (п. 14 ч. 1). Згідно ч. 2 цієї статті крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 укладеного між сторонами договору № 6468 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 26.02.2009 р. (договір 2), балансоутримувач (КП ЖКЦ) зобов'язується забезпечити надання споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 9 договору 2 передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. Як зазначено у п.п.1 п.16 договору 2 споживач має право на отримання вчасно та відповідної якості послуг згідно із законодавством та умовами цього договору. Згідно п.п. 1 п. 17 договору 1 споживач зобов'язаний оплачувати послуги у повному обсязі в установлені цим договором строки. У відповідності до п. 1 укладеного між сторонами договору № 6468 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 26.02.2009 р. (договір 1), предметом цього договору є забезпечення балансоутримувачем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), а споживачем - своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором. Згідно п. 3 договору 1 балансоутримувач забезпечує надання послуг відповідно до затвердженого органом місцевого самоврядування рішення про структуру тарифів. Відповідно до п. 4 договору 1 розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору визначається згідно рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради. Згідно п. 6 договору 1 щодо оплати послуг розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. Як зазначено у п.п.1 п. 11 договору 1, споживач має право на отримання вчасно та відповідної якості послуг згідно із законодавством. Згідно п.п.1 п. 12 договору 2 споживач зобов'язаний оплачувати послуги у повному обсязі в установлені цим договором строки. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.21 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та п.28 договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, дані договори укладаються на 5 років і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Договір може бути розірваний достроково, зокрема, переходу права власності на квартиру до іншої особи. Таким чином, суд дійшов висновку, що зобов'язання у відповідача виникло перед КП «ЖКЦ» з моменту укладення вказаних договорів, тобто з 26.02.2009 року. Доводи представників позивача про те, що відповідач також зобов'язаний заплатити борг за спожиті житлово-комунальні КП «ЖКЦ» за період з 2003 року по 26.02.2009 року в сумі 14343,39 гривень, оскільки перед укладенням договорів він написав заяву директору КП «ЖКЦ», в якій зазначив, що в зв'язку зі смертю батька просить оформити на нього особовий рахунок, борги по квартирі бере на себе і зобов'язується їх сплатити (а.с. 12) суд вважає безпідставними, оскільки дана заява не тягне за собою настання юридичних наслідків. З договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 5 жовтня 2013 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-431, копія якого долучена до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON], якому належало 5/8 частин квартири, з яких: 1/4 частина належала на праві власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області 4 травня 2006 року, зареєстрованого комунальним підприємством АРБ « Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації» 10 травня 2006 року; 1/4 частина належала на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області 8 вересня 2009 року, реєстровий № 2068, зареєстрованого Комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації 9 вересня 2009 року, 1/8 частина квартири належала згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Славутицької міської нотаріальної контори Київської області 29 червня 2013 року, реєстровий № 836, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно, та [PERSON], якому належало 3/8 частин квартири, з яких: 1/4 частина належала на праві власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради 4 травня 2006 року, зареєстрованого Комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації 10 травня 2006 року, і 1/8 частина належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області 29 червня 2013 року, реєстровий № 837, продали [PERSON] квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS](а.с. 83-87), внаслідок чого з 05.10.2013 року припинилися зобов'язання [PERSON] перед КП «ЖКЦ». Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, відповідач з 26.02.2009 року до подання позову не в повному обсязі вносив плату за спожиті житлово-комунальні послуги, тому за період з 26.02.2009 року по 05.10.2013 року розмір заборгованості становить: 9911,53 гривень ( 24254,92 гривень (загальний розмір заборгованості) -14343,39 гривень (розмір заборгованості станом на 25.02.2009 року) (а.с. 19). Проте, суд не погоджується з доводами представників позивача щодо нарахування відповідачу за період з 26.09.2013 року по 05.10.2013 року вартості житлово-комунальних послуг в сумі 3281,74 гривень з наступних підстав. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача [PERSON], оскільки відповідач за період з серпня 2012 року по вересень 2013 року не передав показання засобів обліку води, то в жовтні 2013 року за весь цей період нарахування по холодній воді, стоків, води для підігріву та теплової енергія для підігріву були переведені на норми споживання, в зв'язку з чим в жовтні 2013 року було здійснено донарахування по воді по тарифам, що діяли у відповідний період. Зазначені обставини підтверджені довідкою бухгалтера КП «ЖКЦ» Овчаренко І.Б., з якої вбачається, що в жовтні 2013 року згідно службової записки відділу обліку тепла та води, нарахування по воді за адресою: [ADDRESS], були переведені на норми споживача, оскільки останні показники лічильників були передані за липень 2012 року, та з серпня 2012 року по вересень 2013 року нарахування по воді не проводились. В зв'язку з чим в жовтні 2013 року було проведено донарахування по воді у відповідності до розцінок, діючих в цей період. Нарахування по воді в жовтні (за період з 08.2012 року по 05.10.2013 року) склало: 863,81 грн. - холодна вода; 1116,36 грн. - стоки; 384,97 грн. - вода для підігріву; 916,60 грн. - теплова енергія для підігріву, всього 3281,74 гривень. З наданого розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги вбачається, що за період з вересня 2012 року по вересень 2013 року в графах - холодна вода, стоки, вода для підігріву, теплова енергія для підігріву зазначені нульові показники. Згідно п.10 Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 „Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Такі ж положення і зазначені в п.11 договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеного КП «ЖКЦ» з відповідачем. Як зазначено у п.16 вказаної постанови, у разі виникнення сумнівів щодо правильності показань квартирних засобів обліку споживач в установленому порядку може проводити їх позачергову повірку за власні кошти, про що інформує виконавця. Якщо виявлена у показаннях помилка виходить за межі, передбачені у паспорті квартирного засобу обліку, виконавець повинен здійснити перерахунок плати за споживання води та/або теплової енергії з дня останньої повірки або встановлення засобу обліку, якщо його повірка не проводилась, шляхом зменшення плати на відсоток, який перевищує встановлені межі точності для цього типу засобу обліку, до моменту виявлення помилки. Таким чином, не передавання показань засобів обліку води відповідачем не є підставою для нарахування плати за надання цих послуг згідно нормативів, встановлених на одну особу, оскільки діючим законодавством, яке регулює правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг, таких підстав не передбачено. За таких обставин, заборгованість, яку повинен сплатити відповідач на користь КП «ЖКЦ» становить 6629,79 гривень (9911,53 гривень-3281,74 гривень). Посилання відповідача та його представника на те, що з 28.04.2010 року згідно акту № 24 було відключено водопостачання і опалення в квартирі, а також демонтовано токові автомати, і він у вказаному житловому приміщенні не проживав, тому не повинен оплачувати за житлово-комунальні послуги, за період з 28.04.2010 року по 05.10.2013 року, суд вважає необгрунтованими і до уваги не приймає, виходячи з наступного. Згідно акту № 24 від 28.04.2010 року, копія якого долучена до матеріалів справи, в зв'язку з неоплатою за надані комунальні послуги, подачу водопостачання і опалення в квартирі [ADDRESS] було демонтовано автомати (а.с.49). Із змісту даного акту вбачається, що у вказаній квартирі було лише демонтовано автомати, а не припинена подача водопостачання і опалення в квартирі, як стверджує відповідач та його представник. Такі твердження відповідача та його представника спростовуються довідкою КП «ЖКЦ», в якій зазначено, що відповідно до акту № 61 від 14.03.2011 року за адресою: [ADDRESS] встановлені засобу обліку води, власники квартири передавали показники лічильників: 29.03.2011 року, 26.05.2011 року, 27.07.2011 року, 28.09.2011 року, 28.11.2011 року, 26.01.2012 року, 28.02.2012 року, 30.05.2012 року, 27.07.2012 року(а.с. 50). Відповідно до п.6 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача або членів його сім"ї при відповідному документальному оформленні. Пунктом 29 Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 „Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача або членів його сім"ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його відсутність ( довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Як вбачається з пояснень відповідача, з заявою до КП „ЖКЦ" про ненарахування житлово-комунальних послуг в зв"язку з його відсутністю з 28.04.2010 року по 05.10. 2013 року він не звертався, офіційних документів, що підтверджують його відсутність в вищевказаній квартирі він суду не надав. За правилом ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, відповідно до ч. 1 якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не Відповідачем не надано суду доказів такої відсутності, тобто не доведено зазначених обставин, на які він посилається у своїх запереченнях, які могли бути підставою для перерахунку вартості наданих послуг. Не приймаються судом до уваги і доводи представника відповідача про необхідність зменшення розміру плати за таку послугу, як утримання будинків та прибудинкової території за період з 28.04.2010 року по 05.10.2013 року, оскільки за цей період згідно наданого акту були демонтовані токові автомати, за обслуговування яких входить плата у вищевказану послугу, виходячи з наступного. Згідно рішення Славутицької міської ради Київської області № 1152-40-V від 22.02.2010 року було затверджено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у комунальному житловому фонді, а саме: 1. прибирання прибудинкової території; 2. прибирання сходових кліток; 3. прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; 4. технічне обслуговування ліфтів; 5. обслуговування систем диспетчеризації; 6. технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання. теплопостачання, зливної каналізації; 7. дератизація; 8. дезінсекція; 9. поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядкування, що розміщенні на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків); 10. прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; 11. експлуатація номерних знаків на будинках; 12. освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води; 13. енергопостачання для ліфтів(а.с. 63). Як пояснив в судовому засіданні представник позивача [PERSON], обслуговування токових автоматів охоплюється двома послугами: освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води і поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, тому визначити яка частина цієї послуги становить від загального тарифу неможливо. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення та їх структура визначені рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 22.10.2010 року № 486(а.с. 64-70). Враховуючи, що відрахувати вартість обслуговування токових автоматів із кількості послуг, що входять до структури тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не можливо, представником відповідача такий розрахунок не надано, то і підстав для зменшення вартості нарахованої послуги - з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 28.04.2010 року по 05.10.2014 року немає. Інші заперечення представника відповідача не ґрунтуються на положеннях законів. Заява відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З наданого розрахунку заборгованості видно, що [PERSON] з 26.02.2009 року по 05.10.2013 року періодично сплачував заборгованість до 15.01.2013 року, отже перебіг позовної давності розпочався з лютого 2013 року і на час звернення до суду не закінчився. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 6629,79 гривень та судові витрати по оплаті судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial