Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] 21.08.2015 року звернулася до суду з до позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Бориса Михайловича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», [PERSON] , Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання дії протиправними. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2015 року клопотання задоволено. Закрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М., за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Кей - Колект», [PERSON] , Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання дії протиправними. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.03.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2015 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Автоматизованою системою розподілу Вінницького міського суду Вінницької області вищезазначену цивільну справу № 127/19698/15-ц було розподілено судді Сичуку М.М. Позов мотивований тим, що у вересні 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір на суму 47700,00 доларів США із кінцевим терміном погашення 03.09.2015 року В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору [PERSON] , передано в іпотеку банку квартиру у [ADDRESS] , яка належна їй на підставі договору купівлі продажу від 11.07.2000 року. Відповідно до договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей - Колект», ТОВ «Кей - Колект» набуло право вимоги до [PERSON] по кредитному договору. У липні 2015 року до [PERSON] в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] прийшли невідомі особи, які представились як представники ТОВ «Кей - Колект» та повідомили їй, що власником її квартири є ТОВ «Кей - Колект». Згідно копії сторінки витягу з ЄДР прав на нерухоме майно їй стало відомо, що приватним нотаріусом Київського МНО Суперфіном Б.М. на підставі договору іпотеки за реєстр № 5376 від 04.09.2007 року зареєстровано право власності на належну їй квартиру у [ADDRESS] за ТОВ «Кей Колект», номер запису про право власності 10374676. [PERSON] зазначає, що повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов`язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. нотаріальна дія з нерухомим майном не вчинялася. Посвідчення факту виникнення, переходу або припинення права на нерухоме не мало місця. У зв`язку з вищенаведеним [PERSON] звернулася до суду, та згідно зменшених позовних вимог просила визнати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Бориса Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 10374676 від 11.07.2015 року, стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири під номером 9 [ADDRESS] .м [ADDRESS] , шляхом позасудового врегулювання на підставі договору протиправними. Ухвалою суду від 20.03.2019 року прийнято до свого провадження цивільну справу. Розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 03.05.2019 року прийнято до розгляду судом заяву позивача [PERSON] із зменшеними позовними вимогами в цивільній справі. Ухвалою суду від 13.06.2019 року закінчено підготовче провадження у справі, підготовче засідання закрито. Призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 09.08.2019 року позов [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М., за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Кей - Колект», [PERSON] , Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання дії протиправними, в частині скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 10374676 від 11.07.2015 року залишено без розгляду. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Приватний нотаріус\~Київського МНО\~Суперфін Б.М.\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~однак повідомлявся\~належним чином.\~Відповідно до\~відповіді ГТУЮ\~у м.\~Києві \~від 22.05.2019\~року,\~на запит\~суду про\~надання інформації чи здійснює приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. свою діяльність, ГТУЮ у м. Києві повідомило, що приватна нотаріальна діяльність Суперфіна Б. [PERSON] . по Київському міському нотаріальному округу припинена на підставі наказу ГТУЮ у м. Києві від 10.04.2017 року № 258/6 у зв`язку з анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 4300, виданого Міністерством юстиції України від 15.04.2002 року на ім`я [PERSON] (наказ Міністерства юстиції України від 03.03.2017 року № 774/5) за неодноразові порушення вимог чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Кей - Колект» в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору, [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся належним чином. Представник Служби у справах дітей в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. 04.09.2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 1120906400 за умовами якого останнім надано грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 47700,00 доларів США, які перший зобов`язаний повернути зі сплатою процентів за користування ними не пізніше 03.09.2015 року. На забезпечення виконання цього зобов`язання, 04.09.2015 року між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки серії ВЕХ № 485545, згідно пункту 1 якого, іпотекодавець передала в іпотеку, належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, предметом якого є передача у власність останньому права вимоги: повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом; сплати сум комісійної винагороди за надання та користування кредитними коштами на підставі Первинних договорів, укладених між банком і Боржниками вказані у додатку до цього договору. Одночасно з відступленням прав вимоги до Фактора переходять усі права банка за усіма договорами забезпечення. Згідно копії відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що приватним нотаріусом Київського МНО Суперфіном Б.М. на підставі договору іпотеки за реєстр № 5376 від 04.09.2007 року зареєстровано право власності на належну їй квартиру у [ADDRESS] за ТОВ «Кей Колект», номер запису про право власності 10374676. Згідно статті 36 Закону України «Про іпотеку»\~сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до частин першої та другої\~статті 37 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Системний аналіз положень статей\~17,\~33,\~36,\~37 Закону України «Про іпотеку»\~дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно. Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також суд зазначає, що нотаріуси для встановлення факту користування нерухомим майном, витребовуют довідку про реєстрацію місця проживання або місця перебування дитини за адресою майна, що відчужується або заставляється, видану житлово експлуатаційною організацією або іншим відповідним уповноваженим органом з питань реєстрації. Коли з поданих документів нотаріусом встановлено, що така дитина проживає за іншою адресою, ніж адреса майна (його частину) нотаріус має право не витребовувати згоду органів опіки та піклування на посвідчення такого правочину. Таким чином, згода органів опіки та піклування необхідна у випадку, якщо дитина є власником (співвласником), або має право на користування жилим приміщенням, що відчужується. Відповідно до довідки МКП ЖЕК від 06.10.2014 року № 2229, вбачається що за адресою: [ADDRESS] проживають онуки позивача: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , невістка [PERSON] . Відповідач не звертався до житлово експлуатаційної організації за довідкою щодо реєстрації осіб в даній квартирі, що свідчить відповідний лист № Б-431 від 17.08.2015 року. 07 червня 2014 року набув чинності ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", пунктом 1 якого передбачено, що протягом дії цього\~Закону\~не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~статтею 4 ЗУ "Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 ЗУ "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Предметом договору іпотеки є квартира під номером 9, загальною площею 52,4 кв.м. в [ADDRESS] будинку під номером [ADDRESS] , [ADDRESS] та слугує забезпеченням виконання кредитного договору на суму 47700,00 доларів США. Верховний Суд України у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-1356цс15 дійшов правового висновку про те, що поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої\~статті 263 ЦК України). Установлений Законом мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Крім того, протягом дії цього Закону\~інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки\~ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов`язань, то він не може бути мотивом для відмови у позові, а є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнень на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону\~на період його чинності, з урахування положень\~статті 109 Житлового кодексу Української РСР. Визначальним при вирішення спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна. На вище викладене звернув увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 31.10.2018 року у справі № 465/1310/17. Судом встановлено, що спірна квартира підпадає під дію ЗУ\~«Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника, про що, зокрема, підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а загальна площа не перевищує 140 кв. м. При цьому, під час судового розгляду справи представником відповідача не надано суду доказів проведення перевірки щодо відповідності вказаного об`єкта нерухомого майна наведеним положенням\~ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Частиною 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. З переліку документів, які стали підставою для державної реєстрації права власності квартири позивача за ТОВ «Кей Колект», вбачається, що оцінка предмета іпотеки квартири номер [ADDRESS] не проводилась. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», (який діяв станом на момент вчинення реєстраційного запису № 10374676 від 11.07.2015 року), (далі-Закон № 1952-IV), державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно із ч. 9 ст. 15 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав та їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії. Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року. Відповідно до п. 2 Порядку нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об`єкт незавершеного будівництва виключно у випадках вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном. Таки чином, законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов`язаної із переходом таких прав на об`єкт нерухомості. Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проведення державної реєстрації прав належить до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав, якими є державні реєстратори прав на нерухоме майно (ст. 6, 9 Закону № 1952-IV ) Згідно абзацу 2 частини першої статті 9 Закону № 1952-IV, у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Також відповідно до пункту 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868 від 17.10.2013 року, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України (даліПорядок № 868), державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус). В свою чергу, нотаріус, в розумінні статті 3 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-XII), - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об`єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п`ятої цієї статті (ч. 7 ст. 3 Закону № 1952-IV). Згідно визначення, наведеного у статті 13-1 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-XII), нотаріальний округ це територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює \~\~нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом (ч. 3 ст. 13-1 Закону № 3425-XII). Як вже зазначалося вище, предметом договору іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться у [ADDRESS] та право власності на яке 11.07.2015 року зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект». Проте, приватним нотаріусом, всупереч процитованих вище положень статті 3 Закону № 1952-IV та статті 13-1 Закону № 425-XII, здійснено державну реєстрацію права власності спірного майна, не за місцем його розташування та яке знаходиться поза межами нотаріального округу, в рамках якого відповідач має право здійснювати нотаріальну діяльність. Окремо суд зазначає, що стаття 55 Закону України Про нотаріат, містить перелік нотаріальних дій, які можуть провадитися не тільки за місцезнаходженням майна, а й за місцем реєстрації однієї зі сторін правочину. Зокрема, у частині четвертій цієї статті зазначено, що посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину. Однак, у цьому випадку вказана норма застосуванню не підлягає, оскільки як встановлено судом та зазначено вище, оскаржуваній реєстрації права не передувало укладення договору відчуження та, відповідно, вчинення з цього приводу нотаріальних дій (щодо посвідчення). А тому виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей- Колект» проведена всупереч норм чинного законодавства, а тому позов підлягає задоволенню. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути понесені нею і документально підтверджені судові\~витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved