Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] , за час шлюбу з відповідачем, у [PERSON] народився син [PERSON] . Позивач стверджувала, що син навчається у вищому навчальному закладі, мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , у розмірі 10000,00 грн щомісячно до закінчення дитиною навчання. Також [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , за останні три роки у сумі 360000,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов свого довірителя з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 14 травня 2004 року шлюб, укладений між сторонами справи, було розірвано (а. с. 3). За час шлюбу з відповідачем у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] (а. с. 4). За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З матеріалів справи вбачається, що з 01 вересня 2017 року [PERSON] навчається у Коледжі економіки, права та інфорамційних техногологій Вищого навчального закладу "Університет економіки та права "КРОК" за спеціальністю "правознавство". Термін навчання - до 01 липня 2021 року (а. с. 5). У період навчання [PERSON] мешкає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач після досягнення сином повноліття матеріальної допомоги на його утримання у добровільному порядку не надає, хоча [PERSON] її потребує. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, зі змісту даного пункту постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] не надано суду відомостей про незадовільний стан його здоров`я, не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім [PERSON] , а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Отже, відповідачем не доведено, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Ураховуючи наведене, а також можливість надання матір`ю [PERSON] утримання синові, суд приходить до висновку про необхідність позов [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь його повнолітнього сина [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", на час пред`явлення позову. За таких обставин суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 2102,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення [PERSON] навчання. Щодо вимог про стягнення з відповідача аліментів за минулий час слід зазначити таке. Ст. 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ст. 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і сином, дочкою щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Нормами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторін справи покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Усупереч наведеним законодавчим приписами позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б засвідчували, що вона вживала заходи щодо одержання з відповідача аліментів на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , а [PERSON] ухилявся від їх сплати. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання, за минулий час задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 768,40 грн в дохід держави. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial