Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, який уточнила мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона 21.08.1999року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу зареєструвала шлюб з відповідачем, який 27.01.2010 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.09.2009року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення повноліття. Відповідач сплачує аліменти на утримання сина, але не регулярно та частково. На теперішній час збільшився розмір мінімальної заробітної плати, відбулося стрімке зростання цін на товари та послуги, дитина потребує постійного медичного лікування, так як знаходиться на обліку з сердечним захворюванням. Крім того дитина відвідує школу комп'ютерної майстерності, навчання в якій коштує 300 гривень на місяць. Заробітної плати позивачки не достатньо для нормального утримання дитини. Батько дитини в добровільному порядку не бажає витрачати свій час на виховання дитини, і належним чином та в повній мірі не виконує рішення суду. Загальна сума пені за 2012-2015 роки становить: 1325,02+19113,01+57065,41+52524,53 =130027,97 гривень. Позивач просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, оскільки відповідач отримує не регулярний і мінливий дохід, але який як вважає позивачка достатній для забезпечення потреб дитини, а також 500 грн. додаткових витрат на дитину. Також просить стягнути неустойку із заборгованості з оплати аліментних платежів в розмірі 130 027,97 гривень. В судовому засіданні 27 01 2016 року позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в позові, просила суд позов задовільнити. Надалі позивач надала суду заяву про подальший розгляд справи за її відсутності та позові наполягала. Відповідач [PERSON] 21 01 2016 року в судовому засіданні проти позову заперечував та посилаючись на те, що він сплачував аліменти в період зазначений в позові вказав, що він не згодний з розрахунком позивача щодо неустойки за прострочення виплати аліментів та надав документи на підтвердження того факту, що він приймає участь у вихованні та розвитку дитини та несе додаткові витрати на дитину. Офіційно працевлаштований, а доказів того, що дитина хворіє не надано. Надалі відповідач надав суду заяву про подальший розгляд справи за його відсутності , проти позову заперечував. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України 30 березня 2016 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 21.08.1999 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу (а.с.7- копія с свідоцтва про одруження). 27.01.2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8- копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9 - копія свідоцтва про народження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.09.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10 - копія рішення суду). На виконання даного рішення Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу видано виконавчий лист № 2-2235/2009 ( а.с. 11- виконавчий лист). Як слідує з довідки державного виконавця від 16.09.2015 року відповідач тривалий час, а саме (виходячи з позовних вимог) з 01.07.2012 року по 01.09.2015 року аліменти сплачував не в повному обсязі, в зв'язку з чим по аліментам утворилася заборгованість, яка станом на 01.09.2015 року повністю не сплачена ( а.с. 12- довідка). Виходячи з довідки - розрахунку заборгованості наданого позивачкою, суд дійшов висновку, що цей розрахунок не вірний, тому суд не може погодитися з таким розрахунком. При розрахунку пені суд виходить з того, що згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов"язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов"язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов"язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов"язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.12.2015року у справі №6-2696цс15, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. З 01.08.2012 року по 01.09.2015 року становить 7175,22 грв. , дана сума й підлягає стягненню з відповідача. Розрахунок : За 2012 рік складає: - у серпні : заборгованість 878,70-520,00=358.70; пеня: 0,01х358,70х30= 107,61 гривень; - у вересні: заборгованість 878,70-700,00=178,70; пеня: 0,01х178,70х30= 55,397 гривень; - у жовтні: заборгованість 878,80-250,00=628,80; пеня: 0,01х628,80х31= 83,61 гривні; - у листопаді: заборгованість 878,70-600=278,70; пеня : 0,01х278,70х30= 86,397 гривень; - у грудні: заборгованість 882,84-512,00=370,84; пеня: 0,01х370,84х31= 114,96 гривні. за 2013 рік складає: - у січні: заборгованість 882,84-500=382,84; пеня: 0,01 х 382,84 х30 = 118,68 гривень; - у лютому: заборгованість 882,84-506,00=376,84; пеня: 0,01х376,84х28=105,51 гривень; - у березні: заборгованість 882,84-348,00=534,84; пеня: 0,01х534,84х31= 160,45 гривень; - у квітні: заборгованість 882,84-496,00=386,84; пеня: 0,01х386,84х30= 119,92 гривень; - у травні: заборгованість 948,91-500=448,91; пеня: 0,01х448,91х31=134,67 гривні; - у червні: заборгованість 948,91-500=448,91; пеня: 0,01х448,91хЗ 0=139,16гривні; - у липні: заборгованість 948,91; пеня: 0,01х948,91хЗ 1=294,16гривень; - у серпні: заборгованість 948,91; пеня: 0,01 х948,91х31=284,67гривень; - у вересні: заборгованість 948,91; пеня: 0,01х948,91хЗ0=294,16гривень; - у жовтні: заборгованість 948,91; пеня: 0,01х948,91х31=284,67гривня; - у листопаді: заборгованість 948,91; пеня: 0,01х948,91хЗ0=294,16 гривень; - у грудні: заборгованість 948,91-500=448,91,; пеня:0,01х448,91х31=139,17гривні. за 2014 рік складає: у січні: заборгованість 948,91; пеня: 0,01х948,91х31=136,84гривень; - у лютому: заборгованість 948,91; пеня: 0,01х 948,91х 28=265,69гривні; - у березні: заборгованість 948,91;пеня:0,01х948,91х31=294,16гривень; - у квітні: заборгованість 948,91;пеня:0,01х948,91х30=283,51гривень; - у травні: заборгованість 945,04; пеня: 0,01х945,04х31=292,96гривні; - у червні: заборгованість 977,07; пеня: 0,01х977,07 хЗ0=293,12гривень; - у липні: заборгованість 977,07;пеня: 0,01х 977,07 хЗ1 =302,89гривень; - у серпні: заборгованість 977,07; пеня: 0,01х977,07хЗ1=302,89 гривня; - у вересні: заборгованість 1005,54;пеня: 0,01 х1005,54х30=301,66гривні; - у жовтні: заборгованість 1005,54; пеня: 0,01х1005,54х31=311,71гривні; - у листопаді: заборгованість 1005,54; пеня: 0,01х1005,54х30=301,66гривень; - у грудні: заборгованість 1022,32; пеня: 0,01х1022,32х31=316,91гривні. за 2015 рік складає: як вбачається з довідки а.с. 12 наданої позивачем про заборгованість відповідача за січень, відповідач сплачував аліменти, тому заборгованість виникла з лютого. - у лютому : заборгованість 1022,32грн-595,00грн.= 427,32грн.; пеня: 0,01х 427,32х28= 119,65 гривень; - у березні: заборгованість 1038,14грн-505,00грн.= 533,14грн.; пеня: 0,01х 533,14 х31= 165,2734гривень; - у квітні: заборгованість1038,14грн-514,22грн.=523,92грн.; пеня: 0,01х514,22 х30=154,266гривень; - у травні : заборгованість 1038,14-505,00=533,14; пеня: 0,01х 533,14х31=162,4152гривень; - у червні: заборгованість 1038,14-604,00=434,14; пеня: 0,01х434,14х30=159,942гривень; - у липні: заборгованість 1038,14-505,00=533,14; пеня: 0,01х533,14 х31=134,5834гривня; - у серпні: заборгованість 1038,14; пеня: 0,01х1038,14х31=165,2734 гривні; Загальна сума пені за період з вересня 2012 року - по вересень 2015 року становить: 340,364 грн. + 2369,4068 грн. + 3404,0458 грн. + 1061,40грн. = 7175,22 гривень. Таким чином, суд дійшов висновку, що сума неустойки за несвоєчасну сплату аліментів з 01.09.2012 по 01.09.2015 року складає 7175,22 грн. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В ході розгляду справи відповідач не надав жодного доказу на підставі ст.60 ЦПК України щодо відсутності його вини у прострочці сплати аліментів, а також не довів наявність поважних причин, з яких він своєчасно не сплатив призначені судом аліменти. Таким чином, суд вважає, що він зобов'язаний сплатити неустойку за прострочення сплати аліментів на користь позивача у розмірі, який зазначено у розрахунку суду. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року. На дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, згідно до якої визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів лише у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями , що містяться в п.23 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як випливає зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже зміна матеріального чи сімейного становища батька чи матері, може бути підставою для їх вимог про зменшення чи збільшення розміру аліментів. Отже збільшення розміру аліментів можливе лише за умови, що змінився матеріальний стан платника аліментів. З матеріалів справи не вбачається та позивачем ніяк не доведено той факт, що у відповідача [PERSON] поліпшився або змінився матеріальний стан. Причиною для збільшення встановленого розміру аліментів позивач вказує лише необхідність у додаткових витратах на дитину, що не є підставою для збільшення присудженого розміру аліментів, тому в задоволенні даної вимоги суд відмовляє. Що стосується додаткових витрат на дитину, то суд вважає, цю вимогу обґрунтованою та частково доведеною, навчання дитини у гуртку є додатковою витратою, тому потребує додаткової допомоги батька. Відповідно дост.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати. Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на гуртки, на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання і свідчать про необхідність у зв'язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи, від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що дана вимога підлягає частковому задоволенню на тій підставі, що згідно наданих письмових доказів, вартість навчання дитини в школі комп'ютерного мистецтва ПП «Інфологос» становить 300 грн. за 1 місяць, термін навчання 4 роки, а тому з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину яка навчається в гуртку в сумі 150 грн. щомісяця до закінчення навчання, виходячи з того, що батьки однаково повинні приймати участь у таких витратах. додаткові витрати на лікування та оздоровлення дитини позивачем не підтверджені, а надані чеки та квитанції не підтверджують необхідність таких витрат із врахуванням стану здоров"я дитини. Зважаючи на все вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Підлягають стягненню з відповідача судовий збір у відповідності до ст. 88 ЦПК України 551,20 грв. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial