Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~в вересні 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обв'язків. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що з 20.12.1994 року по 10.06.12014 року перебував в трудових відносинах з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат". \~ \~ \~ \~17.03.1999 року з вини відповідача з позивачем стався нещасний випадок, в наслідок чого останній отримав закритий перелом правої голіні. \~ \~ \~ \~16.06.2016 року позивачу первинно встановлено професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легенів (20%) та радикулопатія (10%). \~ \~ \~ \~В подальшому внаслідок професійного захворювання та нещасного випадку, позивачу встановлено безстроково 40% втрати професійної працездатності. У зв'язку із ушкодженням здоров'я через нещасний випадок та професійне захворювання позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, в зв'язку з виробничою травмою та професійним захворюванням змінилися його спосіб та якість життя, розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 235690,00 грн., які просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не зявився. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовільнити, з підстав, що вказані в позові. Представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в позові з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 20.12.1994 року по 10.06.12014 року перебував в трудових відносинах з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки серія БТ-І № 0969528, та не заперечувались сторонами під час розгляду справи. \~ \~ \~ \~ 17 березня 1999 року з позивачем стався нещасний випадок. \~ \~ \~ \~Відповідно до акту про нещасний випадок № 3 від 19.03.1999 року, складеного комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві, в п. 6.9 вказано діагноз ушкодження здоров'я потерпілого: Закритий передній вивих правої голені з розривом сумочно-зв'язного апарата та з давленням судинно-нервового пучка. Відповідно до п. 10 встановлено винних в нещасному випадку з позивачем. \~ \~ \~ \~Рішенням Науково-дослідного інституту промислової медицини 16.06.2016 року [PERSON] були встановлені професійні захворювання за діагнозами, хронічне обструктивне захворювання легень та радикулопатія. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 19.10.2016 року, в пункті 17 зазначено, що причиною отримання профзахворювання являється робота впродовж 20 років 3 місяців в умовах шкідливого впливу, а саме концентрації пилу з вмістом вільного кристалічного діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони - 6,8 мг/м при гранично допустимий 2,0 мг/м по СанПін 4617-88; маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну: 30 кг. при нормі 30 кг.; періодичне перебування в незручній та/або фіксованій позі - 32,4 % зміни при допустимому 25%; робоча поза: з нахилом тулуба до 30 градусів від 130 до 210 разів за зміну при допустимих 51-100 разів. \~ \~ \~ \~Згідно з висновком\~МСЕК від\~21.07.1999\~року позивачу\~встановлено 10%\~втрати професійної\~працездатності у\~зв'язку\~з каліцтвом. Згідно з висновком МСЕК від 02.02.2017 року серії 12 ААА № 044536 позивачу було встановлено безстроково 40% втрати професійної працездатності, з яких первинно 20% - по ХОЗЛ; 10% по радикулопатії та повторно 10% - по трудовому каліцтву. Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує «ВМП, забезпечення лікарськими засобами, санаторно-курортне лікування». Відповідно до Закону України "Про охорону праці, на підприємство покладено обов'язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача була заподіяна шкода у зв'язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання нею трудових обов'язків, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, також професійним захворюванням, у зв'язку з тривалим часом роботи позивача на підприємстві відповідача, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Як встановлено із медичних документів, позивач внаслідок каліцтва та професійного захворювання втратив професійну працездатність, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Працювати позивач не може, навіть допомогти по господарству своїй родині він також не має змоги у зв'язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача покращується тимчасово. Постійний характер фізичних страждань через постійні болі позивача знаходить також підтвердження в медичних документах, з яких убачається, що позивач має необхідність проходити регулярне стаціонарне лікування з приводу професійного захворювання. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращується, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат, періодично відбуваються загострення - рецидив хвороби. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя. Відповідно до ч. 1\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п. 5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки\~статтею 1167 Цивільного кодексу України\~та\~статтею 237-1 Кодексу законів про працю України\~їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.\~Статтею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.\~\~ Згідно частин 1,3\~ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови\~\~праці\~\~відповідно\~\~до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов'язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до отримання каліцтва та професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідача, час роботи на підприємствах відповідача в умовах шкідливих факторів, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 33 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача\~\~на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial