Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

12 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного Акціонерного Товариства « Покровське» , третя особа: Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійську про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем по справі він перебував у трудових відносинах з 31.08.1995 року по 01.08.2013 року , де працював на підземних роботах, зокрема в якості підземного прохідника. Під час роботи на даному підприємстві він отримав професійне захворювання, а саме хронічну радикулопатію, хронічну сенсоневральну приглухуватість. Висновком МСЕК від 09.09.2014 року йому була встановлена третя група інвалідності і втрата професійної працездатності в розмірі 50% по сукупності захворювань. Після встановлення стійкої втрати працездатності і групи інвалідності відділенням виконавчої дирекції Фонду від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України йому були призначені страхові виплати: втрачений заробіток та одноразова допомога. Позивач вважає, що внаслідок професійного захворювання йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 25000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, 25000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Публічного Акціонерного Товариства « Шахтоуправління « Покровське» в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без його участі. В наданих суду запереченнях позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачем не доведений розмір моральної шкоди, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.( а. с. 28-29). Представник третьої особи - Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійську в судове засідання не з»явились, просили справу слухати без їх участі ( а.с. 25). Заслухавши пояснення представника позивача, з"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 31.08.1995 року по 01.08.2013 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, де працював в якості прохідника підземного 5 розряду. Наказом № 820 кц від 01.08.2013 року він був звільнений за власним бажанням у зв»язку з переходом на пенсію ( а.с.10-11). Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 04.07.2014 року позивачу встановлено професійне захворювання- хронічна радикулопатія в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями табольовим компонентом - захворювання професійне, встановлено вперше. Хронічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 111 ст. за классіфікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне, встановлено вперше. Перефирична ангіодистонія верхніх кінцівок. Хронічна цервікоторакоалгія. Професіне захворювання виникло у зв»язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах праці обумовленими впливом промислового фактора - важкість праці, виробничий шум. Причина професійного захворювання : потужність завнішньої праці при роботі за участю м»язів нижніх кінцівок і тулуба 280,5 Вт, теж саме, при роботі з переважною участю м»язів плечового поясу 92,5 Вт. ( а. с. 4-6). Висновком МСЕК від 09.09.2014 року позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності, 50% втрати професійної працездатності по сукупності захворювань , рекомендоване санітарно-курортне лікування ( а. с. 3). Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України " Про охорону праці", а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров"я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов"язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст.. 14 Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( далі - Закону) до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов"язаних з роботою. Втрата потерпілим професійної працездатності завжди пов"язана з неможливістю виконувати роботу за своєю професією ( фахом), про що зазначається у висновку медичного органу, який видається потерпілому відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 Закону. Судом встановлено, що у зв"язку з встановленням у позивача професійного захворювання : хронічної радикулопатії в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим компонентом-захворювання професійне, хронічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 111 ст., перфиричної ангіодистонії верхніх кінцівок, хронічної цервікоторакоалгії та втрати у зв»язку з цим 50% прфесійної працездатності, йому було заподіяно моральну шкоду , яка полягає в тому, що внаслідок вищезазначеного професійного захворювання - , у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров"я. Оскільки зазначене професійне захворювання у позивача виникло внаслідок тривалого періоду праці у шкідливих умовах, обумовлених впливом виробничого фактору, тяжкою фізичною працею, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 04.07.2014 року , тобто у зв"язку з шкідливими умовами праці на підприємстві, суд приходить до висновку, що моральна шкода, яку зазнав позивач, є наслідком дій умов виробництва, пов"язаних з порушенням Закону України " Про охорону праці". Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз"яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року " Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" пов"язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв"язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237 КЗпП України, роз"ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на його відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що професійна працездатність у зв"язку з професійним захворюванням - хронічною радикулопатією, хронічна сенсоневральна приглуховатість з помірним ступненем зниєення слуху 111 ст. втрачена на 50%. Виходячи із викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача Публічного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави підлягають стягненню судові витрати : по сплаті судового збору - в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial