Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

У травні 2020 року позивач Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вишгородська міська рада Київської області, про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних ресурсів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19 грудня 2019 року о 16 год 40 хв на Канівському водосховищі річки Дніпро, гирло річки Десна, поблизу острова Великий у м. Вишгороді Київської області [PERSON] здійснював заборонений вилов риби з дюралевого моточовна "Казанка" під підвісним двигуном "Меркурі" за допомогою спінінгу, оснащеного "балансиром", при цьому виловив рибу - судак у кількості 6 штук загальною вагою 2 кг, менше за дозволені розміри до вилову згідно з Правилами рибальства, чим перевищив дозволений прилов риби, меншої за встановлений розмір, за підрахунком поштучно на 70%, а саме - судак у кількості 2 штуки, загальною вагою 0,5 кг. Позивач зазначив, що у результаті порушення п. п. 4.11, 4.12 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" відповідачем спричинені рибному господарству України матеріальні збитки у сумі 1020,00 грн. Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області стверджувало, що завдані відповідачем збитки не були відшкодовані потерпілій особі. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Вишгородської міської ради Київської області збитки, завдані внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних ресурсів, у розмірі 1020,00 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області подало до суду заяву, у якій просило суд розглянути справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні, зазначив, що ним уже був сплачений штраф у розмірі 170,00 грн, у зв`язку з чим підстави для стягнення збитків у сумі 1020,00 грн відсутні. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. 19 грудня 2019 року головним державним інспектором відділу рибоохоронного патруля №1 Левченком С.О. винесено постанову №1/009846, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 170,00 грн (а. с. 10). У постанові відповідачем зазначено, що о 19 грудня 2019 року о 16 год 40 хв на Канівському водосховищі річки Дніпро, гирло річки Десна, поблизу острова Великий у м. Вишгороді Київської області [PERSON] здійснював заборонений вилов риби з дюралевого моточовна "Казанка" під підвісним двигуном "Меркурі" за допомогою спінінгу, оснащеного "балансиром", при цьому виловив рибу - судак у кількості 6 штук загальною вагою 2 кг, менше за дозволені розміри до вилову згідно з Правилами рибальства, чим перевищив дозволений прилов риби, меншої за встановлений розмір, за підрахунком поштучно на 70%, а саме - судак у кількості 2 штуки, загальною вагою 0,5 кг, чим порушив вимоги п. п. 4.11, 4.12 Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" та завдав збитків рибному господарству України на суму 1020,00 грн. Відносини у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, об`єкти якого перебувають у стані природної волі, у напіввільних умовах чи в неволі, на суші, у воді, грунті та повітрі, постійно чи тимчасово населяють територію України або належать до природних багатств її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, регулюються Конституцією України, Законом України "Про тваринний світ", Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про мисливське господарство та полювання". Норми лову (добування), заборонені місця, терміни заборони лову (добування) водних живих ресурсів, мінімальний розмір риб та інших водних живих ресурсів, умови проведення спортивних змагань з рибальства і підводного полювання, район дії, дозволені та заборонені знаряддя і способи лову та інше регламентовані Правилами любительського і спортивного рибальства (далі - Правила рибальства), розробленими відповідно до Закону України "Про тваринний світ", та Порядком здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року №1126. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про тваринний світ" об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі; частини диких тварин (роги, шкіра тощо); продукти життєдіяльності диких тварин (мед, віск тощо). Громадяни відповідно до закону зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об`єктів тваринного світу; використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (ст. 10 Закону України "Про тваринний світ"). Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу. За приписами ст. ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до п. п. 4.11, 4.12 Правил рибальства забороняється лов риби і водних безхребетних, менших за розміри, вказані в додатку цих Правил рибальства. Максимально дозволений прилов риб і раків, менших за встановлений розмір, допускається всіма видами дозволених цими Правилами рибальства любительських знарядь лову за підрахунком поштучно, не більше 30% від загального улову за видами, вказаними в додатку цих Правил рибальства. Згідно з п. 6.2. Правил рибальства шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 січня 1998 року №32. Шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності (ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів"). У судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2019 року о 16 год 40 хв на Канівському водосховищі річки Дніпро, гирло річки Десна, поблизу острова Великий у м. Вишгороді Київської області [PERSON] здійснював заборонений вилов риби з дюралевого моточовна "Казанка" під підвісним двигуном "Меркурі" за допомогою спінінгу, оснащеного "балансиром", при цьому виловив рибу - судак у кількості 6 штук загальною вагою 2 кг, менше за дозволені розміри до вилову згідно з Правилами рибальства, чим перевищив дозволений прилов риби, меншої за встановлений розмір, за підрахунком поштучно на 70%, а саме - судак у кількості 2 штуки, загальною вагою 0,5 кг. Своїми діями [PERSON] порушив п. п. 4.11, 4.12 Правил рибальства та ст. 63 Закону України "Про тваринний світ", що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2019 року №009848, складеним головним державним інспектором відділу рибоохоронного патруля №1 Левченком С.О., та постановою у справі про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2019 року №1/009846, винесеною головним державним інспектором відділу рибоохоронного патруля №1 Левченком С.О. (а. с. 10, 12). Належних і допустимих доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2019 року №009848 та у постанові у справі про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2019 року №1/009846, відповідач [PERSON] суду не надав. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що ним у встановленому законом порядку оскаржувалась постанова у справі про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2019 року №1/009846, винесена головним державним інспектором відділу рибоохоронного патруля №1 Левченком С.О. За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року №229, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується (а. с. 14-15). Ст. 10 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" передбачено, що посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. За приписами ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (у даному випадку Вишгородської міської ради Київської області). Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про наявність в Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області правових підстав для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення матеріальних збитків з [PERSON] як особи, яка заподіяла такі збитки рибному господарству України та територіальній громаді Вишгородської міської ради Київської області. Тобто, стягнення шкоди, завданої забороненим виловом риби, на користь територіальної громади, де знаходиться відповідний об'єкт водного фонду та на територію якого поширюються повноваження відповідного рибоохоронного патруля, не суперечить вимогам чинного законодавства. Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд у своїх постановах від 10 січня 2019 року у справі №541/307/17, від 18 вересня 2019 року у справі №280/393/15-ц визнав законною можливість стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь місцевої ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції та на користь сільської ради за відповідним позовом прокурора. Київським рибоохоронним патрулем Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області було надіслало [PERSON] лист від 04 лютого 2020 року №2-7-19/613-20 з пропозицією у найкоротші терміни, але не пізніше одного місяця з дня отримання цього листа, з метою досудового врегулювання спору сплатити на користь Вишгородської міської ради Київської області майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 1020,00 грн (а. с. 9). Указаний лист був отриманий [PERSON] 19 лютого 2020 року (а. с. 8), проте відповідач так і не сплатив кошти на відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних ресурсів. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь Вишгородської міської ради Київської області збитки, завдані внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних ресурсів, у сумі 1020,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved