Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати договір кредиту № К-200804 від 13.02.2008р., укладений між АТ „Укрінбанк" у особі його Харківської філії і [PERSON] таким, що не є укладеним; визнати договір кредиту № К-200805 від 13.02.2008р., укладений між АТ „Укрінбанк" у особі його Харківської філії і [PERSON] таким, що не є укладеним; визнати договір іпотеки № 200804/05-1 від 10.04.2008р., укладений між АТ „Укрінбанк" у особі його Харківської філії і [PERSON] таким, що не є укладеним. Відповідач АТ „Укрінбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], ТОВ „Оргтехбуд" про звернення стягнення заборгованості за кредитом на предмет іпотеки, а також з позовом до [PERSON], [PERSON], ТОВ „Оргтехбуд" про дострокове стягнення кредиту, про звернення стягнення на предмет іпотеки. За клопотанням АТ „Укрінбанк" позов [PERSON] і обидва позови АТ „Укрінбанк", на які вказано вище, були з'єднані в одне судове провадження на підставі частини 1 ст. 126 ЦПК України, враховуючи, що всі ці позови взаємопов'язані і сумісний їх розгляд доцільний, бо вони випливають із однакових правовідносин, вимоги за позовами здатні до взаємозаліку, задоволення позову однієї сторони по справі може виключити повністю або частково задоволення позову протилежної сторони. Таким чином, позови АТ „Укрінбанк" в з'єднаному судовому провадженні мають розглядатись як зустрічні до первісного позову [PERSON] У своєму позові до [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТОВ „Оргтехбуд" про звернення стягнення заборгованості за кредитом на предмет іпотеки АТ „Укрінбанк" просить стягнути солідарно з відповідачів достроково суму кредиту 43000 доларів США, що згідно курсу НБУ на 29.05.2009р. відповідає 327608,40 грн., нараховані проценти 441,78 доларів США, що згідно курсу НБУ на 29.05.2009р. відповідає 3365,83 грн., прострочені проценти 1580,00 доларів США, що згідно курсу НБУ на 29.05.2009р. відповідає 12042,35 грн., нараховану комісію 662,20 грн., прострочену комісію 2648,80 грн., та пеню 911,75 грн. за кредитним договором № К-200805 від 13.02.2008р., укладеним між АТ „Укрінбанк" у особі Харківської філії та [PERSON] у зв'язку з неналежним його виконанням. Звернути стягнення за іпотечним договором № 200804/05-1, на нежитлові приміщення підвалу № 12, 13, 13-а, 13-б загальною площею 110,7 кв. м в будинку літ „А-9-10", розташовані за адресою: м. Харків, [ADDRESS], що належать громадянину [PERSON] на праві власності. Стягнути з [PERSON] на користь АТ „Укрінбанк" у особі Харківської філії судові витрати. В обґрунтування позивних вимог АТ „Укрінбанк" посилається на те, що 13.02.2008р. між АТ „Укрінбанк" в особі Харківської філії та [PERSON] укладено кредитний договір № К-200805 від 13.02.2008р. на отримання споживчого кредиту у розмірі 43000 доларів США терміном з 13.02.2008р.по 11.02.2011р. включно зі сплатою за користування кредитом 12,5% річних від суми наданого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язався вносити до каси банку нараховані проценти за кредитом помісячно з першого по десяте число місяця, наступного за звітним, та сплачувати банку щомісячно комісію за обслуговування кредиту в розмірі 0,2% на фактичну суму заборгованості за кредитом. З метою забезпечення вимог банку між АТ „Укрінбанк" і майновим поручителем [PERSON] було укладено іпотечний договір № 200804/05, посвідчений13.02.2008р. приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1200. 10.04.2008р. між Банком і [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № К-200805 від 13.02.2008р., якою було внесено зміни до Кредитного договору та викладено пункт 2.6 в наступній редакції: „Забезпеченням даного кредиту є нерухоме майно, яке належить на праві власності майновому поручителю [PERSON] згідно іпотечному договору № 200804/05-1 від 10.04.2008р. Кредит також забезпечується всім належним [PERSON] майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України". Відповідно умов пункту 1.2 договору іпотеки № 200804/05-1 від 10.04.2008р. [PERSON] передав банку в іпотеку не житлові приміщення підвалу № 12, 13, 13-а, 13-б загальною площею 110,7 кв. м в будинку літер „А-9-10", розташовані за адресою: м. Харків, [ADDRESS]. Додатково виконання [PERSON] умов кредитного договору забезпечене договором поруки, який АТ „Укрінбанк" у особі Харківської філії уклав з ТОВ „Оргтехбуд" - поручителем. Відповідно ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Починаючи з грудня 2008 року [PERSON] в односторонньому порядку порушив умови договору в частині сплати процентів по кредиту та комісійних за обслуговування кредиту. Станом на 29.05.2009р. утворилась заборгованість за кредитним договором за кредитом 43000,00 дол. США, простроченими процентами 1580,61 дол. США, за нарахованими процентами 441,78 дол. США, за нарахованою комісією 662,20 грн., за простроченою комісією 2648,80 грн. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі порушення строків сплати процентів за кредитом боржник сплачує банку пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочки. Станом на 29.05.2009р. нарахована пеня становить 911,75 грн. Загальна заборгованість [PERSON] перед Банком становить 347239,11 грн. з урахуванням курсу НБУ на 29.05.2009р. В червні 2013 року до суду надійшла письмова заява [PERSON] в якої він просить залишити свій позов без розгляду. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.06.2013 року заяву [PERSON] задоволено та залишено без розгляду його позов. У своєму позові до [PERSON],[PERSON], [PERSON], ТОВ „Оргтехбуд" про дострокове стягнення кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки АТ „Укрінбанк" просить стягнути солідарно з відповідачів достроково суму кредиту 37000 доларів США згідно курсу НБУ 281895,60 на 01.06.2009р., нараховані проценти 380,14 доларів США, згідно курсу НБУ 281895,60 на 01.06.2009р., прострочені проценти 1332,14 доларів США, згідно курсу НБУ 281895,60 на 01.06.2009р., нараховану комісію 569,80 грн., прострочену комісію 2279,20 грн., та пеню 769,792 грн. за кредитним договором № К-200804 від 13.02.2008р., укладеним між АТ „Укрінбанк" у особі Харківської філії та [PERSON] у зв'язку з неналежним його виконанням. Звернути стягнення за іпотечним договором № 200804/05-1, на нежитлові приміщення підвалу № 12, 13, 13-а, 13-б загальною площею 110,7 кв. м в будинку літ „А-9-10", розташовані за адресою: м. Харків, [ADDRESS], що належать громадянину [PERSON] на праві власності. Стягнути з [PERSON] на користь АТ „Укрінбанк" у особі Харківської філії судові витрати. В обґрунтування позивних вимог АТ „Укрінбанк" посилається на те, що 13.02.2008р. між АТ „Укрінбанк" в особі Харківської філії та [PERSON]. укладено кредитний договір № К-200804 від 13.02.2008р. на отримання споживчого кредиту у розмірі 37000 доларів США терміном з 13.02.2008р.по 11.02.2011р. включно зі сплатою за користування кредитом 12,5% річних від суми наданого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язався вносити до каси банку нараховані проценти за кредитом помісячно з першого по десяте число місяця, наступного за звітним, та сплачувати банку щомісячно комісію за обслуговування кредиту в розмірі 0,2% на фактичну суму заборгованості за кредитом. З метою забезпечення вимог банку між АТ „Укрінбанк" і майновим поручителем [PERSON] було укладено іпотечний договір № 200804/05, посвідчений 13.02.2008р. приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1200. 10.04.2008р. між Банком і [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № К-200804 від 13.02.2008р., якою було внесено зміни до Кредитного договору та викладено пункт 2.6 в наступній редакції: „Забезпеченням даного кредиту є нерухоме майно, яке належить на праві власності майновому поручителю [PERSON] згідно іпотечному договору № 200804/05-1 від 10.04.2008р. Кредит також забезпечується всім належним [PERSON] майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України". Відповідно умов пункту 1.2 договору іпотеки № 200804/05-1 від 10.04.2008р. [PERSON] передав банку в іпотеку нежитлові приміщення підвалу № 12, 13, 13-а, 13-б загальною площею 110,7 кв. м в будинку літер „А-9-10", розташовані за адресою: м. Харків, [ADDRESS]. Додатково виконання [PERSON] умов кредитного договору забезпечене договором поруки, який АТ „Укрінбанк" у особі Харківської філії уклав з ТОВ „Оргтехбуд" - поручителем. Відповідно ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Починаючи з грудня 2008 року [PERSON] в односторонньому порядку порушив умови договору в частині сплати процентів по кредиту та комісійних за обслуговування кредиту. Станом на 01.06.2009р. утворилась заборгованість за кредитним договором за кредитом 37000,00 дол. США, простроченими процентами 1332,14 дол. США, за нарахованими процентами 380,14 дол. США, за нарахованою комісією 569,80 грн., за простроченою комісією 2279,20 грн. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі порушення строків сплати процентів за кредитом боржник сплачує банку пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочки. Станом на 01.06.2009р. нарахована пеня становить 769,92 грн. Загальна заборгованість [PERSON] перед Банком становить 298560,04 грн. з урахуванням курсу НБУ на 01.06.2009р. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13.02.2008р. між АТ „Укрінбанк" в особі Харківської філії та [PERSON] укладено кредитний договір № К-200805 від 13.02.2008р. на отримання споживчого кредиту у розмірі 43000 доларів США терміном з 13.02.2008р.по 11.02.2011р. включно зі сплатою за користування кредитом 12,5% річних від суми наданого кредиту. Станом на 29.05.2009р. за [PERSON] утворилася заборгованість за кредитним договором за кредитом 43000,00 дол. США, простроченими процентами 1580,61 дол. США, за нарахованими процентами 441,78 дол. США, за нарахованою комісією 662,20 грн., за простроченою комісією 2648,80 грн., нарахована пеня становить 911,75 грн. Загальна заборгованість [PERSON] перед Банком становить 347239,11 грн. грн. з урахуванням курсу НБУ на 29.05.2009р. 13.02.2008р. між АТ „Укрінбанк" в особі Харківської філії та [PERSON]. укладено кредитний договір № К-200804 від 13.02.2008р. на отримання споживчого кредиту у розмірі 37000 доларів США терміном з 13.02.2008р.по 11.02.2011р. включно зі сплатою за користування кредитом 12,5% річних від суми наданого кредиту. Станом на 01.06.2009р. за [PERSON] утворилася заборгованість за кредитним договором: у вигляді основного боргу за кредитом 37000,00 дол. США, простроченими процентами 1332,14 дол. США, за нарахованими процентами 380,14 дол. США, за нарахованою комісією 569,80 грн., за простроченою комісією 2279,20 грн., нарахована пеня становить 769,92 грн. Загальна заборгованість [PERSON] перед Банком становить 298560,04 грн. з урахуванням курсу НБУ на 01.06.2009р. З метою забезпечення вимог банку за кредитними договорами № К-200804 та № К-200804 від 13.02.2008р. між АТ „Укрінбанк" і майновим поручителем [PERSON] було укладено іпотечний договір № 200804/05, посвідчений 13.02.2008р. приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1200. 10.04.2008р. Банк уклав додаткові угоди № 1: до кредитного договору № К-200804 від 13.02.2008р. із [PERSON] і до кредитного договору № К-200805 від 13.02.2008р. із [PERSON], - якими було внесено зміни до відповідних кредитних договорів, та викладено пункт 2.6 цих договорів в наступній редакції: „Забезпеченням даного кредиту є нерухоме майно, яке належить на праві власності майновому поручителю [PERSON] згідно іпотечному договору № 200804/05-1 від 10.04.2008р. Кредит також забезпечується всім належним [PERSON] ([PERSON].) майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України". Відповідно умов пункту 1.2 договору іпотеки № 200804/05-1 від 10.04.2008р. [PERSON] передав банку в іпотеку нежитлові приміщення підвалу № 12, 13, 13-а, 13-б загальною площею 110,7 кв. м в будинку літер „А-9-10" за адресою: м. Харків, [ADDRESS]. 29.04.2009р. між АТ „Укрінбанк" та ТОВ „Оргтехбуд", директором якого є [PERSON], укладено договір поруки, згідно умов якого відповідач ТОВ „Оргтехбуд" поручається перед банком за виконання [PERSON] і [PERSON] зобов'язань за кредитними договорами відповідно № К-200804 № К-200805 від 13.02.2008р. Судом встановлено, що починаючи з грудня 2008 року [PERSON] і [PERSON] в односторонньому порядку порушили умови договорів в частині сплати процентів по кредитах та комісійних за обслуговування кредитів. Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно п.4.1.1 кредитних договорів за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені договором строки позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до договорів поруки, майнової поруки (іпотеки) поручитель та майновий поручитель (іпотекодавець) на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням боржників [PERSON] та [PERSON], які виникають з умов кредитних договорів, а саме повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком за виконання боргових зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Сторони договорів поруки встановили, що зобов'язання поручителя перед Банком є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених, цим договором (договором поруки) не потребують. У зв'язку з невиконанням зобов'язань позичальниками [PERSON] і [PERSON] зобов'язань за кредитними договорами (щодо погашення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування сумою кредиту, суми пені, нарахованої за порушення строку погашення кредиту, та відсотків), позивачем було направлено відповідачам у справі - [PERSON] ТОВ «Оргтехбуд», а також направлено вимогу боржникам, [PERSON] і [PERSON] про погашення суми заборгованості за кредитними договорами. Як вказує позивач, вимоги Банку були залишені відповідачами без задоволення, заборгованість не погашена. За розрахунком позивача, сума заборгованості [PERSON] та ТОВ «Оргтехбуд»перед АТ „Укрінбанк" в особі Харківської філії, яка виникла у зв'язку з невиконанням позичальниками зобов'язань за кредитними договорами та невиконанням поручителями зобов'язань за договорами поруки, майнової поруки (іпотекі) станом на 20.01.2010р. складає: за кредитним договором № К-200805 від 13.02.2008р. станом на 29.05.2009р. суму кредиту 43000 доларів США, що згідно курсу НБУ на 29.05.2009р. відповідає 327608,40 грн., нараховані проценти 441,78 доларів США, що згідно курсу НБУ на 29.05.2009р. відповідає 3365,83 грн., прострочені проценти 1580,00 доларів США, що згідно курсу НБУ на 29.05.2009р. відповідає 12042,35 грн., нараховану комісію 662,20 грн., прострочену комісію 2648,80 грн., та пеню 911,75 грн., а всього 347239,11 грн. Посилаючись на приписи ст. 543 Цивільного кодексу України, згідно якої у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення одночасно з чотирьох відповідачів заборгованості за кредитними договорами: № К-200804 від 13.02.2008р., № К-200805 від 13.02.2008р., та договорами іпотеки № 200804/05 від 10.04.2008р. № 200804/05-1 від 10.04.2008р. та договір поруки від 29.04.2009 р. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України). Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами ст.629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Вирішуючи спір про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами з поручителя, майнового поручителя (іпотекодавця) суд враховує наступне. Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, порука є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Із змісту ст. 553 Цивільного кодексу України вбачається, що договір поруки є двостороннім правочином, який укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Договір поруки не передбачає виникнення або навпаки, припинення будь-яких прав та обов'язків боржника. Поручителя слід вважати зобов'язаним надати виконання замість основного боржника лише з моменту невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником у визначений строк. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Так, згідно даної статті, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, зі змісту вказаної норми вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України). Лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, але в цьому випадку ч. 3 ст. 554 Цивільного кодексу України не може бути застосована. У такому разі поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, оскільки не можна вважати поруку їхньою спільною. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів(іпотекодавця) на підставі відповідного договору, але поручитель, або майновий поручитель (іпотекодавець) що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що в даному випадку не можуть застосовуватися вимоги ч. 3 ст. 554 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач в обґрунтування свого позову, і поручитель ТОВ "Оргтехбуд" та майновий поручитель (іпотекодавець) [PERSON] (відповідачі у справі) не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено три окремі договори, а саме договір поруки поруки та два договору ыпотекы (майновоъ поруки). Відповідно до норм законодавства, у такому випадку кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, а кожен з поручителів відповідає перед кредитором разом з боржником як солідарні боржники. Зазначена правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду у справі № 5024/303/11, ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 15.04.2009р. (Витяг), Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.06.2011р., постановах Харківського апеляційного господарського суду у справах № 5023/10273/11, № 5023/2848/12 та інших. Відповідно до статті 60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства „Український інноваційний банк" в особі Харківської філії Акціонерного товариства „Український інноваційний банк" через їх необґрунтованість, невідповідність нормам діючого законодавства та недоведеність належними доказами, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині солідарного стягнення боргу з ТОВ «Оргтехбуд» та [PERSON]. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього кодексу, іншим актам цивільного законодавства та вимогам цього кодексу. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги АТ „Український інноваційний банк" до [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпротекодержатель -ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Згідно ст. 34 Закону України „Про іпотеку" предмет іпотеки на підставі рішення суду може бути переданий іпотекодержателю (Позивачу) в управління на період до його реалізації, з метою отримання доходів від господарського використання предмету іпотеки та подальшого їх направлення на задоволення вимог Позивача. Статтею 589 ЦК України встановлено, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержавтель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню в вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно представленого договору іпотеки № 200804/05-1 від 10.04.2008р.( п. 2.2.) його вартість встановлена сторонами у сумі 582000 грн. (п'ятсот вісімдесят дві тисячі гривень). Суд погоджується з такою оцінкою сторін. Таким чином, всією сукупністю досліджених судом доказів доведені законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитами та звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв'язку з чим суд задовольняє ці вимоги в повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь АТ „Український інноваційний банк" у особі його Харківської філії слід стягнути судові витрати. У липні 2014 року до суду надійшла заява від представника [PERSON] - [PERSON] в якій він повністю визнає борг та просить суд надати відстрочку у виконанні судового рішення для [PERSON] терміном на два роки. В заяві представник відповідача посилається на скрутний стан здоров'я [PERSON], вказує що йому з травня 2013 року встановлено другу групу інвалідності у зв'язку із загальною хворобою, що він переніс тяжке захворювання - інсульт та знаходиться під постійним наглядом у ГУ ІНПН АМН України, та йому призначено для обов'язкового вживання ліків на значну суму, а негайне виконання судового рішення може привести до тяжких наслідків стану здоров'я у [PERSON] Розглянувши заяву представника [PERSON], суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Верховний Суд України у п. 10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 вказує, що суд, у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу і порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає,

Outcome: partial