Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

07.07.2020 року позивач до суду з вказаним вище позовом, яким просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. від 26.12.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №6026 щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія "АЛАНД" заборгованості за виконавчим документом в розмірі 10415,85грн. - таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування вимог позивачка посилається на те, що 30.12.2015р. між нею, Публічним акціонерним товариством «Платінум Банк», та ПрАТ «Ренесанс Життя» як страховиком, дійсно було укладено кредитний договір страхування життя позичальника та з можливістю перенесення платежу № 1296/В192ЕСБКВ1РТ. Остання сума була сплачена нею, позивачем, за цим Кредитним договором - 16.01.2017р., що підтверджується квитанцією Акціонерного банку «Південний» від цієї ж дати. Однак, у зв`язку з начебто неналежним виконанням нею, позивачем, кредитних зобов`язань, 26.12.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований за №6026, про стягнення з неї заборгованості в розмірі 10115,82 гривень у безспірному порядку за період з 31.10.2017р. по 29.11.2019р. Проте, від нотаріуса до неї до цього часу не надходило будь-якого письмового повідомлення про заборгованість та її розрахунок, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості перевірити розрахунок заборгованості, а тому сума заборгованості не є безспірною. Крім того, на підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 25.01.2020р. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61073554 та про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1041,58 грн. Про те, що з її заробітної плати проводяться відрахування 1236,92грн. за виконавчим листом, їй стало відомо з розрахункового листка магазину продукти №1221 ТОВ «АТБ» за травень 2020 року, де вона працює помічником продавця-консультанта, оскільки вона виявила, що, відповідно такого ж листка за квітень 2020, її заробітна плата зменшилась. Але ж, стверджує позивач, до цього часу відповідач не надсилав їй жодної письмової вимоги про повернення боргу. Вважає, що оскільки вчинений нотаріусом виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, а строк стягнення перевищує встановлений законом, то з таких підстав виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що змусило її звернутись до суду з позовом. Відповідач повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання - двічі йому були направлені судові повістки та було розміщене оголошення на сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, проте він до суду не направив свого представника, не надавав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Позивач надала суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просила суд розглянути справу за її відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Тому судом обґрунтовано постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку на підставні наданих доказів. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини Даний позов було забезпечено ще до його подачі ухвалою суду від 10.07.2020 року: зупинено стягнення за виконавчим написом від 26.12.2019 року, що був вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. на ухвалу суду 23.09.2020 року надіслано копії матеріалів виконавчого провадження №6173554 від 25.01.2020р. Від приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. витребуваних ухвалою суду документів не надходило, про притягнення цих осіб до відповідальності за не виконання ухвали суду про надання суду доказів - клопотань також не надходило. Дослідивши надані докази, суд з`ясував наступне. Судом встановлено, що, 30.12.2015 року між позивачем [PERSON] та ПАТ "Платінум Банк", а також з ПрАТ «Ренесанс Життя» - як страховиком - було укладено кредитний договір зі страхування життя позивача та можливістю перенесення платежу №1296/В192ЕСLКВ1РТ. У зв`язку з неналежним виконанням позивачем кредитних зобов`язань 26.12.2019р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6026 (а.с. 32), згідно якого звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №1296/В192ЕСLКВ1РТ від 30.12.2015року, укладеним нею з ПАТ «Платінум Банк", та ПрАТ «Ренесанс Життя», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, що був укладений 02.10.2019р. на користь ТОВ «Фінансова Комапанія «АЛАНД» - узв`язку з тим, що Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості зазначено за період з 31.10.2017по 29.11.2019р.р., сума заборгованості - 10115,85грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4827,92грн., прострочена заборгованість за комісією - 0,00грн., прострочена заборгованість за процентами - 5287,9 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача, яка складає 300грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника становить 10415,85грн. Постановою приватного виконавця Парфьонова Г.В. - виконавчого округу Одеської області, від 25.01.2020р., при примусовому виконанні визезазначеного виконавчого напису приватного нотаріуса Кондратюка В.С. №6026 від 26.12.2019р., - звернуто стягнення на доходи позивачки [PERSON] . Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки небули надані надані приватним нотаріусом Кондратюком В.С. на ухвалу суду про витребування доказів. Також розмір боргових зобов`язань, який визначений у виконавчому написі нотаріуса не підтверджений випискою по рахунку за договором споживчого кредиту, а також відсутні докази належного направлення та отримання письмової вимоги щодо сплати заборгованості за вказаним договором. Дані обставини свідчать про відсутність безспірності зобов`язання боржника. З виконавчого напису вбачається, що між ПАТ «Платінум Банк", ПрАТ «Ренесанс Життя» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», було укладено договір відступлення права вимоги від 02.10.2019 року. Докази стосовно того, що ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», набув право вимоги щодо стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту з [PERSON] - також відсутні. Відповідно до ст. 8 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис був виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент ухвалення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а, отже, з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису - 16.09.2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть в разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ України від 29.06.1999р. №1172, - для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 16.09.2019 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, має існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису має існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд зобов`язаний перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні: чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, - тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник має бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна з цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі - узявши до уваги той факт, що судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, з викладеного вбачається висновок, що, у даному випадку, нотаріус, очевидно при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ззгідно з позицією ВСУ, що викладена Великою палатою Верховного Суду 20.06.2018року у справі №826/20084, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається з відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.12та ст.81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач стверджує, що заборговність в неї за вказаним кредитним зобов`язанням відсутня, оскільки вона сплатила усю суму боргу, а відповідачем те твердження не спростоване, тому, за наявності сумнівів щодо існування належних доказів щодо заборговнаості в позивача за вищевказаним кредитом, суд, на підставі ст.62 Конституції, згідно якої ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, усі сумніми трактує на користь позивача. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність обгрунтованих підстав для задоволення позовних вимог. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 840,80 грн.

Outcome: approved