Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

[PERSON] 05.02.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом із вимогами про стягнення із відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2027 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що від зареєстрованого із відповідачем шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.01.2003 року шлюб сторін розірвано. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.12.2004 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 100 грн. щомісячно. Дочка проживає із нею. 30.06.2016 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилася дитина, у відпустці по догляду за якою вона наразі перебуває, а тому не працює. [PERSON] навчається у 10 класі та витрати на її утримання значно зросли, вона перенесла декілька пластичних операцій. Відповідач офіційно не працює, доходи отримує від роботи по угодах без оформлення, має нерегулярний мінливий дохід, у власності має земельний пай, житловий будинок, автомобіль та трактор, від яких також має значний прибуток. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 18.02.2019 року відкрито провадження у справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 05.03.2019 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого вказав про частове визнання позовних вимог та просив визначити розмір спірних аліментів в сумі 800 грн. на місяць. Зазначив, що стан здоров`я дочки такий самий, як і під час вирішення судом питання про визначення розміру аліментів; сам він є достатньо здоровою людиною, офіційно не працевлаштований, але займається особистим селянським господарством та одноденними заробітками. З 2016 року перебуває у шлюбі із [PERSON] , яка є єдиним годувальником у їх сім"ї; на його утриманні, окрім спільної із позивачкою дочки, також на його утриманні перебувають троє малолітніх дітей від другого шлюбу; членом його сім`ї також є його мати [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка та інвалід 1 групи по зору, яка на власну пенсію не може забезпечити своє проживання і лікування, а тому він допомагає своїй сестрі здійснювати догляд за матір`ю. За таких обставин вважає, що підстав для суттєвого збільшення розміру аліментів не існує. Він намагається підтримувати дочку [PERSON] у можливих для всіх членів його сім`ї розмірах, але обмежуючись лише сплатою встановленого розміру аліментів, призначеного рішенням суду. Суттєве збільшення розміру аліментів поставить його у вкрай невигідне становище, коли він не зможе сплачувати аліменти у повному обсязі, внаслідок чого утвориться заборгованість. Він має допомагати не лише дочці [PERSON] , а й ще трьом малолітнім дітям та матері - інваліду. Вважає, що заявлений розмір аліментів в сумі 2027 грн. для нього є непосильним і не співпадає із його матеріальними можливостями, а тому погоджується на зміну розміру аліментів, що стягуються із нього із розміру 100 грн. щомісячно до суми 800 грн. щомісячно. 03.04.2019 року позивачкою [PERSON] подано відповідь на відзив, заперечивши обставини того, що відповідач допомагає своїй сестрі здійснювати догляд за їх матір`ю-інвалідом, офіційним піклувальником якої є саме сестра відповідача. Зауважила додатково про хворобливий стан здоров`я неповнолітньої дочки, якій у зв`язку з вродженим захворюванням з 2004 року було зроблено п`ять лікувальних операцій, що потербувало значних коштів. Просила задоволити поов у повному обсязі. Інших клопотань учасниками справи не представлено. З огляду на вищевказане суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи сторін, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно копії повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Неповнолітня [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , відповідно до копії довідки виконавчого комітету Кармалюківської сільської ради №219/90 від 05.02.2018 року (а.с.6). Згідно довідки виконкому Кармалюківської сільської ради №219/44 від 10.07.2019 року позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , в теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; до складу її сім`ї входять дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.01.2003 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9) Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.12.2004 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2004 року і до повноліття дитини (а.с.10), рішення суду 17.01.2004 року набуло законної сили та 18.10.2018 року видано виконавчий лист про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки Жмеринського міськрайонного відділу ДВС від 31.01.2019 року №2657 позивач [PERSON] у листопаді 2018 року та у грудні 2018 року отримала аліменти з [PERSON] в розмірі по 100 грн., які стягуються згідно з виконавчим листом виданим Жмеринським міськрайонним судом про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] 30.06.2016 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с. 8). Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 02.04.2019 року дитину [PERSON] було оглянуто лікарем ортопедом, діагностовано захворювання опорно-рухового апарату та рекомендовано оперативне лікування (а.с.39). Згідно довідок Кармалюківської сільської ради Жмеринського району від 26.02.2019 року №219/149 та №219/150 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , допомагає сестрі здійснювати догляд за матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом 1 групи по зору; [PERSON] не працює, займається особистим селянським господарством та одноденними заробітками, до складу його сім`ї входять дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.28,29). Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] відповідач [PERSON] та [PERSON] 30.12.2016 року зареєстрували шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с.33). Згідно копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , серія [NUMBER] (а.с.30,31,32) відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оцінюючи вказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд визнає неаргументованими позовні вимоги щодо збільшення присуджених до стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дитини до розміру 2027 грн. щомісячно з заявлених підстав щодо хворобливого стану здоров`я дитини та значних витрат, пов`язаних з її операбельним лікуванням, оскільки положеннями ст.185 СК України серед іншого саме такі витрати віднесено до обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на неповнолітню дитину, які не підлягають довільному включенню до аліментних зобов`язань, становлячи самостійний предмет спору як такі, що можуть фінансуватись наперед, або покриватися після їх понесення разово, періодично або постійно. Також суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо перебування на його утримання матері [PERSON] , яка є інвалідом першої групи, оскільки належних та допустимих доказів того, щодо надання ним певного утримання своїй матері відповідачем не надано, натомість згідно довідки Кармалюківської сільської ради, на яку посилається відповідач, безпосередній догляд за матір`ю здійснює сестра відповідача, надто з огляду на те, що мати відповідача не входить до складу його сім`ї. З огляду на часткове визнання позовних вимог, суд при визначенні розміру оспорюваних аліментів, у тому числі у твердій грошовій сумі, враховує, що згідно вимог ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що після ухвалення рішення Жмеринського сіськрайонного суду від 14.12.2004 року, яким вирішено про стягнення оспорюваних наразі алмунтів на утримання непвнолітньої дитини, сімейне становище сторін змінилось внаслідок розірвання їх шлюбу, реєстрації кожним з них іншого шлюбу, а також народження молодшої дитини позивачем та народження трьох дітей у сім`ї відповідача. Спірні правовідносини регулюється положеннями Сімейного кодексу України та нормами міжнародних законів, які у встановленому порядку ратифікувала Україна. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Тобто обов`язок надання належного утримання неповнолітній дитині відповідачем є приорітетнішим від надання ним допомоги в утриманні непрацездатної матері, надо з урахуванням отримання нею гарантованого соціального забезпечення у виді державної пеннсії. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання про зміну розміру аліментів, суд визначає, що народження позивачкою іншої дитини, незалежно від перебування її у відпустці по догляду за нею до досягнення трирічного віку, не становить переважного права щодо збільшення розміру аліментів на утримання старшої дочки сторін, стягуваних з відповідача, оскільки його власні зобов`язання із надання утримання неповнолітнім дітям збільшилися кратно з огляду на виникнення обов`язку надання утримання додатково трьом своїм малолітнім дітям, що судом визнається істотною обставиною. Оскільки позивачем всупереч власного обов`язку доказування не доведено належними та допустимим доказами можливість відповідача в межах власних здібностей та фінансових можливостей сплачувати аліменти на утримання неповнолітної дочки у заявленій нею твердій грошовій сумі 2007 грн. щомісячно, суд із врахуванням положень СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину суд приходить до висновку, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі щомісячно у збільшеному від присудженого раніше розмірі, який підлягає приведенню до розміру, еквіваленному грошовому обчисленню 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, тобто наразі в сумі 1013,50 грн. (2027 грн. х 50%) законодавча зміна значення якого передбачає врахування в межах доводів позивача збільшуваних витрат на утримання дитини, яка подорослішала із віком. Доводи відповідача у наведених ним запереченнях не спростовують вказаних висновків суду, оскільки зазначена ним сума 800 грн. щомісячно не є відповідною вказаному гарантованому законом мінімальному обмеженню розміру аліментів на дитину. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Суд визначає за необхідне віднести на рахунок держави судові витрати із сплати судового збору, звільнивши від них відповідача, оскільки підстави відповідної зміни розміру аліментів визначаються передусім вимогами закону, а не волевиявленням відповідного учасника справи. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed