Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанка» про стягнення боргу за договором банківського депозитного вкладу, стягнення завданої моральної шкоди, 2% річних бонусів від суми вкладу та 16% процентів\~ річних від суми вкладу. В обгрунтування заялених виог зазначив, що 08.11.2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством [PERSON] банк «Приватбанк» був укладений Договір № SAMDN01000739058183 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит Плюс » на 6 місяців в гривнях. Згідно зазначеного Договору від 08.11.2013 року позивач вніс на депозит банку 10 000 гривень на строк 6 місяців. Листом № 20.1.0.0.0.0/7-20150428/3950 від 05.05.2015 року [PERSON] було відмовлено в поверненні депозитних коштів разом з нарахованими відсотками річних. Тому, позивач просить суд стягнути з ПАТ КБ Приватбанк на його користь депозитні кошти в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, відповідно до договору банківського вкладу № SAMDSN01000739058183 від 08.11.2013 року, а також 18 % річних від суми вкладу в розмірі 3600 (три тисячі шістсот) гривень 00 копійок, а також 10 000 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги в повному обсязі та просив суд їх задоволити. Зазначив, що через порушення відповідачем його прав щодо повернення депозитних коштів, він втратив душевний спокій, внаслідок чого потрапив в лікарню. Представник ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] вимоги не визнала, вважає, що позивач не довів належними доказами факту укладання договору банківського вкладу між сторонами, факту внесення заявленої суми грошових коштів на рахунок за договором. Зобов'язання за договорами депозитного вкладу, укладеними працівниками Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", виконує АНО "ФЗВ", за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та міста Севастополь. Тому, вважає, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить у позові до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відмовити . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: 08.11.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством [PERSON] банк «Приватбанк» в особі голови Правління [PERSON] (місце укладення - відділення м.Саки, вул.Радянська, 23) був укладений Договір № SAMDN01000739058183 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит Плюс » на 6 місяців в гривнях. Згідно зазначеного Договору від 08.11.2013 року [PERSON] вніс на депозит банку 10 000 гривень на строк 6 місяців. Підтвердженням внесення коштів є касова квитанція від 08.11.2013 року (а.с.7). Згідно умов Договору після закінчення терміну дії договору [PERSON] зобов'язаний повернути вкладнику депозитні кошти з виплатою відсотків в розмірі 16 % річних та 2 % бонусів. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушені умови договору. На день зверненя до суду з позовом відповідач по справі ПАТ КБ Приватбанк не повернув позивачу 10000 гривень за Договором від 08.11.2013 року. Крім того, відповідач по справі ПАТ КБ Приватбанк зобов'язаний виплатити позивачеві відсотки в розмірі 16 % річних та відповідно до додаткової угоди до Договору № SAMDN01000739058183 банк збілишив відсоткову ставку ще на 2 % річних, за період з 08.11.2013року по 08.11.2015 року в розмірі 3600 гривень по договору від 08.11.2013 року (10 000 : 100% х 18 % = 3600 х 2 роки = 3600 гривень) Тобто всього відповідач по справі зобов'язаний виплатити позивачеві [PERSON] за Договором від 08.11.2013 року депозитні кошти в сумі 10000,00 гривень та 3600 гривень відсотків за Договором № SAMDN01000739058183. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Що стосується вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з того, що матеріалах справи міститься копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 5026 (перебування в стаціонарі [PERSON] 30.04.2014 року - 10.05.2014 року), то суд вважає, що вона підлягає частковому задовленню в розмірі 1000 гривень. Через невиконання відповідачем умов Договору SAMDN01000739058183 від 08.11.2013 року, даними виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 5026, підтверджується факт погіршення стану здоров"я [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в стравах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема п. 4 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно п.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «Приватбанк» на користь 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial