Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

17.02.2015р. [PERSON] (далі - позивач), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.01.2017р., звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить: - виділити йому в натурі на праві особистої власності 49/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], згідно варіанту № 2 розподілу домоволодіння, визначеному у висновку експерта № 261-263 від 19.09.2016р. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, а саме: перший поверх житлового будинку, а саме: 1-1 передню пл. 7,80 м2. 1-2 кухня пл. 12,5 м2, 1-3 санвузол пл. 6,5 м2, 1-4 коридор пл. 4,20 м2, 1-5 топочна пл. 3,90 м2, 1-6 гараж пл. 15,80 м2, загальною площею 50,70 м2; - стягнути на свою користь з відповідача грошову компенсацію в розмірі 10 662 грн. 00 коп.; - визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], згідно варіанту № 2 розподілу домоволодіння за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, а саме: залишити в загальному користуванні двір з житловим будинком літера "А-2ж" загальною площею земельної ділянки 393 м2, город на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], виділити співвласнику № 2 загальною площею 553 м2; - припинити право спільної часткової власності на житлове приміщення та земельну ділянку, які розташовані по [ADDRESS] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 28.04.2014р. визнано право спільної часткової власності за позивачем та відповідачем, по ? за кожним, на житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,15 га, яка надана для будівництва та обслуговування вищезазначеного будинку, розташованих за адресою: [ADDRESS] Як зазначає позивач, він звертався до відповідача з пропозицією щодо укладення договору про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки, однак остання не виявила бажання, зв'язку з чим він і звернувся до суду із вказаним позовом. При цьому, позивач обґрунтовує позов посилаючись на приписи ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 355, 356, 358, 367 ЦК України та ст.ст. 86-88, 152 ЗК України, а також роз'яснення щодо застосування законодавства, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок". Позивач в судове засідання не з'явився, проте 24.03.2017р. подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, та просив суд їх задовольнити, при цьому додатково пояснив, що на даний час позивач не отримав дозволів від органу місцевої влади та інших організацій щодо перепланування спірного будинку, однак вважає, що пояснення надані представником цих установ та організацій замінюють отримання від них вказаних дозволів. Також представник зазначив, що для отримання відповідних дозволів необхідна нотаріально посвідчена згода іншого співвласника, а саме відповідача, яка на даний час у позивача відсутня. Водночас, представник позивача на запитання суду пояснив, що ні позивач, ні він не зверталися до відповідних органів та організацій за дозволами на перепланування будинку, а також не зверталися до відповідача щодо вирішення питання отриманням відповідних дозволів. Представник позивача також зазначив, що оскільки з пояснень представника Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області вбачається негативний висновок щодо отримання дозволу на перепланування житлового будинку звернення до вказаного органу місцевого самоврядування, в даному випадку, втрачає сенс через його прогнозованість щодо негативного результату. Крім того, представник позивача наголосив на тому, що оскільки під час розгляду даної категорії справ необхідно з'ясовувати питання щодо отримання дозволів на перепланування житлового будинку необхідно повторно викликати представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління держаної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області для дачі пояснень щодо вказаного питання. Також представник позивача, враховуючи зміст позовних вимог та вартість спірного майна, просив перенести судове засідання та надати позивачу строк для сплати судового збору в порядку та розмірі передбачених ЗУ "Про судовий збір", при цьому, на запитання суду щодо розподілу судових витрат зазначив, що вказане питання необхідно вирішити під час винесення рішення у справі. Враховуючи заявлені представником позивача клопотання суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів. Позивач звернувся до суду з позовом 17.02.2015р., провадження за яким було відкрито 26.02.2015р. (суддя [PERSON].). 24.03.2015р. призначено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами проведення якої складено висновок від 19.09.2016р., який отриманий судом 02.12.2016р. Згідно заяви позивача від 08.12.2016р., останній ознайомився з висновком експертизи 08.12.2016р. Ухвалою суду від 09.12.2016р. відновлено провадження у справі. 04.01.2017р. до участі у справі залучено третіх осіб, які повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 03.02.2017р. дану цивільну справу, у зв'язку з відставкою судді [PERSON]., прийнято до свого провадження суддею Сокол Ф.Г., розгляд справи призначено на 13.02.2017р., який в подальшому з різних об'єктивних причин переносився на 28.02.2017р., 13.03.2017р., 29.03.2017р., 31.03.2017р., 04.04.2017р., 26.04.2017р. та 05.05.2017р. При чому, за клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 04.04.2017р., в порядку ч. 2 ст. 157 ЦПК України, продовжувався строк розгляду справи. Про вказані судові засідання учасники судового розгляду повідомлялися належним чином, при цьому, з метою з'ясування питання щодо отримання відповідних дозволів на перепланування житлового будинку, явка представників третіх осіб в два останніх судові засідання визначалася судом обов'язковою для чого останнім також було направлено електрону копію висновку експертизи. Однак, окрім представника селищної ради, інші представники третіх осіб до суду не з'явилися. Крім того, слід зауважити, що не одноразово під час судових засідань судом наголошувалося представнику позивача на необхідність отримання відповідних дозволів на перепланування будинку. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного і закінчення строку розгляду справи визначеного ст. 157 ЦПК України та з огляду на те, що у висновку експертизи, з яким позивач ознайомився 08.12.2016р., надано відповідь на питання щодо необхідності отримання погоджень з відповідними органами і установами та у останнього та його представника було достатньо часу для вирішення цього питання, однак як зазначено представником позивача ні ним, ні позивачем не вживалося жодних дій щодо отримання таких погоджень, а судом, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, вжито всіх процесуальних заходів щодо вирішення вказаного питання, суд вважає за можливе розглянути спір на підставі наявних матеріалів справи за участю осіб, які з'явилися на судовий розгляд. Щодо сплати судового збору у відповідності до вимог ЗУ "Про судовий збір" суд зазначає, що з висновком експертизи позивач ознайомився 08.12.2016р., а відтак з цього моменту йому було відомо про необхідність вирішення питання щодо сплати судового збору у відповідності до приписів ЦПК України та ЗУ "Про судовий збір". Крім того, слід зауважити, що на перших судових засіданнях судом зазначалося про необхідність вирішення питання щодо доплати судового збору з урахуванням вартості майна визначеного у судовій експертизі, а також наголошувалося на тому, що в протилежному випадку питання про розподіл судових витрат буде вирішено під час винесення рішення у справі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, приписи ЦПК України та ЗУ "Про судовий спір", а також те, що судом досліджено всі докази у справі, вирішення питання про сплату судового збору та вирішення питання про розподіл судових витрат не є тими підставами, які у даному випадку зумовлюють необхідність перенесення судового засідання. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог повністю вказуючи на неправильність висновку будівельно-технічної експертизи, зокрема щодо можливості проведення вказаного у ній перепланування будинку, посилаючись на висновок Комунального підприємства "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 363/06-03-02 від 14.12.2016р., а також визначення експертом вартості будинку, оскільки вона суттєво відрізняється від його ринкової вартості вказаної у звіті про оцінку майна від 13.02.2017р. Висновок експертизи є неповним, оскільки експертом не враховано, що у квітні 2016 року відповідач за власні кошти замінила вікна у будинку на металопластикові. Також останні зазначали про неможливість вирішення спору про поділ будинку в натурі до отримання позивачем відповідних дозволів щодо можливості його перепланування. Також просили врахувати, що в будинку разом з відповідачем прописаний та проживає її син, а при виділені частки кожному із співвласників не буде забезпеченої необхідної житлової площі з розрахунку 13,65 м2 на кожну особу. Крім того, відповідач пояснила, що ні позивач, ні його представник не зверталися до неї з приводу отримання її згоди на звернення до відповідних органів щодо можливості перепланування спірного житлового будинку. Представник третьої особи - Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області в судовому засіданні пояснив, що він є депутатом селищної ради та за освітою є інженером будівельником. 24.04.2017р. він у складі комісії селищної ради, за заявою відповідача, обстежив спірний житловий будинок. За результатами обстеження після ознайомлення з висновком судової будівельно-технічної експертизи був складений акт від 24.04.2017р., в якому висвітлено неузгодженість вказаного висновку з нормами експлуатації житлового будинку, а саме те, що варіанти розподілу житлового будинку запропоновані експертом порушують норми експлуатації приміщень, каналізації, водопостачання, газопостачання, облаштування опалення та вимагають повного перероблення електропостачання. При чому, представник третьої особи зауважив, що вказаний акт не є тією формою, яка відповідає приписам чинного законодавства щодо висновку стосовно перепланування житлових будинків. На запитання представника позивача щодо отримання висновку від селищної ради зазначив, що він може бути негативним. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з'явився, проте 05.05.2017р. подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Представник третьої особи - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління держаної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області в судове засіданні не з'явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 74 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про право власності серії [NUMBER] виданого 26.03.2014р. та витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 13.01.2014р. за позивачем, на підставі свідоцтва про право власності, серії [NUMBER] від 12.01.2009р., було зареєстровано право приватної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - житловий будинок), загальною площею 104,8 м2, житлова площа 31,3 м2. Відповідно до свідоцтва про право власності серії [NUMBER] виданого 07.04.2014р. та витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 13.01.2014р. за позивачем, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] від 21.06.1994р., було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,15 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - земельна ділянка). Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 28.04.2014р. у справі № 474/385/14-ц, за позивачем та відповідачем визнано право спільної часткової власності по ? частини на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0, 15 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої по [ADDRESS]. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 25849078 від 21.08.2014р. за відповідачем на підставі вищевказаного рішення суду зареєстровано право спільної часткової власності на ? частину житлового будинку, що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № [NUMBER] від 16.12.2016р. Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку від 27.11.2014р. наданого позивачем, ринкова вартість житлового будинку станом на 26.11.2014р. становить 232 320 грн. 00 коп. Відповідно до звіту про оцінку житлового будинку від 13.02.2017р. наданого відповідачем, ринкова вартість житлового будинку станом на 13.02.2017р. становить 208 840 грн. 00 коп. Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 26.11.2014р. наданим позивачем, ринкова вартість земельної ділянки станом на 26.11.2014р. становить 18 915 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 24.03.2015р., за клопотанням представника позивача, призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертів поставленні наступні питання: - Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити (виділити ? частку) об'єкта нерухомого майна житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] в два окремі домоволодіння у відповідності до ідеальних часток співвласників по ? за кожним, з облаштуванням окремих входів та з якими органами (службами) необхідно узгоджувати переобладнання? - Які можливі варіанти поділу даного будинку відповідно до ідеальних часток кожного зі співвласників, які є позиції щодо переобладнання об'єкту, залишення його частини у спільній власності? - Який розмір грошової компенсації співвласнику, якщо частка його в натурі після поділу стала меншою за ідеальну? - Яка вартість всього житлового будинку на час проведення експертизи? - Визначити технічний стан житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], з урахуванням частини житлового будинку, які належать кожному співвласнику окремо та вказати чи можливо взагалі провести реальний розподіл вказаного майна? - Які конкретно роботи потрібно буде виконати по переобладнанню будинку і які матеріальні затрати на це при кожному з можливих варіантів поділу, з ким слід узгоджувати це переобладнання? - Чи можливий поділ земельної ділянки розміром 0,15 га, розташованої за адресою [ADDRESS], наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд між співвласниками, які можливі варіанти поділу земельної ділянки (порядку її користування), розміром 0,15 га, розташованої за адресою [ADDRESS] між співвласниками у відповідності з частками у праві спільної сумісної власності на житловий будинок, а саме по ?? - Якщо поділ земельної ділянки неможливий, то зазначити чому саме та вказати який розмір компенсації співвласнику, частка якого після поділу земельної ділянки буде меншою від його ідеальної долі? Судова будівельно-технічна експертиза проведена на підставі технічної документації на земельну ділянку та житловий будинок з оглядом та обстеженням об'єкту дослідження 12.08.2016р. в присутності сторін у справі, за результатами проведення якої експертом даний висновок № 261-263 від 19.09.2016р., згідно якого: По першому питанню. Можливості розділити об'єкт нерухомого майна житловий будинок відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва на два окремі домоволодіння згідно ідеальних часток співвласників, по ? за кожним з облаштуванням окремих входів не є можливим, з причин того, що житловий будинок побудований в двох рівнях (1-й та 2-й поверх) має, початково, два входи на перший поверх, а загальні площі поверхів різняться ( І поверх - площа 50,70 м2, ІІ поверх - площа 54,10 м2) реальний розподіл (виділ) часток співвласників доцільно проводити по границі поверхів з максимальним наближенням до ідеальних часток співвласників по ?, з виділенням певної площі одному з співвласників на першому поверсі для змоги увійти на 2-й поверх (варіант № 1) та мінімальним переплануванням поверхів, а саме: переобладнання гаража на житлову кімнату, облаштування на другому поверсі топочної, санвузла кухні. Узгодження перепланування житлового будинку слід проводити з зацікавленими організаціями (райдержадміністрація, електричні мережі, водоканал, газопостачальні мережі тощо). По другому питанню. Пропонується два варіанти розподілу житлового будинку: Варіант № 1 Співвласнику № 1 виділяється частина першого поверху, а саме: - 1-1 передня - пл. 7,80м2; виділяється другий поверх, а саме: - 1-7 - передня - пл. 11,00 м2; - 1-8 - житлова кімната - пл. 15,90 м2; - 1-9 - житлова переобладнана в санвузол - пл. 6,70 м2; - 1-10 - коридор переобладнаний з житлової - пл. 4,20 м2; - 1-11 - топочна переобладнана з житлової пл. 3,90 м2; - 1-12 - кухня переобладнана з передньої - пл. 7,10 м2; - І лоджия - пл 4,70 м2. Всього по І та ІІ поверхах площа 61,30 м2. Співвласнику № 2 виділяється частина першого поверху, а саме: - 1-2 - кухня - пл. 12,50 м2; - 1-3 - санвузол - пл. 6,50 м2; - 1-4 - коридор - пл. 4,20 м2; - 1-5 - топочна - пл. 3,90 м2; - 1-6 - гараж - пл. 15,80 м2. Всього по І поверху площа 42,90 м2. Разом по І та ІІ поверхах складає - 104,20 м2. Споруди "№ 1-3" - огорожа, "№ 4" - зливна яма, "№ 5" вигрібна яма, "№ 6" - замощення залишаються в загальному користуванні співвласників № 1 і № 2. Для виділення співвласникам № 1 і № 2 перелічених у варіанті № 1 приміщень необхідно провести певні роботи по переплануванню першого та другого поверхів, а саме: на першому поверсі - замурувати три дерев'яних прорізи в приміщенні "1-1", прорізати два дверних отвори в приміщення "1-2", "1-3", демонтувати гаражні ворота в приміщенні "1-6", домурувати стіну та встановити віконний блок, переобладнати гараж "1-6" на житлову кімнату. На другому поверсі встановити перегородки в приміщеннях "1-7" та "1-10" для виділення приміщень кухні "1-12" і топочної "1-11", переобладнати житлову "1-9" в санвузол. Вартість будівельно-ремонтних робіт, згідно першого варіанту, по переплануванню житлового будинку складає - 18 020 грн. 00 коп., яка розподіляється між співвласниками порівну по 9 010 грн. 00 коп. Варіант № 2 Співвласнику № 1 виділяється 2-й поверх, а саме: - 1-7 - передня - пл. 11,00 м2; - 1-8 - житлова кімната - пл. 15,90 м2; - 1-9 - житлова переобладнана в санвузол - пл. 6,70 м2; - 1-10 - коридор переобладнаний з житлової - пл. 4,20 м2; - 1-11 - топочна переобладнана з житлової пл. 3,90 м2; - 1-12 - кухня переобладнана з передньої - пл. 7,10 м2; - І лоджия - пл 4,70 м2. Всього по ІІ поверху площа 53,50 м2. Співвласнику № 2 виділяється і-й поверх, а саме: - 1-1 передня - пл. 7,80м2; - 1-2 - кухня - пл. 12,50 м2; - 1-3 - санвузол - пл. 6,50 м2; - 1-4 - коридор - пл. 4,20 м2; - 1-5 - топочна - пл. 3,90 м2; - 1-6 - гараж - пл. 15,80 м2. Всього по І поверху площа 50,70 м2. Разом по І та ІІ поверхах складає - 104,20 м2. Споруди "№ 1-3" - огорожа, "№ 4" - зливна яма, "№ 5" вигрібна яма, "№ 6" - замощення залишаються в загальному користуванні співвласників № 1 і № 2. Для виділення співвласникам № 1 і № 2 перелічених у варіанті № 2 приміщень необхідно провести певні роботи по переплануванню першого та другого поверхів, а саме: на першому поверсі замурувати отвір в перекритті між першим і другим поверхами в приміщенні "1-1", демонтувати існуючі сходи виходу на 2-й поверх в приміщенні "1-1", демонтувати гаражні ворота в приміщення "1-6", домурувати стіну та встановити віконний блок, переобладнати гараж "1-6" на житлову кімнату. На другому поверсі встановити перегородки в приміщеннях "1-7" та "1-10" для виділення приміщень кухні "1-12" і топочної "1-11", переобладнати житлову "1-9" в санвузол, змонтувати металоконструкцію сходів, східцевих майданчиків та огороджень виходу на другий поверх. Вартість будівельно-ремонтних робіт, згідно другого варіанту, по переплануванню житлового будинку складає - 23 351 грн. 00 коп., яка розподіляється між співвласниками порівну по 11 675 грн. 50 коп. По третьому питанню. Оскільки по запропонованим варіантам розділу житлового будинку площі квартир, які виділяються співвласникам відрізняються від ідеальних по ? частки, а також необхідне перепланування та переобладнання приміщень для приведення часток співвласників до ідеальних по ? в грошовому еквіваленті враховується грошова компенсація, для присудження судом тій або іншій стороні. За ідеальними долями співвласників по ?, вартість домоволодіння згідно розподілу житлового будинку по варіанту № 1 співвласнику № 1 належить нерухомість вартістю 481 802 грн. 00 коп., що складає 59/100 часток, а співвласнику № 2 належить нерухомість вартістю 341 676 грн. 00 коп., що складає 41/100 часток. Грошова компенсація співвласнику № 2 становить 70 063 грн. 00 коп. По варіанту № 2 співвласнику № 1 належить нерухомість вартістю 422 401 грн., що складає 51/100 часток, а співвласнику № 2 належить нерухомість вартістю 341 676 грн. 00 коп., що складає 49/100 часток. Грошова компенсація співвласнику № 2 становить 10 662 грн. 00 коп. По четвертому питанню. Загальна вартість житлового будинку та надвірних споруд становить 550 237 грн. 00 коп. По п'ятому питанню. Фізичний знос житлового будинку з урахуванням часу експлуатації - 8 років, частин житлового будинку, які належать кожному співвласнику окремо приймається на рівні 5% - технічний стан добрий (ушкоджень та деформацій немає). Реальний розподіл житлового будинку можливий згідно запропонованих варіантів № 1 та № 2 з певним переплануванням. Ворота, огорожа, замощення та вигрібні ями пропонується залишити в загальному користуванні. По шостому питанню. По переплануванню житлового будинку необхідно виконати наступні роботи: розбирання дверей, гаражних воріт і вікон, перепланування 1-го та 2-го поверхів, шляхом встановлення перегородок внутрішніх та зовнішніх дверей, вікон, шляхом встановлення перегородок, розбирання внутрішніх сходів, улаштування перекриттів по дерев'яним балкам, виготовлення та монтаж зовнішніх сходів на 2-ий поверх, оздоблювальні роботи тощо. Матеріальні затрати по переплануванню житлового будинку складають: - Варіант № 1 - 18 020 грн. 00 коп., в тому числі вартість будівельних матеріалів - 4 343 грн. 00 коп.; - Варіант № 2 - 23 351 грн. 00 коп., в тому числі вартість будівельних матеріалів - 11 502 грн. 00 коп. Узгодження переобладнання житлового будинку слід проводити з зацікавленими організаціями (райдержадміністрація, електричні мережі, водоканал, газопостачальні мережі тощо). По сьомому питанню. Згідно запропонованих варіантів № 1 і № 2 розподілу житлового будинку реальний розподіл земельної ділянки розміром 0,15 га не можливий, оскільки вказані варіанти передбачають розподіл житлового будинку між співвласниками по поверхам № 1 та № 2, що в свою чергу приводить співвласників до необхідності обслуговування житлового будинку по периметру всієї будівлі, і як слідство пересування співвласників без обмежень навкруги всього житлового будинку. На підставі вищевикладеного пропонується варіант користування земельною ділянкою, а саме: в загальному користуванні співвласників залишити двір з житловим будинком літ "А-2" загальною площею земельної ділянки - 393 м2 з розмірами меж: - по фасаду з вул. О. Невського - 13,32 м.п.; - ліворуч від земельної ділянки від сус. № [ADDRESS] - 29,29 м.п. до паркана в глибині двору; - праворуч від земельної ділянки від сус. № [ADDRESS] - 29,75 м.п. до паркана в глибині двору; - по паркану в глибині двору - 13,32 м.п. Город на земельній ділянці площею 1 500 - 393 = 1 107 м2 ділиться між співвласниками № 1 і № 2 навпіл практично по ? частки, а саме: співвласнику № 1 - 554 м2, співвласнику № 2 - 553 м2. По восьмому питанню. Реальний поділ земельної ділянки не можливий тому, що співвласникам № 1 і № 2 необхідний доступ до житлового будинку для його обслуговування і як слідство двір пропонується залишити в загальному користуванні співвласників. Розмір компенсації співвласнику, частка якого після поділу земельної ділянки буде меншою. Не визначався оскільки город поділений між співвласниками практично по ? частині. До висновку експерта додано: фототаблиця, варіанти № 1 і № 2 розподілу житлового будинку, індекси інфляції, варіант порядку користування земельною ділянкою, кошторис на перепланування по варіантам № 1 і № 2, індекс змін БМР станом на 21.07.2016р. Водночас, у висновку щодо технічної можливості виділу частки з об'єкту нерухомого майна в окремий об'єкт Комунального підприємства "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 363/06-03-02 від 14.12.2016р. зазначено, що виділення ? частини житлового будинку в окремий об'єкт кожному співвласнику неможливе. Згідно акту обстеження умов проживання відповідача від 24.04.2017р. комісія Врадіївської селищної ради Миколаївської області у складі депутата селищної ради, інженера-будівельника Ангана В.Д., спеціаліста-землевпорядника селищної ради Якименко О.В. встановила, що варіанти № 1 та № 2 поділи житлового будинку запропоновані у висновку судової будівельно-технічної експертизи практично не підходять відповідачу з огляду на те, що: - вихідна площадка з другого поверху будинку потребує реконструкції остову приміщення (для облаштування входу в приміщення); - каналізація з другого поверху приміщення порушує норми експлуатації (допоміжні траси проходу нечистот); - підведення води до кухні та санвузла - не практичне; - підведення газу - порушення норм експлуатації; - вигрібна яма - відсутня, лише з першого поверху будинку; - опалення приміщення другого поверху у випадку ізоляції від першого поверху неможливе; - замурування отвору для сходів на другий поверх - порушує остов приміщення та завдає шкоди несучій стіні приміщення; - повне переобладнання електропостачання (3 фази). На підставі вищевикладеного комісія селищної ради у вказаному акті робить висновок, що розміщення кімнат на другому поверсі та перетворення в результаті переобладнання нежитлового приміщення - гаража як житлові через невеликий розмір площі, відсутність денного світла унеможливить проживання мешканців будинку із-за відсутності комунікацій та неспівмірно призведе до шкоди господарського призначення, суттєво погіршить технічний стан житлового будинку. Крім того, судом встановлено, що згідно довідки Врадіївської селищної ради Миколаївської області № 5827 від 08.12.2016р. в житловому будинку разом з відповідачем зареєстрований та проживає її син [PERSON], [INFO] Відповідно до записів будинкової книги [PERSON], [INFO], прописаний в житловому будинку з 07.10.2014р., та як пояснила відповідач з цього моменту він почав там проживати. В свою чергу, з гідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача від 14.12.2016р. комісією у складі спеціаліста, депутата та землевпорядника селищної ради встановлено, що згідно витягу з державного реєстру про майно, за відсутності іншого житла у відповідача, в період реконструкції та ремонту житлового будинку, їй із малолітнім сином не буде де проживати. Комісією також рекомендовано відповідачу, з метою додержання прав малолітнього сина, звернутися до відповідних органів та психолога, оскільки обстеження комісій, експертів в присутності дитини може негативно впливати на її психологічний стан. Згідно довідки Врадіївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 599 від 20.12.2016р. не рекомендовано травмувати дитину присутністю експертів та реконструкцією будівлі, оскільки це може призвести до психологічного стресу, з огляду на те, що дитина мала депривацію і деякий час з хлопчиком була проведена корекційна робота практичним психологом. Встановивши вказані обставини при прийнятті рішення, суд керується ст.ст. 60, 69, 70 СК України, відповідно до яких майно набуте подружжям за час шлюбу, належить, дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Вказані положення СК України кореспондуються з положеннями ст.ст. 368 та 369, 370, 372 ЦК України. Так, ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначив у п. 22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. При цьому у п. 25 вищезазначеної Постанови зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частинами 1 та 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Щодо тверджень відповідача та його представника про неможливість виділення частин житлового будинку кожному з співвласників, згідно варіантів запропонованих у висновку експерта, з посиланням висновок щодо технічної можливості виділу частки з об'єкту нерухомого майна в окремий об'єкт Комунального підприємства "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" (далі - МБТІ) № 363/06-03-02 від 14.12.2016р., в якому зазначено, що виділення ? частини житлового будинку в окремий об'єкт кожному співвласнику неможливе, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 66 ЦПК України, висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, ч. 6 ст. 147 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. У висновку експерта запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку. Відповідно до першого варіанта співвласнику № 1 виділяється частина будинку площею 61,30 м2, а співвласнику № 2 виділяється частина будинку площею 42,90 м2. Згідно другого варіанту співвласнику № 1 виділяється частина будинку площею 53,50 м2, а співвласнику № 2 виділяється частина будинку площею 50,70 м2. Водночас, згідно висновку МБТІ не можливо виділити частини житлового будинку в окремі об'єкти площею 61,9 м2 та 42,9 м2, що не збігається з варіантами запропонованими експертом. Крім того, слід зазначити, що з висновку МБТІ вбачається, що в його основу було покладено не висновок судової будівельно-технічної експертизи, а рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 28.04.2014р. у справі № 474/385/14-ц. При цьому, слід зазначити, що вказаним судовим рішенням за позивачем та відповідачем визнано право спільної часткової власності по ? частини житлового будинку, які є ідеальними, однак не зважаючи на це МБТІ, без посилання на будь-яку технічну документацію по житловому будинку, без проведення будь-яких обстежень та досліджень щодо можливості виділення частин житлового будинку, робить висновок, що за технічними показниками ? частина житлового будинку, яка належить відповідачу становить 61,90 м2, а позивачу, відповідно, належить ? частина житлового будинку, яка становить 42,9 м2. З огляду на вищевикладене в сукупності, суд критично оцінює висновок МБТІ № 363/06-03-02 від 14.12.2016р. як підставу для спростування висновку експерта щодо запропонованих варіантів розподілення житлового будинку та не бере його до уваги в цілому. У вказаному ракурсі суд також зазначає, що наданий відповідачем акт обстеження умов її проживання від 24.04.2017р., у якому комісія селищної ради фактично робить висновок про неможливість поділу будинку згідно варіантів запропонованих у висновку експертизи в силу його юридичної форми та сили не є тим документом, який відповідно вимог чинного законодавства відображає рішення органу місцевого самоврядування стосовно отримання дозволу на перепланування житлового будинку, а тому і не розглядається судом в аспекті вирішення вищевказаного питання. Щодо тверджень відповідача про визначення експертом вартості житлового будинку, яка не відповідає дійсності, оскільки суперечить ринковій вартості житлового будинку вказаній у звіті про оцінку від 13.02.2017р. суд зазначає наступне. В судовому засіданні відповідач зазначала, що судова будівельно-технічна експертиза проведена не правильно, а сам висновок не відповідає дійсності та вона заперечує проти результатів досліджень встановлених в останньому, проте на запитання суду щодо оскарження результатів проведеної судової експертизи пояснила, що вона жодним чином їх не оскаржувала. Отже, в даному випадку, відповідачем не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, що висновок судової будівельно-технічної експертизи № 261-263 від 19.09.2016р., проведений з порушенням вимог Закону України "Про судову експертизу", "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" та "Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р., та інших нормативно-правових актів, які використовувалися експертом під час проведення експертизи, а відтак суд приймає вказаний доказ як належний та допустимий. При чому, суд наголошує, що експерт, при проведенні експертизи, повідомлявся про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, за завідомо неправдивий висновок. Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку від 27.11.2014р. наданого позивачем, ринкова вартість житлового будинку станом на 26.11.2014р. становить 232 320 грн. 00 коп. Вказаний звіт про оцінку житлового будинку виготовлений оцінювачем Приватного підприємства "Первомайська брокерська агенція", який, згідно сертифіката № 1291 від 03.04.1999р., має право на оцінку нерухомого майна та відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 22.12.2012р. підвищив кваліфікацію оцінювача за вказаним напрямом оцінки. При проведенні оцінки житлового будинку оцінювач використовував порівняльний метод, причому для порівняння бралися житлові будинки, які розташовані в [ADDRESS], та які за характеристиками та площею співвідносяться з спірним житловим будинком. Інформація про аналогічні житлові будинку бралася з пропозицій про продаж на вторинному ринку, газети, мережі інтернет. Оцінювачем визначено фізичний знос житлового будинку на рівні 29 %. Відповідно до звіту про оцінку житлового будинку від 13.02.2017р. наданого відповідачем, ринкова вартість житлового будинку станом на 13.02.2017р. становить 208 840 грн. 00 коп. Вказаний звіт про оцінку житлового будинку виготовлений суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], яка, згідно сертифіката № 17111/14 від 27.10.2014р., має право на оцінку нерухомого майна та відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 09.06.2016р. підвищила кваліфікацію оцінювача за вказаним напрямом оцінки. При проведенні оцінки житлового будинку оцінювач використовував порівняльній метод, причому для порівняння бралися житлові будинки, які розташовані в смт. Врадіївка та в сусідньому Доманівському районі, однак які за характеристиками та площею неспіввідносяться з спірним житловим будинком. Так, зокрема площа житлових будинків, які бралися для порівняння в одному випадку на третину менша від площі спірного житлового будинку, а в іншому - в двічі більша. Інформація про аналогічні житлові будинку бралася з пропозицій про продаж та з укладених угод купівлі-продажу нерухомості. Оцінювачем визначено фізичний знос житлового будинку - задовільний. Водночас, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 261-263 від 19.09.2016р., яка проведена експертом Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, який здійснює експертну діяльність з 2001 року відповідно до свідоцтва № 307 від 23.11.2009р., має вищу будівельно-технічну освіту, кваліфікацію судового експерта за фахом 10.6 "Дослідження об'єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів", 10.7 "розподіл земель визначення порядку користування земельними ділянками", 10.10 "Визначення оціночної вартості будівельних об'єктів та споруд", вартість житлового будинку становить 482 337 грн. 00 коп., а разом з надвірними спорудами 550 237 грн. 00 коп. При визначенні вартості житлового будинку експертом використовувався витратний метод підходу. Використання вказаного методу підходу вмотивовано тим, що останній надати можливість одержання більш реального результату оцінки. При цьому експертом зазначено, що порівняльний та доходний підхід, в даному випадку, не доцільно використовувати з огляду на те, що об'єкт є не типовим, окрім будинку в двох рівнях до об'єкта належать надвірні споруди, а також з огляду на відсутність на ринку подібного майна об'єктів аналогів. Експертом також враховувалися позитивні та негативні фактори, такі як загальна площа житлового будинку та наявність інженерних комунікацій, з однієї сторони, та проведення перепланування та пов'язані з цим роботи, іншої сторони. Експертом фізичний знос житлового будинку з урахування характеристик конструктивних елементів житлового будинку, часу експлуатації, частин житлового будинку, які належать кожному співвласнику окремо визначено на рівні 5% (добрий). Оцінюючи звіти про оцінку житлового будинку та висновок за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи щодо вартості житлового будинку, слід зазначити, порівняльний метод визначення вартості нерухомості базується на аналізі значного масиву аналогів та зіставлення і подальшого коригування цього аналогу під об'єкт оцінки. Витратний підхід передбачає, що вартість створення об'єкта нерухомості, який оцінюється, в його існуючому стані або відтворення його споживчих властивостей, відповідає ринковій вартості цього об'єкта. Як вбачається з досліджених матеріалів справи, звіт про оцінку, на яку посилається відповідач як на підставу для спростування вартості житлового будинку визначеного експертом, зроблений із застосуванням порівняльного підходу, причому об'єктів аналогів було лише декілька, що не відповідає суті самого підходу, при чому ці об'єкти за своїми характеристиками та розмірами площі різко відрізняються від спірного житлового будинку. На противагу порівняльному підходу експертом використано дохідний підхід, при чому експерт мотивував свій вибір саме вказаного підходу. При оцінці вартості житлового будинку були враховані позитивні та негативні фактори, характеристики конструктивних елементів, фізичний знос будинку та наявність надвірних споруд. Крім того, оцінювачем, який не має відповідної кваліфікації зроблено висновок, що фізичний знос будинку є задовільним, що в свою чергу, свідчить про фізичний знос на рівні 21-40%, в той час коли експертом, з відповідною будівельно-технічною освітою та кваліфікацією, визначено фізичний знос на рівні 5%. Таким чином, враховуючи вищевикладене для визначення вартості житлового будинку суд бере до уваги висновок експерта, оскільки останній, на противагу звіту про оцінку, є докладним, обґрунтованим, а вартість житлового будинку визначення з урахуванням всіх факторів та особливостей будинку, які впливають на визначення його реальної вартості. Щодо тверджень відповідача про неврахування у висновку експертизи проведеної нею заміни вікон на металопластикові суд зазначає, що згідно тверджень відповідача та на підставі наданого нею документу вбачається, що заміна відбулася в квітні 2016 року, в той час коли огляд житлового будинку під час проведення експертизи проводився 12.08.2016р., при чому у висновку вказуючи технічні характеристики житлового будинку експерт зазначає про металопластикові вікна. Крім того, з огляду на приписи ст. 57-60 ЦПК України, наданий відповідачем документ на підтвердження проведення заміни вікон в квітні 2016 року суд оцінює критично, оскільки вказаний документ є лише замовленням на металопластикові вікна та не містить жодної інформації щодо проведення будь-яких робіт щодо заміни вікон та проведення відповідачем оплати вартості металопластикових вікон та робіт по їх встановленню. Щодо наданих відповідачем акту обстеження умов проживання від 14.12.2016р. та довідки Врадіївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 599 від 20.12.2016р., згідно яких не рекомендується проведення реконструкції житлового будинку через відсутність у відповідача іншого житла та через психологічний стан її малолітнього сина, суд зазначає, що вказанні документи оцінюються критично та беруться до уваги виключно в контексті тієї інформації, яка підтверджується сукупністю інших доказів, з огляду на таке. Наявність або відсутність у особи нерухомого майна підтверджується в порядку визначеному Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно ст. 2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Водночас, факт відсутності у реєстрі інформації щодо зареєстрованого за відповідачем іншого нерухомого майна, зокрема в якому остання із сином може проживати, не свідчить про відсутність у неї такого житла, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відображається лише інформація, яка до нього внесена. При чому, комісією, яка обстежувала умови проживання відповідача жодним чином не мотивовано, виходячи з переліку будівельних робіт, які необхідно провести при переобладнанні житлового будинку, строку їх проведення, їх небезпеки для мешканців будинку, неможливості проживати у будинку під час перепланування. Щодо довідки Врадіївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, слід відзначити, що остання містить посилання на певний психологічний стан дитини та проведену у зв'язку з цим роботу практичного психолога, однак вказана довідка не містить жодних конкретних фактів та посилань на докази, які підтверджують інформацію викладену в ній. Крім того, суд наголошує на тому, що відповідачем не надано до суду жодних доказів щодо психологічного стану дитини, проведення з ним певної роботи практичним психологом, в тому числі щодо визначення впливу проведення переобладнання будинку, де дитина проживає, на її психологічний стан. Щодо тверджень відповідача та її представника про необхідність врахування при винесені рішення того факту, що в будинку разом з відповідачем прописаний та проживає її син, а при виділені частки кожному із співвласників не буде забезпеченої необхідної житлової площі з розрахунку 13,65 м2 на кожну особу суд зазначає, що в даному випадку вирішується питання відділу в натурі частки майна, яке належить сторонам на праві спільної часткової власності, а не питання пов'язанні із проживання певних осіб у спірному житловому будинку. Крім того, з матеріалів справи та пояснень відповідача слідує, що її син прописаний у спірному житловому будинку з 07.10.2014р. і з цього моменту він почав там проживати. Станом на вказану дату відповідачу на праві спільної часткової власності уже належала лише ? частина житлового будинку, площа якої, відповідно до розміру ідеальних часток, становить 52,4 м2 - загальної площі та 15,65 м2 - житлової площі, при чому згідно запропонованих у висновку експерта варіантів поділу житлового будинку житлова площа становить 15,8 м2 та 15,9 м2, що, в свою чергу, свідчить про відсутність порушення прав відповідача та її малолітнього сина щодо забезпечення останніх необхідною житловою площею. Щодо тверджень представника позивача про відсутність у позивача дозволів на перепланування спірного житлового будинку та можливість врахування при вирішенні цього питання пояснень представників відповідних органів, установ та підприємств, з однієї сторони, та тверджень відповідача та її представника про неможливість вирішення даного спору без отримання відповідних дозволів, з другої сторони, суд зазначає, що чинним законодавством визначено порядок отримання відповідних дозволів та їх форму, а тому будь-які усні чи письмові пояснення надані під час судового розгляду чи викладенні у листах, довідках, тощо не мають юридичної сили відповідних дозволів, та не можуть замінювати останніх. В свою чергу, суд наголошує на тому, що відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної громадян на житловий будинок" роз'яснено судам, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У відповідності до вимог ст. 100 ЖК України та з урахуванням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005р., до перепланування відносяться ремонтно-будівельні роботи, що провадяться за відповідними проектами із зміною фізичних параметрів цих приміщень, знесенням або перенесенням внутрішніх легких некапітальних перегородок, улаштуванням нових елементів і деталей, прорізів без втручання у зовнішні стіни, міжповерхові перекриття та інші несучі конструкції жилого будинку з метою підвищення благоустрою та поліпшення умов проживання без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку або приміщенні. Перепланування жилих будинків та жилих приміщень здійснюється без зміни їх геометричних розмірів та функціонального призначення, але змінює конфігурацію приміщень, що вимагає внесення змін до технічного паспорту будинку або приміщення. До переобладнання відносяться улаштування в індивідуальних жилих будинках, окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання; перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Статтею 9 ЗУ "Про архітектурну діяльність" передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 152 ЖК України, виконання власниками переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Нормами цієї ж статті встановлено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та /або інженерні системи загального користування не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 261-263 від 19.09.2016р., експертом визначено можливі варіанти поділу житлового будинку на окремі ізольовані приміщення, та визначено розмір компенсації одному із співласників. Вказаним висновком експертизи передбачені переобладнання, перепланування житлового будинку, а саме: - по першому варіанту: на першому поверсі - замурувати три дерев'яних прорізи в приміщенні "1-1", прорізати два дверних отвори в приміщення "1-2", "1-3", демонтувати гаражні ворота в приміщенні "1-6", домурувати стіну та встановити віконний блок, переобладнати гараж "1-6" на житлову кімнату. На другому поверсі встановити перегородки в приміщеннях "1-7" та "1-10" для виділення приміщень кухні "1-12" і топочної "1-11", переобладнати житлову "1-9" в санвузол. - по другому варіанту на першому поверсі замурувати отвір в перекритті між першим і другим поверхами в приміщенні "1-1", демонтувати існуючі сходи виходу на 2-й поверх в приміщенні "1-1", демонтувати гаражні ворота в приміщення "1-6", домурувати стіну та встановити віконний блок, переобладнати гараж "1-6" на житлову кімнату. На другому поверсі встановити перегородки в приміщеннях "1-7" та "1-10" для виділення приміщень кухні "1-12" і топочної "1-11", переобладнати житлову "1-9" в санвузол, змонтувати металоконструкцію сходів, східцевих майданчиків та огороджень виходу на другий поверх. В зв'язку з переліком робіт, які необхідно провести щодо перепланування будинку висновок будівельно-технічної експертизи повинен бути узгоджений сторонами з виконкомом та іншими органами і службами, які правомочні приймати рішення щодо дозволу на переобладнання, перепланування будинку. Крім цього, необхідною умовою для здійснення відповідної перебудови житлового будинку є розроблення та отримання проектної документації, погодження її з місцевими органами виконавчої влади та відповідними службами, а також отримання дозволу в інспекції ДАБК на проведення даних робіт. Суд не повинен заміняти органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо здійснення ними повноважень, а тому згода вказаних органів на заплановані переобладнання та перепланування згідно з висновком експертизи повинні бути отримані до ухвалення рішення суду, оскільки така згода є однією з умов для вирішення та задоволення позову про поділ будинку в натурі. Крім того, до ухвалення рішення до матеріалів справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, висновок про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки. Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання. Однак, ні позивачем, ні його представником не надано до суду вищевказаних дозвільних документів, при чому суд наголошує, що з метою з'ясування вищевказаних обставин, щодо можливості отримання відповідних дозволів, в судове засідання викликалися представники третіх осіб, явка яких визнана судом обов'язковою, та направлялась останнім електрона копія висновку. Твердження представника позивача, в яких останній висловив позицію про недоцільність звернення до селищної ради за отримання дозволу на перепланування будинку враховуючи виступ представника останньої в судовому засіданні, суд не бере до уваги з огляду на те, що пояснення представника третьої особи, в силу приписів чинного законодавства, в даному випадку не мають юридичної сили, а самі твердження базуються виключно на припущеннях оскільки, як зазначив представник позивача в судовому засіданні, ні ним, ні позивачем не вживалося жодних дій щодо вирішення питання отримання відповідних дозволів на перепланування житлового будинку. Таким чином, в сукупності вищевикладеного вбачається, що у зв'язку з відсутністю дозвільних документів на проведення перепланування та перебудови спірного житлового будинку, наявність яких відповідності до вимог чинного законодавства є обов'язковою, а їх відсутність, в свою чергу, унеможливлює вирішення спору по суті щодо виділення часток житлового будинку співвласникам, позов в цій частині не підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи, що вимоги про сплату грошової компенсації, про виділення часток земельної ділянки та встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками нерозривно взаємопов'язані з вимогою про виділення часток житлового будинку, випливають з неї та не можуть бути розглянуті без вирішення останньої, позов в цій частині також не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" (далі - Закон) станом на дату подачі уточненої позовної заяви (17.01.2017р.) ставка судового збору за подачу заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 2 ст. 6 Закону визначено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. У разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону. Водночас в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено судам, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216. статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80. пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору. Під час судового розгляду встановлено, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 256 грн. 18 коп., при цьому враховуючи приписи чинного законодавства, зміст позовних вимог та вартість спірного майна визначеного матеріалами оцінки землі та висновком судової будівельно-технічної експертизи щодо вартості домоволодіння, позивач мав бути сплачений судовий збір в сумі 2 790 грн. 74 коп. ((550 237 грн. 00 коп. : 100 * 49) + (18 915 грн. 00 коп. : 2) : 100% = 4 129 грн. 62 коп.), а відтак враховуючи розмір сплаченого позивачем судового збору недоплаченим залишився судовий збір в розмірі 1 534 грн. 56 коп. ( 2 790 грн. 74 коп. - 1 256 грн. 18 коп. = 1 534 грн. 56 коп.). Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору та за проведення судової будівельно-технічної експертизи залишаються за останнім, при цьому з останнього в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню недоплачений судовий збір в розмір 1 534 грн. 56 коп.

Outcome: approved