Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.03.2007 року [PERSON] (далі - Відповідач) 13.04.2007 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://ргіvatbank.uа/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов"язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 30.11.2017 року має заборгованість 117000.00 грн., яка складається з наступного: 10918,43 грн. заборгованість за кредитом; 106081,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 106081,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав і інтересів ПАТ КБ ПРИВАТБАНК". Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК": заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.03.2007 року у розмірі 117000,00 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. 13 березня 2018 року винесено ухвалу Великолепетиського районного суду Херсонської області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 30 березня 2018 року винесено ухвалу Великолепетиського районного суду Херсонської області про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилася, але надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, але надав на адресу суду відзив на позов та заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає частково та просить суд стягнути з нього суму заборгованості 38301,85 грн. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Відповідно до умов кредитного договору від 20 березня 2007 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачеві [PERSON] (далі - Відповідач) кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитний договір, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], складається із заяви позичальника від 20.03.2007 року, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», та «Тарифів Банку». Відповідач своїм підписом на заяві підтвердив, що він ознайомлений та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, а також виразив свою згоду з тим, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачеві [PERSON] кредит шляхом встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З довідки ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що за кредитним договором, укладеним між сторонами, 20.03.2007 року відповідачеві [PERSON] була видана кредитна картка «Універсальна», старт карткового рахунку відбувся 02 березня 2007 року. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти від 20.12.2017 року вбачається, що для позичальника [PERSON] встановлювався розмір кредитного ліміту: 02 березня 2007 року - в сумі 21600,00 грн., 16 лютого 2010 року - 5500,00 грн., 25 грудня 2012 року - в сумі 6100,00 грн., 01 серпня 2013 року - в сумі 6900,00 грн. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Суд вважає не обґрунтованими доводи відповідача [PERSON] про те, що при нарахуванні відсотків за користуванням кредитом позивач ПАТ КБ "Приватбанк" безпідставно в односторонньому порядку змінював розмір відсоткової ставки. Оскільки, в заяві позичальника від 20 березня 2006 року, яка підписана відповідачем та є складовою кредитного договору між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], сторони визначили розмір базової відсоткової ставки нарівні 22,8% із розрахунку 360 днів у році. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.03.2007 року вбачається, що банк нараховував відповідачеві відсотки за користування кредитом за відсотковими ставками: з 13 квітня 2007 року - 22,8% річних, з 01 січня 2013 року - 30% річних, з 01 вересня 2014 року - 34,8% річних, з 01 квітня 2015 року 43,2% річних. Отже, протягом строку дії кредитного договору позивач ПАТ КБ "Приватбанк" змінював розмір відсоткової ставки за користування кредитом, що передбачено п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що всупереч вищезазначеним нормам цивільного законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення кредиту не дотримався, тим самим порушив істотні умови кредитного договору. Відповідач [PERSON] станом на 30.11.2017 року має заборгованість у розмірі 117000,00 грн. за кредитним договором № б/н від 20.03.2007 року, яка складається з наступного: 10918,43 грн. заборгованість за кредитом; 106081,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 106081,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи умови кредитного договору за несвоєчасне чи неповне виконання відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором, суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафів, оскільки згідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договором. Таким чином, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором добровільно не виконав, порушивши норми чинного законодавства, законні права та інтереси позивача, а тому позивач має право на повернення кредиту з одночасною сплатою відсотків, пені, комісії за користування кредитом та штрафів, оскільки згідно до ст.ст. 526, 629, 611, 1054 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а зобовязання, взяті на себе сторонами, мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати у розмірі вартості сплаченого судового збору розміром 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved