Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

20.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхньої повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що за час перебування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] На даний час вона є повнолітньою, з 01.09.2016 року навчається на денному відділені технологічного-промислового коледжу Вінницького національного аграрного університету, на платній основі, строк закінчення навчання 30.06.2019 року. Донька продовжує перебувати на утриманні матері, стипендії чи іншого джерела доходів не має, таким чином позивач вважає, що відповідач, зобов"язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки [PERSON], а тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, щомісяця і до закінчення навчання донькою, тобто до 30.06.2019 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю. Пояснила, що донька потребує матеріальної допомоги, оскільки вона сама її утримувати не має змоги. Кожного тижня на дитину ідуть витрати на проїзд, харчування. а також проживання в гуртожитку. За навчання також кожного семестру необхідно сплачувати кошти, тому наполягає на задоволені її позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що готовий сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1000 грн. щомісячно. Крім того зазначив, що за навчання дитини позивачем сплочені кошти, які вона отримала від нього як аліменти, до повноліття дочки. Вважає, що батьки зобов"язані утримувати дитину однаково, а оскільки позивач не працює, доходів не має, крім іншого він залишив сім"ї будинок та господарство, тому вважає, що саме 1000 грн щомісячно буде достатнім для забезпечення дитини. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу батьків проживає із матірю. Як вбачається із довідки Технологічного-промислового коледжу Вінницького національного аграрного університету [PERSON] навчається у зазначеному закладі на денному відділені за контрактною формою по спеціальності "облік і оподаткування". Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2019 рік. Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в зв"язку з навчанням за контрактною формою на денному відділенні Технологічно-промислового коледжу Вінницького національного аграрного університету, не маючи самостійних доходів, потребує матеріального утримання зі сторони батьків. Беручи до уваги довідку про доходи відповідача, суд вважає, що останній має реальну можливість виконати свій обов"язок по утриманні доньки на період її навчання. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що позивач працездатний, щомісячно отримує заробітну плату, стан здоров"я задовільний, інших утриманців не має., інших обставин, що мають істотне значення не встановлено. Разом з тим, суд не бере до уваги копію договору про навчання №94 від 31.08.2016 року, оскільки він укладений між представником коледжу та [PERSON], яка не є стороною по справі. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання їхньої доньки яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, що буде достатнім для забезпечення потреб дитини до закінчення нею навчання. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст.. 88 ч.1 ЦПК судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial