Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який у наступному уточнила, посилаючись на те, що вона є власником автомобіля [NUMBER], яким користувався її син [PERSON] 24.11.2014 р. автомобіль знаходився на стоянці в м. Донецьку, звідки був викрадений невстановленими особами, свідоцтво про реєстрацію автомобіля залишилося у сина. В липні 2015 р. її син звернувся до відділення міліції із заявою про незаконне заволодіння автомобілем, відомості про це були внесені до ЄРДР за ч. 3 ст. 289 КК України. В ході досудового розслідування виявилося, що викрадений автомобіль 06.06.2015 р. в Центрі ДАЇ № 1405 м. Маріуполя від імені позивачки по підробленим документам був переоформлений на [PERSON]. 12.06.2015 р. в Центрі ДАЇ № 5101 м. Одеси на [PERSON], та 18.06.2015 р. в Центрі ДАЇ № 6801 м. Хмельницького на [PERSON], якому видані держномери ВХ0303ВТ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ СХТ 199192. Тому, у останній редакції позовних вимог, просила визнати недійсними та скасувати всі перереєстрації транспортного засобу, визнати за нею право власності на автомобіль, витребувавши його з чужого незаконного володіння. Позивач [PERSON] суду надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі, за участі її представника адвоката [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги тільки стосовно визнання недійсною та скасувати реєстрацію автомобіля на імя [PERSON], визнання за [PERSON] права власності на автомобіль, та витребування автомобіля з чужого незаконного володіння у [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що позивачка є власником автомобілю "Volkswagen Passat", з державним реєстраційним номером АН 0400 АТ, який знаходився в користуванні у її сина [PERSON]. Крім того зазначила, що 24.11. 2014 року даний автомобіль було викрадено з підземної стоянки в м. Донецьк, у звязку із чим в липні 2015 року [PERSON] звернувся до чергової частини Жовтневого РВ МММУ ГУМВС України в Донецькій області із заявою про викрадення автомобілю. За даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015050770002881, за попередньою кваліфікацією ч. 3 ст. 289 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що даний автомобіль було перереєстровано в Центрі ДАІ м. Маріуполя на нового власника [PERSON], після чого в центрі ДАІ м. Одеси на [PERSON], а в подальшому в центрі ДАІ м. Хмельницького на [PERSON] Висновком експерта встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, який подавався на первинну перереєстрацію до Центру з обслуговування м. Маріуполя № 1 з метою перереєстрації транспортного засобу на [PERSON] було підроблено, заява, яку подавав [PERSON] за підписом позивача [PERSON] також є підробленою, тобто це підтверджує відсутність волевиявлення та бажання позивача [PERSON] на продаж автомобілю. Крім того, матеріалами кримінального провадження також підтверджено, що поза волею позивача, як власника транспортного засобу, вибуло майно з її володіння, що підтверджується також і тим, що оригінал свідоцтва видане на імя [PERSON] був у неї на руках, а крім того в даному свідоцтві зазначено, що цей автомобіль належить їй на підставі права спадкування. В той же самий час у підробленому свідоцтві зазначено, що [PERSON] просто є власником даного автомобілю. Стосовно оформлення довідки-рахунку зазначила, що [PERSON] звернувся до ТОВ "Бест Моторс", надав свій паспорт, ідентифікаційний номер, а також звернулась невстановлена особа яка назвалась [PERSON] та надала паспорт на імя [PERSON] В той же самий час, з копій паспорту позивачки [PERSON] та копії паспорту особи, яка представилась [PERSON] вбачається, що ані фотокартка, ані підпис особи, не відповідають оригінальним та справжнім паспортним даним позивача [PERSON] В той же самий час збігається серія і номер паспорту, паспорті дані особи, місце та дата видачі, та місце реєстрації особи. Після цього на [PERSON] було видано договір комісії, акт технічного стану транспортного засобу та довідку-рахунок. Позивачка [PERSON] не надавала згоду на продаж автомобілю, не уповноважувала інших осіб для продажу автомобілю. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що вся ця справа сфабрикована зі сторони позивача та її сина, а [PERSON] є останнім власником автомобілю. Визнати власником [PERSON] на даний момент є не можливим поки не буде доведено факт незаконного заволодіння автомобілем, не встановлено факт законної чи незаконної купівлі автомобілю. [PERSON] через мережу інтернет дізнався про продаж даного автомобілю в м. Одесі, він поїхав до м. Одеса, автомобіль та технічні документи оглядав експерт. А тому [PERSON] пересвідчившись у дійсності документів, транспортного засобу його придбав через довідку-рахунок, після чого автомобіль було знято з реєстрації в м. Одеса та перегнано до м. Хмельницький. Після вилучення автомобілю, ми дізналися про ухвалу слідчого судді про вилучення автомобілю та накладення арешту. Апеляційний суд скасував ухвали слідчого судді, однак до даного часу автомобіль не повернуто та перебуває на зберіганні у [PERSON] Також зазначив, що відповідачу відомо той факт, що автомобіль первинно належав [PERSON] та був перепроданий тричі. Також пояснив, що йому відомо про те, що [PERSON] є засновником та власником фірми "Індустріальні проекти". Представники третьої особи Регіонального сервісного центру в Донецькій області МВС України [PERSON] позов не визнала. В обґрунтування своїх заперечень пояснила, що реєстрація проводилась на підставі діючого на той час законодавства. Згідно із заявою від 05.06. 2015 року [PERSON] та доданої довідки-рахунок, останній звернувся до Центру ДАІ з метою перереєстрації власника транспортного засобу. Відповідно до вимог діючого законодавства було встановлено особу заявника, проведено огляд транспортного засобу, зроблені запитим з метою проведення перевірки за Єдиним державним реєстром Державтоінспекції та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, встановлення відповідності конструкції і технічного стану транспортних засобів обовязковим вимогам правил, нормативів і стандартів України. Під час перереєстрації було надано висновок експертного дослідження Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Одеській області від 27.05. 2015 року, відповідно до якого номер кузова, номер двигуна, наданого на дослідження транспортного засобу не змінювалися, бланк наданого на дослідження документа свідоцтва про перереєстрацію транспортного засобу відповідає бланкам, які є в офіційному обігу. А тому на підставі наданих документів, з дотриманням встановленої процедури перереєстрації і була проведена перереєстрація транспортного засобу. Крім того зазначила, що в подальшому на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.08. 2015 року документи про перереєстрацію транспортного засобу було вилучено у рамках кримінального провадження. Крім того зазначила, що оскільки органи РСЦ МВС в Донецькій, Хмельницькій та Одеських областях є державними органами, а тому висуватися вимоги до них у цивільному провадження не можуть. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру в Донецькій області МВС України [PERSON] позов не визнав та підтримав заперечення оголошені представником [PERSON] В доповненні зазначив, що відповідно до діючого на той час законодавства, документів які надав [PERSON] було достатньо для перереєстрації транспортного засобу, власник автомобілю не був потрібен. В той же самий час, довідка-рахунок була перевірена, вона перебувала у базі. На той час постанова КМУ № 1388 від 07.09. 1998 року була і зараз є діючою. Крім того зазначив, що при перереєстрації транспортного засобу вилучається старе свідоцтво про реєстрацію, видане на колишнього власника та зберігається впродовж трьох років, а новому власнику видається свідоцтво на його імя та регіональний реєстраційний номер з кодом Одеської області. Таке свідоцтво на старого власника було вилучене на підставі ухвали слідчого судді. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області МВС України в судовому засіданні участі не приймав, у письмових запереченнях на позов зазначив, що позовні вимоги про здійснення скасування державної реєстрації не визнає, оскільки на час здійснення перереєстрації транспортного засобу, що є спірним, довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана субєктом господарювання, діяльність якого повязана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. В той же самий час зазначено, що на час здійснення реєстраційних дій у ВРЕВ м. Хмельницького щодо спірного транспортного засобу, то він є таким, що не суперечить вимогам чинного законодавства, а тому в частині визнання недійсним та скасування реєстрації транспортного засобу за [PERSON] просили відмовити, стосовно інших позовних вимог залишили їх вирішення на розсуд суду. Також просили проводити розгляд справи без представника РСЦ МВС в Хмельницькій області. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучі повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявились, причин неявки суду не повідомили, тому справу розглянуто за їхньої відсутності на підставі наданих доказів. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України надіслав на адресу суду заперечення, в яких зазначили, що спірний автомобіль зареєстрований на імя [PERSON] на підставі довідки-рахунку від 12.06. 2015 року, видано державні номерні знаки та свідоцтво про реєстрацію. Також зазначили, що на даний автомобіль накладено арешт Приморським районним судом м. Маріуполя. Просили суд прийняти правову позицію РСЦ МВС в Одеський області, розгляду справи провести без участі представника, а про прийняти рішення повідомити. Cуд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи. Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль "Volkswagen Passat", з державним реєстраційним номером АН 0400 АТ належав [PERSON] відповідно до свідоцтва про спадщину. (Том № 1, а.с.7) Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37310942 від 07.05. 2014 року вбачається, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON]. (Том №1, а.с.24) З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015050770002881 вбачається, що заявник [PERSON] звернувся до чергової частини Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області із заявою про незаконне заволодіння невстановленою особою автомобілем "Volkswagen Passat", з державним реєстраційним номером АН 0400 АТ, яке мало місце 24.11.2014 р. на території міста Донецьк. (Том № 1, а.с.178) Згідно з відповіді ЦНППВАЗ з обслуговування Володарського та Першотравневого районів при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області вбачається, що відносно автомобіля "Volkswagen Passat" з державним реєстраційним номером АН 0400 АТ вчинялися наступні правочини: -05.06. 2015 року у Центрі ДАІ № 1405 м. Маріуполі перереєстрація транспортного засобу на нового власника за довідкою-рахунком, державний номер [NUMBER], свідоцтва про реєстрацію СХТ 140949 за [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]; -12.06. 2015 року у Центрі ДАІ № 5101 м. Одеси перереєстрація транспортного засобу на нового власника за довідкою-рахунком, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію СХТ 173679 за [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]; -12.06. 2015 року у Центрі ДАІ № 5101 м. Одеси зняття з обліку для реалізації, транзитні номери 16ВЕ9302, свідоцтво про реєстрацію СХТ 173679 [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]; -18.06. 2015 року у Центрі ДАІ № 6801 м. Хмельницького реєстрація транспортного засобу придбаного в торгівельній організації, державний реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію СХТ 199192 за [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. (Том № 1, а.с.9) Таким чином, кінцевим власником автомобілю "Volkswagen Passat" став [PERSON] (Том № 1, а.с.11) Також судом встановлено, що в рамках кримінального провадження № 12015050770002881, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.08. 2015 року були вилучені документи у Центрі ДАІ 1405 м. Маріуполя, а саме: свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія САТ " 781991 на імя [PERSON], заява [PERSON] № 65277728 від 05.06. 2015 року, роздруківка перевірок по базам АМТ, довідка-рахунок ААЕ № 135968 від 05.06. 2015 року, виданої ТОВ "Бест Моторс", висновок експертного дослідження № 16/311/172 від 27.05. 2015 року, копія витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна. На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.08. 2015 року були вилучені у ТОВ "Бест Моторс", а саме: копія довідка-рахунок ААЕ № 135968 від 05.06. 2015 року, видана ТОВ "Бест Моторс", акт № 423 від 05.06. 2015 року щодо технічного стану транспортного засобу, копія паспорту [PERSON], копія ІПН [PERSON], копія паспорту [PERSON], копія ІПН [PERSON], витяг № 4106806 на імя [PERSON] про те, що автомобіль "Volkswagen Passat", державний номер [NUMBER] під арештом не знаходиться, по системі "Розшук" не значиться, копія технічного паспорту САТ 781991, копія договору комісії № 442/15 від 05.06. 2015 року з додатком, витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна. (Том № 1, а.с. 179, 180-182, 185, 186-189) Згідно висновку експерта № 1199 від 10.09. 2015 року встановлено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ № 781991 на автомобіль "Volkswagen Passat", державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2012 року випуску, виданий 07.05. 2014 року Центром ДАІ № 1403 на імя [PERSON], за якістю відображення захисної сітки та реквізитів виготовлювача бланка не відповідає вимогам підприємства, яке здійснює офіційний випуск документів даного зразку в Україні. Наданий на дослідження бланк виготовлено за допомогою копіювально-множильної техніки. (том №1, а.с. 25-29) За фактом самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення за результатами перевірки у порядку нагляду, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10. 2015 року за № 42015050990000081, були внесені відомості про вчинення кримінального злочину за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України, щодо невстановлених осіб. (Том № 1, а.с.178) Допитаний у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сином позивача [PERSON] Так, 24.11. 2014 року, у перші половині дня йому зателефонував охоронець стоянки і повідомив, що його автомобіль увезли люди у комуфляжній формі. Більше детальніше охоронець розповів коли [PERSON] вже прибув на місце, що було три автомобілі з людьми, які увезли спірний автомобіль та інші чотири автомобілі. Також пояснив, що одразу зателефонував в міліцію так званої "ДНР" і повідомив про крадіжку автомобіля, після чого йому надходили дзвінки, щоб він під'їхав до прокуратури, військової поліції та до обласної міліції де писав заяви про викрадення автомобілю. Через деякий час, за повідомленням своїх знайомих про перебування мого автомобілю на стоянці магазину "Обжора" він поїхав і побачив, що дійсно то його автомобіль, оскільки на лобовому склі зазначено він-код. В автомобіль сідали двоє незнайомих осіб, одна цивільна особа, під охороною іншої особи зі зброєю. [PERSON] намагався зупинити цих людей, однак йому стали погрожувати зброєю і він був змушений відійти. В травні 2015 року більше автомобіль не було видно в м. Донецьк, і він поїхав і написав заяву про викрадення автомобілю на території підконтрольній Україні. Всі документи на даний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію та технічний паспорт на автомобіль, ключі залишились на руках у [PERSON] Для проведення експертизи оригінали документів вилучались слідчим, після чого були повернуті. Також зазначив, що ніхто до нього звертався з метою купівлі даного автомобілю. На час викрадення автомобілю, він постійно проживав та був зареєстрований у м. Донецьк. На момент вчинення цього злочину, територія м. Донецьк була вже окупована та не контролювалась Україною, і можна вважати, що цей злочин вчинили представники так званої "ДНР". Також зазначив, що охоронця зачинили у його приміщенні, і не давали змогу йому вийти звідти. Крім того охоронець розповідав, що бачив чоловіка із ноутбуком та в куртці із написом "Volkswagen", можливо то була людина з сервісного центру. На даний час автомобіль знаходиться у [PERSON] на зберіганні в гаражі. Також йому відомо, що кримінальне провадження щодо викрадення автомобілю перебуває у Селидівському ВП, однак його не викликали туди. З висновку експертного дослідження Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Одеській області № 16/311/172 від 27.05. 2015 року, наданого відповідачем [PERSON] до Центру ДАІ 1405 в м. Маріуполі вбачається, що номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], наданого на дослідження транспортного засобу "Volkswagen Passat", не змінювалися; бланк наданого на дослідження документа "Свідоцтво про реєстрацію ТЗ" серія САТ № 781991 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу.(Том № 1, а.с. 184) В той же самий час, з відповідей за № 19/116-22335 від 29.12. 2016 року, за № 19/116-338 від 10.01. 2017 року вбачається, що Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром висновок № 16/311/172 від 27.05. 2015 року не видавався. (Том № 2, а.с.129) Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. \~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин суд визнає вказані докази допустимими, оскільки не має підстав їм не довіряти, та стороною відповідача не доведено в суді іншого. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами 1, 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином, судом беззаперечно встановлені факти протиправного заволодіння транспортним засобом позивачки та укладання незаконних правочинів щодо транспортного засобу на інших осіб, всупереч положенням ст.ст. 203, 215 ЦК України, тому правочин, укладений 05.06.2015 р. має бути визнаний недійсним судом. Щодо позовних вимог в частині визнання права власності на транспортний засіб, то суду зазначає наступне. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як вже зазначалося вище, під час звернення відповідача [PERSON] та невстановленої особи до ТОВ "Бест Моторс" було використано підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на імя [PERSON], предявлено паспорт на імя [PERSON] невстановленою особою, що призвело до того, що на підставі цих документів ТОВ "Бест Моторс" видало [PERSON] довідку-рахунок серія ААЕ № 135968, про продаж і видачу легкового автомобілю "Volkswagen Passat", номер двигуна [NUMBER]. (Том №1, а.с.189) В той же самий час, як встановлено судом, наразі за фактом використання завідомо підробленого документу, яке мали місце під час звернення до ТОВ "Бест Моторс" з метою отримання довідки-рахунку внесені відомості до ЄРДР за № 42015050990000081 та триває досудове розслідування. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оскільки таке право власності позивачки [PERSON] на транспортний засіб "Volkswagen Passat" заперечується, тому є всі підстави для відновлення порушеного права позивачки шляхом визнання права власності на транспортний засіб. Щодо позовних вимог в частині витруювання з чудового незаконного володіння транспортного засобу, суд зазначає наступне. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Стаття 330 ЦК України передбачає, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення\~статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Оскільки майно було викрадене у особи, якій власник добровільно передав майно, та це майно вибуло з володіння власника не з його волі, тому є підстави для відновлення та захисту порушеного права позивачки, шляхом витребування майна з незаконного володіння добросовісного набувача [PERSON] Оскільки позов задовольняється, то, на підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачки мають бути відшкодовані відповідачами у повному обсязі у рівних частках.

Outcome: approved