Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання порядку користування квартирою та розподілу особового рахунку між співвласниками квартири. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач із сином - відповідачем [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Позивач користується однією із кімнат з житловою площею 14,4 кв.м та балконом, а іншою кімнату житловою площею 14,9 кв.м використовує у власних потребах відповідач - її син. Позивач та її син зареєстровані в зазначеній квартирі, проте комунальні послуги оплачує позивач. Позивач просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], а саме: позивачу виділити в користування кімнату площею 14,4 кв.м., відповідачу [PERSON] в користування виділити кімнату площею 14,9 кв.м., коридор, кухню, ванну та вбиральню залишити в загальному користуванні та зобов'язати Дніпровський ЖЕК № 408 розділити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем [PERSON]. 17 червня 2015 року ухвалою суду замінено первісного відповідача Дніпровську житлово-експлуатаційну контору № 408 м.Києва на належного відповідача Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» . Позивач в судове засідання не з"явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Причини неявки в судое засідання не повідомив. Представник відповідача Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи. До суду надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності та винести рішення згідно чинного законодавства. Судова повістка про виклик відповідача [PERSON], в судове засідання в порядку ст.76 ЦПК України не вручена з відміткою - у зв"язку з відсутністю за місцем проживання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно довідки Дніпровської житлово-експлуатаційної організації № 408 м.Києва [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, так як в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 жовтня 1999 року, посвідченого керівником органу приватизації Дніпровської районної державної адміністрації у м. Києва [PERSON] квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях.(а.с. 6). Згідно технічного паспорту квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] складає з двох кімнат: кімната площею 14,9 кв.м, кімната площею 14,4 кв.м, та підсобних приміщень: кухні, вбиральні, ванної кімнати, коридору, загальна площа квартири - 43,4 кв.м, житлова площа 29,3 кв.м (а.с.41). Дослідивши добуті докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен з співвласників має право на надання йому у користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.380 ЦК України). Відповідно до ст.383 ЦК України квартира використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім'ї. Відповідно до п. 14 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності» можливо встановлення порядку користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов та п.6 постанови № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та складає з двох кімнат: кімната площею 14,9 кв.м, кімната площею 14,4 кв.м, та підсобних приміщень: коридору, кухні, вбиральні, ванної кімнати, загальна площа квартири - 43,4 кв.м, житлова площа - 29,3 кв.м Позивачем заявлені вимоги про визначення порядку користування житловим приміщенням, що належить на праві спільної сумісної власності. Частиною 4 ст. 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. З урахуванням розміру житлової площі - 29,3 кв.м, рівності часток у праві власності на спірну квартиру, запропонованого варіанту користування: виділити позивачу кімнату житловою площею : 14,4 кв.м, відповідачу - 14,9 кв.м. (при цьому позивач зазначає, що такий порядок користування склався між сторонами), позовні вимоги щодо запропонованого варіанту користування спірною квартирою підлягають задоволенню. Вимоги про розподіл особових рахунків з оплати комунальних послуг не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що його права відповідачами були порушені. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], комнуального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва»про визнання порядку користування квартирою та розподілу особового рахунку між співвласниками квартири слід задовольнити частково. Визначити порядок користування житловою квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 44,16 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м. Виділити [PERSON] в користування кімнату № 5 площею 14,4 кв.м. Виділити [PERSON] в користування кімнату № 6 площею 14,9 кв.м. Залишити у спільному користуванні [PERSON] до [PERSON] інші приміщення:: кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор. В іншій частині позовних вимог відмовити. 01 листопада 2011 року набрав законної чинності Закон України "Про судовий збір". Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" при подачі позовної заяви немайнового характеру до суду оплачується ставка судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті. Згідно п.13 цієї постанови, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Згідно квитанції № 149 від 15 квітня 2015 року позивачем сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., як за вимогу немайнового характеру. Натомість, прохальна частина позовної заяви містить дві вимоги: вимога про встановлення конкретного порядку користування квартирою (немайновий характер), вимога про зобов'язання розділити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг (немайновий характер). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку із задоволенням позовних вимог про визначення порядку користування житловою квартирою, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача [PERSON] . Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 243 грн. 60 коп. У зв"язку з відмовою задовольнити вимогу про зобов'язання розділити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, судові витрати слід покласти на позивача та стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial