Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

19 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Веселинівського районного споживчого товариства Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності за набувальною давністю. В позовній заяві зазначила, що їй як працівнику Веселинівського райспоживтовариства в червні 1994 року рішенням правління було надано дозвіл на вселення до гуртожитку по [ADDRESS], де була вона прописана 23 червня 1994 року. В 1997 році РСТ прийнято рішення про зміну статусу будівлі з гуртожитку на житловий будинок, у зв'язку з чим 20 січня 1997 року РСТ подало заяву до Веселинівської селищної ради про переведення гуртожитку до житлового фонду, яку рішенням виконавчого комітету селищної ради від 28 січня 1997 року № 3 було задоволено. 07 лютого 1997 року державною технологічною комісією було визнано готовність реконструйованого під семиквартирний житловий будинок гуртожитку закінченим та готовим до експлуатації. В березні 1997 року мешканці гуртожитку звернулися до правління РСТ з проханням про надання дозволу на реконструкцію гуртожитку в житловий будинок, на що 19 березня 1997 року правління РСТ надало згоду. Житлові площі гуртожитку було перерозподілено між його мешканцями та позивачці було виділено трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. В серпні 2004 року РСТ було оголошено про проведення аукціону з продажу житлових площ в гуртожитку, у зв'язку з чим позивачка звернулася до правління РСТ з заявою від 27 серпаня 2004 року про надання їй дозволу на участь в аукціоні. 01 вересня 2004 року у зв'язку з відсутністю покупців Постановою правління Веселимнівського РСТ № 30а "Про реалізацію гуртожитку Веселинівського РСТ" було постановлено "Продати без проведення аукціону житлову площу гуртожитку РСТ - [PERSON], площею 81, 6 кв. м., стартовою ціною 4080 грн.. На виконання вищевказаної постанови 30 листопада 2004 року між позивачкою та РСТ було укладено договір купівлі-продажу житлового приміщення в [ADDRESS], за яким РСТ передало вищевказану житлову площу, а позивачка сплатила дану площу в сумі 4080 грн. до 01 грудня 2004 року. 28 вересня 2010 року Веселинівською селищною радою Веселинівському РСТ було видано свідоцтво про право власності на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] та зареєстровано право власності на неї, однак договір купівлі-продажу не був належно оформлений та зареєстрований із-за відсутності у продавця правовстановлюючих документів, а на даний час зробити це не має можливості, оскільки договір було укладено та виконано стронами за 6 років до отримання продавцем РСТ правовстановлюючих документів. Зазначене спонукало позивачку звернутися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, представник надав заяву, якою просить справу слухати в їх відстність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позові. Представник відповідача Веселинівського районного споживчого товариства Веселинівського району Миколаївської області Кавецька І.А. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, якою просить справу слухати в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Улусян В.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву якою просить слухати справу у його відсутність, прогти позову не заперечує. Суд, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачці як працівнику Веселинівського райспоживтовариства в червні 1994 року рішенням правління було надано дозвіл на вселення до гуртожитку по [ADDRESS], де була прописана 23 червня 1994 року. В 1997 році РСТ прийнято рішення про зміну статусу будівлі з гуртожитку на житловий будинок, у зв'язку з чим 20 січня 1997 року РСТ подало заяву до Веселинівської селищної ради про переведення гуртожитку до житлового фонду, яку рішенням виконавчого комітету селищної ради від 28 січня 1997 року № 3 було задоволено. 07 лютого 1997 року державною технологічною комісією було визнано готовність реконструйованого під семиквартирний житловий будинок гуртожитку закінченим та готовим до експлуатації. В березні 1997 року мешканці гуртожитку звернулися до правління РСТ з проханням про надання дозволу на реконструкцію гуртожитку в житловий будинок, на що 19 березня 1997 року правління РСТ надало згоду. Житлові площі гуртожитку було перерозподілено між його мешканцями та позивачці було виділено трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. В серпні 2004 року РСТ було оголошено про проведення аукціону з продажу житлових площ в гуртожитку, у зв'язку з чим позивачка звернулася до правління РСТ з заявою від 27 серпаня 2004 року про надання їй дозволу на участь в аукціоні. 01 вересня 2004 року у зв'язку з відсутністю покупців Постановою правління Веселимнівського РСТ № 30а "Про реалізацію гуртожитку Веселинівського РСТ" було постановлено "Продати без проведення аукціону житлову площу гуртожитку РСТ - [PERSON], площею 81, 6 кв. м., стартовою ціною 4080 грн.. На виконання вищевказаної постанови 30 листопада 2004 року між позивачкою та РСТ було укладено договір купівлі-продажу житлового приміщення в [ADDRESS], за яким РСТ передало вищевказану житлову площу, а позивачка сплатила дану площу в сумі 4080 грн. до 01 грудня 2004 року. 28 вересня 2010 року Веселинівською селищною радою Веселинівському РСТ було видано свідоцтво про право власності на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] та зареєстровано право власності на неї, однак договір купівлі-продажу не був належно оформлений та зареєстрований із-за відсутності у продавця правовстановлюючих документів, а на даний час зробити це немає можливості, оскільки договір було укладено та виконано стронами за 6 років до отримання продавцем РСТ правовстановлюючих документів. Оскільки позивачка заволоділа квартирою на підставі низки рішень РСТ та договору купівлі-продажу, а тому її заволодіння є добросовісним, так як при заволодінні квартирою вона не знала і не могла знати про відсітність у неї підстав набуття права власності. Крім того, заволодіння квартирою позивачкою є відкритим, оскільки остання не приховувала факт знаходження квартири у її володінні, що підтверджується її постійним проживанням в квартирі та тим, що вона зареєструвалася в електропостачальній та газопостачальній організаціях, як абонент. Також, володіння позивачки квартирою є безперервним, оскільки воно не переривалося протягом періоду з 23 червня 1994 року по теперішній час. Вищевикладені обставини підтверджуються копією заяви позивачки про надання дозволу на участь в аукціоні, квитанцією до прибуткового касового ордера про оплату участі в аукціоні, договром купівлі-продажу приміщення в гуртожитку, квитанцією до прибуткового касового ордера про сплату вартості квартири, копією постанови правління Веселинівського РСТ № 30а від 01.09.2004 р. "Про реалізацію гуртожитку Веселинівського РСТ", копією заяви Веселинівського РСТ № 19/4 від 20 січня 1997 року, копією рішення виконкому Веселинівської селищної ралди від 28.01.1997 р. № 3 "Про дозвіл переобладнання гуртожитку в 7-ми квартирний житловий будинок", копією акту технологічної комісії, копією рішення виконкому Веселинівської селищної ради від 17.02.2006 р. № 35 "Про переведення гуртожитку в 7-ми квартирний житловий будинок по [ADDRESS]", витягами з Технічного паспорта на 7-ми квартирний житловий будинок від 14.08.2006 р., копією рішення виконкому Веселинівської селищної ради від 26.08.2010 р. № 1 "Про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно" 27460954 від 28.09.2010 р., а також особистими документами позивача, а саме - свідоцтвом про розірвання шлюбу та про зміну прізвища і даними паспорта. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. На підставі викладеного, з урахуванням положень вищевказаних правових норм суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved