Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Заявлені позовні вимоги мотивував тим, що 19.01.2008р. його мати, яка являється відповідачем по справі, [PERSON] подарувала і фактично передала йому 39/100 частини належного їй на праві власності цілого житлового будинку № 9 по вул. 71 Стрілкової дивізії у м. Хмільнику Вінницької області, про що у простій письмовій формі було укладено договір дарування. Однак у звязку з ухиленням матері від оформлення договору дарування у нотаріальній формі, позивач звернувся у Постійно діючий третейський суд при асоціації правників «Арбітр», за рішенням від 6 лютого 2009 року якого договір дарування 39/100 частини цілого житлового будинку укладеного 19.01.2009 року між сторонами було визнано дійсним та визнано за [PERSON] право власності на 39/100 частини цілого житлового будинку, яка складається з приміщень: кімната 1-5, кімната 1-6, кімната 1-7, загальною площею 37,9 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., розташованого за адресою: Вінницька область, м. Хмільник, вул. 71 Стрілкової дивізії № 9. У зв'язку із необхідністю відчужити належну йому частину будинку, позивач звернувся до нотаріальної контори, однак у посвідченні договору йому було відмовлено оскільки рішення третейського суду не є підставою для вчинення нотаріальних дій, що змушує його звертатись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Причому відповідач позов визнає, проти заявлених вимог не заперечує. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 06.02.2009р. постійно діючим третейським судом при асоціації правників «Арбітр» у справі № 08-09 було прийнято рішення, згідно якого договір дарування 39/100 частини цілого житлового будинку, укладений 19.01.2009 року між [PERSON] та [PERSON] визнано дійсним та визнано за позивачем право власності на 39/100 частини цілого житлового будинку, яка складається з приміщень: кімната 1-5, кімната 1-6, кімната 1-7, загальною площею 37,9 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., розташованого за адресою: Вінницька область, м. Хмільник, вул. 71 Стрілкової дивізії № 9. Позивач оформив право власності на 39/100 частини цілого житлового будинку №9, по вул. 71 Стрілкової дивізії, у м. Хмільнику Вінницької області, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим КП «ВООБТІ» 19.03.2009 року. Відповідно до довідки управління містобудування та архітектури виконкому Хмільницької міської ради №19-24/1199 від 08.11.2016р. вулицю "71 Стрілкової дивізії" перейменовано на вулицю "71 Стрілецької дивізії". В зв"язку з необхідністю відчудження належної позивачеві частини будинку, останній звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки оригінал рішення тритейського суду у позивача відсутній. Згідно ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав на підставі рішень тритейських суддів чи їх дублікатів не проводиться. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ч.1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Суд, враховуючи те, що позивач підтримав заявлені вимоги, відповідач у справі позов визнав, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 15,16, 317, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved