Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "НАДРА" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 жовтня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6/4/20/2007/840-К/1594, згідно з яким він отримав у Банку кредит у розмірі 12 971,7 доларів США. Відповідно до умов п.п. 1.1., 1.3. договору, банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 12 971,7 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,39 % річних. Пунктом 1.3. передбачено, що відсотки розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,39 % річних, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості (п. 3.3. договору). Свої зобов'язання за договором Банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки (п. 3.1. договору), що підтверджується меморіальними валютними ордерами від 26.10.2007 року. В свою чергу, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав і не виконує по теперішній час. Так, відповідно до п. 3.3.2 договору, відповідач зобов'язався проводити погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом сплати щомісячної суми мінімально необхідного платежу у сумі 145,69 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту - 12 жовтня 2027 року. Відповідно до п.п. 3.5.-3.6. договору у разі, якщо позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж, інші платежі передбачені договором, то Банк приймає виконання зобов'язання Позичальником своїх зобов'язань за договором у такому порядку: - плата за управління кредитом; - прострочені відсотки за користування кредитом; - відсотки за користування кредитними коштами; - пені та штрафу; - витрати, пов'язані з моніторингом та супроводом кредиту; - прострочена сума кредиту; - сума кредиту. Відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором передбачена розділом 5 Договору. Зокрема у випадку прострочення виконання зобов'язання, щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій в обумовлені договором строки позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. А у разі порушення Позичальником умов п.4.3.2 щодо суворого дотримання положень кредитного договору, договору іпотеки, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної договором, за кожен випадок. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за Договором за відповідачем [PERSON] станом на 26.09.2013 року існує заборгованість за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1594 від 26.10.2007 року у розмірі 22 022,61 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ 7,9930 грн. за 1 долар США станом на 01.10.2013 року дорівнює 176 024,82 грн. і складається із: - заборгованості за кредитом - 12 728,63 дол. США, що дорівнює 101 739,94 грн.; - заборгованості за відсотками - 8 108,84 дол. США, що дорівнює 64 813,96 грн.; - пені - 1 185,14 дол. США, що дорівнює 9 472,82 грн. З метою забезпечення належного виконання умов Договору між Банком та Відповідачем було укладено договір іпотеки 6/4/20/2007/980-І/1595, відповідно до умов якого в іпотеку Банку передане майно, що належить відповідачу на праві власності, а саме: квартира [ADDRESS]. Згідно з умовами п.5.1. Договору іпотеки Іпотекодержатель (Банк) має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань в цілому або в тій чи іншій його частині. З 4 лютого 2011 року Банк здійснює фінансову діяльність як акціонерне товариство публічного типу. У зв'язку з приведенням статуту у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» була проведена державна реєстрація статуту в новій редакції, внаслідок чого найменування ВАТ КБ «Надра» змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ КБ «Надра». У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання ". Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6/4/20/2007/840-К/1594, згідно з яким він отримав у Банку кредит у розмірі 12 971,7 доларів США (а.с.5-7). Відповідно до умов п.п. 1.1., 1.3. договору, банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 12 971,7 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,39 % річних. Пунктом 1.3. передбачено, що відсотки розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,39 % річних, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості (п. 3.3. договору). Свої зобов'язання за договором Банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки (п. 3.1. договору), що підтверджується меморіальним валютним ордером від 26.10.2007 року (а.с.13). В свою чергу, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав і не виконує по теперішній час. Так, відповідно до п. 3.3.2 договору, відповідач зобов'язався проводити погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом сплати щомісячної суми мінімально необхідного платежу у сумі 145,69 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту - 12 жовтня 2027 року. Відповідно до п.п. 3.5.-3.6. договору у разі, якщо позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж, інші платежі передбачені договором, то Банк приймає виконання зобов'язання Позичальником своїх зобов'язань за договором у такому порядку: - плата за управління кредитом; - прострочені відсотки за користування кредитом; - відсотки за користування кредитними коштами; - пені та штрафу; - витрати, пов'язані з моніторингом та супроводом кредиту; - прострочена сума кредиту; - сума кредиту. Відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором передбачена розділом 5 Договору. Зокрема у випадку прострочення виконання зобов'язання, щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій в обумовлені договором строки позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. А у разі порушення Позичальником умов п.4.3.2 щодо суворого дотримання положень кредитного договору, договору іпотеки, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної договором, за кожен випадок. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за Договором за відповідачем [PERSON] станом на 26.09.2013 року існує заборгованість за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1594 від 26.10.2007 року у розмірі 22 022,61 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ 7,9930 грн. за 1 долар США станом на 01.10.2013 року дорівнює 176 024,82 грн. і складається із: - заборгованості за кредитом - 12 728,63 дол. США, що дорівнює 101 739,94 грн.; - заборгованості за відсотками - 8 108,84 дол. США, що дорівнює 64 813,96 грн.; - пені - 1 185,14 дол. США, що дорівнює 9 472,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику( кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. З метою забезпечення належного виконання умов Договору між Банком та Відповідачем було укладено договір іпотеки 6/4/20/2007/980-І/1595, відповідно до умов якого в іпотеку Банку передане майно, що належить відповідачу на праві власності, а саме: квартира [ADDRESS] (а.с.8-9).. Згідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки "здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Право іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку гарантовано положеннями Конституції України та ст. 35 Закону України "Про іпотеку". . Згідно з умовами п.5.1. Договору іпотеки Іпотекодержатель (Банк) має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань в цілому або в тій чи іншій його частині. Статтею 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, як надання іпотекодержателю права на продаж предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві за ціною, яка встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотеко держателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. На виконання вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку" позивачем з позичальником неодноразово були проведені зустрічі, у відповідності до яких їм було повідомлено про суму заборгованості за кредитним договором та роз'яснено, що у разі несплати позичальником заборгованості, буде розпочато претензійно-позовна робота, щодо звернення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Також на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення. Однак заборгованість до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена. Статтею 7 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 33 зазначеного закону та ст. 589 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Так як [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору не виконує, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки у визначений позивачем спосіб в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку" є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Враховуючи положення ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" щодо встановлення ціни продажу предмета іпотеки та відповідну правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладену у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", суд вважає за необхідне задовольнити і вимоги позивача щодо встановлення початкової ціни предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. Згідно з частиною 1 статті 217 ЦПК України суд, що прийняв рішення, може визначити порядок його виконання або вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст. 34 Закону України "Про іпотеку" на підставі рішення суду предмет іпотеки на період до моменту його реалізації може бути переданий іпотекодержателю в управління у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Зазначена стаття кореспондується з приписами статей 1029 - 1045 ЦК України. З урахуванням вищенаведеного вимоги позивача щодо передачі предмету іпотеки банку в управління до його реалізації ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 717 грн. 10 коп., що документально підтверджується платіжним дорученням, долученим до матеріалів цивільної справи (а. с . 1 ). Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], оскільки [PERSON] дійсно були суттєво порушені пункти кредитного та іпотечного договорів щодо зобов'язань по погашенню кредиту. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved