Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Липівської сільської ради Рогатинського району про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року та майна колгоспного двору. Ухвалою Рогатинського районного суду від 01.12.2014 року до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] У позовній заяві зазначено, що позивач та його батьки [PERSON] та [PERSON] були співвласниками домоволодіння по [ADDRESS]. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] року. За життя він не встиг скласти заповідального розпорядження. [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги майна спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину. [PERSON] померла [INFO] року. Заповіту за життя не складала, а тому спадкоємцями за законом є він, а також його рідні сестри [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини. Він фактично прийняв спадщину, оскільки звернувся із відповідною заявою до державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв'язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказані домоволодіння. Крім того, реєстраційною службою Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/3 частину майна колгоспного двору. Просив позов задовольнити, визнати за ним право власності на домоволодіння вартістю 92487 грн., що розташовані по [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не прибув, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачі по справі позовні вимоги визнали повністю. Не заперечували відносно задоволення позову. У судове засідання, призначене на 18.12.2014 року не прибули, направили на адресу суду клопотання про слухання справи у їх відсутності. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України, участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З довідки №565, виданої виконавчим комітетом Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 29 жовтня 2014 року вбачається, що станом на 01 липня 1990 року в домоволодінні по [ADDRESS] проживали: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], господарство відносилось до категорії колгоспних дворів (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 21 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського РУЮ в Івано-Франківській області (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] заповіту не склав. Дружина спадкодавця [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 24 грудня 2014 року виконавчим комітетом Липівської сільської ради Рогатинського району(а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, що розташоване у [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Липівської сільської ради Рогатинського району не посвідчувався. Судом встановлено, що спадкоємцями на майно спадкодавця [PERSON] є позивач по справі [PERSON], а також [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується їхніми заявами.(а.с.17-19). Таким чином єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно спадкодавця [PERSON] є позивач по справі [PERSON] Із довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації №38 від 03.11.2014 року вбачається, що реєстрація права власності на домоволодіння по [ADDRESS] не проводилась (а.с.10). Із довідки комунального підприємства "Архітектурно-планувальне бюро" № 02/35 від 30 жовтня 2014 року вбачається, що документація на житловий та господарські будинки, які знаходяться по [ADDRESS] на [PERSON] в архіві архітектурно-планувального бюро відсутня. При обстежені на місці встановлено, що житловий та господарські будинки побудовані без порушень будівельних норм.(а.с.11). Згідно технічного паспорта, виданого ТзОВ «Західбудексперт» 25 червня 2014 року до складу домоволодіння входили житловий будинок загальною площею 79,4 м2, житловою 41,8 м2, літня кухня загальною площею 35,8 м2, стайня загальною площею 53,7 м2, інвентаризаційна вартість домоволодінь становить 92 487 грн. (12-15). Державним нотаріусом Рогатинської державної нотаріальної контори позивачу по справі відмовлено в оформлені свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння(а.с.21). Державним реєстратором прав на нерухоме майно 05 листопада 2014 року прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в ред.1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ст.121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг шістнадцяти років. При цьому розміри часток колишніх членів колгоспного двору в спільному майні визначалися відповідно до чинної на той час ст.123 ЦК УРСР - при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Відповідно до роз'яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба) ;б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділення при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved