Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, який обґрунтовує наступним. 11 вересня 2019 року [PERSON] отримав поштовий конверт в якому містилася постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.08.19, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною. Відповідно до вказаної постанови було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1700, виданого 12.07.19 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем. Як зазначено у постанові про відкриття виконавчого провадження відповідно до виконавчого напису: «у зв`язку із частковим погашенням, стягнути з боржника, яким є: [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованість в розмірі 32 784,78 гривень». Жодних договірних правовідносин у [PERSON] з ТОВ «Росвен інвест Україна» не має і позивачу не відомо, яким чином утворилася вказана у постанові заборгованість. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат», а також Постанови КМУ від 29.06.1999г. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Також позивачем зазначено, що Постановою КМУ від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Перелік доповнено пунктом 2: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений заборгованості." Саме на підставі цього пункту, на думку позивача, приватний нотаріус вчинила виконавчий напис. Позивач посилався на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2015 р. у справі № 826/20084/14, відповідно до якої визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: пункти 1 та 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також, позивач зазначив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту:" Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. залишено без змін. Таким чином, позивач вважає, що виконавчий напис від 12.07.2019 року за реєстровим № 1700, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. на підставі незаконної та нечинної постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". На підставі викладеного позивач просить визнати виконавчий напис № 1700, вчинений 12.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з боржника, яким є позивач, на користь відповідача заборгованість в розмірі 32 784,78 гривень, таким, що не підлягає виконанню, а також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 152,60 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2019 р. відкрито провадження по даній справи та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2019 р. за заявою позивача, забезпечено даний позов шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним позивачем виконавчим написом приватного нотаріуса, до розгляду цієї справи. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та наполягав на його задоволенні, надав пояснення по суті позову і зазначив, що третя особа не мала права вчиняти виконавчий напис, оскільки відповідачем пропущений строк позовної давності у зв`язку із тим, що останній платіж за кредитом позивачем було здійснено 22.10.14, що стверджується платіжним чеком АТ «Дельта Банк» № 217 від 22.10.14 про внесення платежу в розмірі 1450 грн. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений, в матеріалах справи (а.с. 72) міститься лист від відповідача, в якому останній зазначає, він є новим кредитором по кредитному договору №011-07526-030214 від 03.02.2014 р. укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», на підставі договору відступлення права вимоги від 26.01.2018 р., укладеного між відповідачем та попереднім кредитором. Відповідач зазначає, що боржник [PERSON] свої кредитні зобов`язання не виконує, останньому неодноразово відповідачем направлялись вимоги про погашення кредитної заборгованості, які були боржником проігноровані, в зв`язку з чим ТОВ «Росвен інвест Україна» звернулось із заявою до приватного нотаріуса про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Оригінал кредитного договору був наданий приватному виконавцю, який виконує оскаржуваний відповідачем виконавчий напис. В даному листі відповідач просить розглянути цю справу за відсутності його представника. Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович 24.03.2020 р. направив на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просить відмовити, зазначив, що оскаржуваний виконавчий напис він вчинив правомірно, стягувачем йому надавались оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про її непогашення. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03.02.2014 року між позивачем та АТ «Дельта Банк» підписано заяву № 011-07526-030214 (а.с. 45), відповідно до умов якої позивачу відкрито кредитну лінію в розмірі 20 000 грн. у зв`язку із чим позивачу надано платіжну картку № [NUMBER] строк ліміту кредитної лінії 364 (календарних) дні з можливістю пролонгації на умовах, визначених п 2.4. частини 3 пропозиції. В цій заяві зазначено, що невід`ємними складовими цієї кредитної пропозиції є Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 20.03.2013 р., та Тарифи Банку. 12.07.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, вчинено виконавчий напис №1700 (а.с. 44), про стягнення з позивача на користь відповідача кредитної заборгованості по вищезазначеному кредитному договору, за період з 26.01.2018 р. по 03.07.2019 р., в розмірі 32 784,78 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 19 956,86 грн., та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредиту у розмірі 12 327,92 грн., також стягнено витрати стягувача за вчинення виконавчого напису на суму 500 грн. 09.08.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1700, виданого 12.07.19 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованість в розмірі 32 784,78 гривень (а.с. 5-6). Ухвалою Комунарського районного суду від 18 листопада 2019 р. постановлено про витребування у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича копії нотаріальної справи щодо вчиненого ним оскаржуваного позивачем виконавчого напису. Копію ухвали суду приватний нотаріус, за офіційною адресою його місцезнаходження, направлену судом декілька разів не отримував. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 р. постановлено про витребування у Міністерства юстиції України копію нотаріальної справи щодо вчиненого 12.07.2019 року виконавчого напису №1700 про стягнення з позивача, на користь відповідача заборгованості в розмірі 32 784,78 гривень. Відповідно до інформації Міністерства юстиції України від 23.09.2020р., наданої на виконання вищезазначеної ухвали суду, Наказом Міністерства юстиції України від 07.08.2020 № 2691/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 23.07.2020 № 10 та на підставі підпунктів «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій та набранням законної сили рішеннями суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції 09.02.2005 за № 5550 на ім`я [PERSON] , анульовано. Зазначеним наказом приватного нотаріуса зобов`язано протягом місяця передати документи нотаріального діловодства та архіву на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву. Станом на момент розгляду листа Комунарського районного суду міста Запоріжжя документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса на зберігання до Архіву не передано. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2020 р. постановлено про витребування з Київського обласного державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи щодо вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. Згідно листа Київського обласного державного нотаріального архіву від 13.11.2020 р., нотаріальна справа щодо вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем виконавчого напису від 12.07.2019 року №1700, про стягнення з позивача, на користь відповідача заборгованості в розмірі 32 784,78 гривень не надходила на зберігання. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2019 р., за клопотанням представника позивача постановлено про витребування у відповідача: інформацію та копії відповідних документів, які підтверджують наявність кредитної заборгованості [PERSON] , ІПН: [NUMBER] , по кредитному договору №011-07526-030214 від 03.02.2014 перед ТОВ «Росвен інвест Україна», а також копії документів, які були надані приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчику В.В. для вчинення виконавчого напису № 1700 від 12.07.2019 року. На виконання ухвали суду відповідачем лише надано копія договору №142/к про відступлення право вимоги за кредитним договором від 26.01.2018 р., відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» передав вимогу за вищезазначеним кредитним договором ТОВ «Росвен інвест Україна», копію письмової вимоги від 03.06.2019 р., яку відповідач 04.06.2019 р. направив на адресу позивача, в якій вимагає про погашення кредитної заборгованості за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 32284,78 грн., та попереджає боржника [PERSON] , що у випадку непогашення боржником цієї заборгованості протягом 30 днів з дня направлення цієї вимоги, кредитор звернеться до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення цієї заборгованості. При цьому в даному листі не деталізовано з чого складається сума кредитної заборгованості. Підтвердження, що [PERSON] отримував дану вимогу, відповідачем суду не надано. Представник позивача заперечує, що він отримував будь-які письмові вимоги від відповідача. Копія кредитного договору з усіма невід`ємними додатками суду не надана, відповідач зазначив, що надав оригінал договору приватному виконавцю, який виконує оскаржуваний виконавчий напис, при цьому дана обставина належним чином не підтверджена. Будь-яких інших доказів на підтвердження існування кредитної заборгованості за вищевказаним договором у позичальника [PERSON] суду не надано. Відповідно до пояснень представника позивача, останній платіж за кредитом в розмірі 1450 грн. позивачем було здійснено 22.10.14, що стверджується платіжним чеком АТ «Дельта Банк» № 217 від 22.10.14 про внесення платежу у зазначеній сумі. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Установлені судами обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 липня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 172/1652/18. Правової позиції щодо неможливості вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями дотримується й Міністерство Юстиції України (лист «Щодо вчинення виконавчих написів» від 25.06.2020 року). Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що даний виконавчий напис було вчинено нотаріусом незаконно, на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача, які є обґрунтованими та законними. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача в повному обсязі, а саме у розмірі 1 152,60 грн. (за подання позову та забезпечення позову)

Outcome: approved