Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

18 жовтня 2019 року, позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, Білгород - Дністровська міська рада, про поділ майна, що є у спільній частковій власності та припинення правовідносин спільної часткової власності, як виду спільної власності, остаточно уточнивши свої позовні вимоги 24 липня 2020 року просить суд: позовні вимоги задовольнити, виділити [PERSON] в натурі належні їй на праві спільної часткової власності 32/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , які складаються з: житлового будинку літ. "А", І - коридор; 1-1 - кухні; 1-2 - їдальні; 1-3 - житлової; 1-4 - коридору; 1-5 - житлової; 1-6 - санвузлу; 1-7 - житлової, загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 64,1 кв.м., ганку літ. "а6"; сараю літ. "Л"; прибудови літ. "л"; гаражу літ. "Н", оглядової ями літ. "н"; воріт № 5; хвіртки № 6; огорожі № 7; цистерни № 11, каналізації № 12; водопроводу № 13; огорожі № 14; замощення № І; вимощення №ІІ, з припиненням права спільної часткової власності на вказану частку; визнати за [PERSON] право власності на відокремлену частину житлового будинку як на окремий об`єкт нерухомого майна у складі: житлового будинку літ. "А", І- коридор; 1-1 - кухні; 1-2 - їдальні; 1-3 - житлової; 1-4 - коридору; 1-5 - житлової; 1-6 - санвузулу; 1-7 - житлової, загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 64,1 кв.м., ганку літ. "а6"; сараю літ. "Л"; прибудови літ. "л"; гаражу літ. "Н", оглядової ями літ. "н"; воріт № 5; хвіртки № 6; огорожі № 7; цистерни № 11, каналізації № 12; водопроводу № 13; огорожі № 14; замощення № І; вимощення №ІІ, розташованого по [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником 32/100 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які складаються з житлового будинку літ «А», І-коридор; 1-1 - кухня; 1-2 - їдальня; 1-3 - житлова; 1-4 - коридор; 1-5 - житлова; 1-6 - санвузол; 1-7 - житлова, загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 64,1 кв.м., ганку літ «а6»; сараю літ «Л»; прибудови літ «л»; гаражу літ «Н»; оглядової ями літ «н»; воріт № 5; хвіртки № 6; огорожі № 7; цистерни №11; каналізації № 12; водопроводу № 13; огорожі №14; замощення №І; вимощення №ІІ. Вказує, що на підставі рішення виконавчого комітету № 269 від 28.04.2005 року, акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 07.03.2006 року, затвердженого рішенням виконкому міської ради за № 205 від 15.03.2006 року, нею проведені будівельні та реконструкційні роботи належної їй частки будинку. В той же час, зазначає, що відповідачам належить: 23/100 часток - в рівних частках [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування від 09.01.2004 року; 45/100 часток - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.09.2017 року. Належні їй 32/100 частки житлового будинку за вказаною адресою розташовані в будівлі окремо, мають окремий вхід до приміщень, окремий ганок, окреме обладнання для опалення, окрему вентиляцію, окреме водопостачання, окрему каналізацію, електропостачання з окремим лічильником, окремим освітленням частки двору, вікна приміщень виходять до вулиці, тому не потребують переобладнань та перепланувань, та ніяким чином не заважатимуть відповідачам здійснювати своє право користування та володіння належним їм майном. Також за ствердженнями позивача, вона зверталась до відповідачів з питанням про звернення до нотаріусу та складання угоди про виділення своїх часток в окрему одиницю, однак зібрати всіх співвласників будинку для нотаріального оформлення виділу своєї частки виявилось неможливим. За вказаних вище обставин, вона і звернулась до суду з відповідним позовом. 23 жовтня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по справі відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду. Представник третьої особи Білгород-Дністровської міської ради надавши пояснення від 14.11.2019 року, згідно якого вказав, що рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 15.03.2006 року за № 205 затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а саме житлової прибудови літ. «А2», загальною площею 42,2 кв.м. Проте позивачем не надані правовстановлюючі документи на збудовані інші об`єкти, які він просить виділити, у зв`язку з чим недоведений факт, що вказане майно є об`єктом права власності. До того ж стверджує, що позивачем не доведено належними та допустими доказами, що при виділі в натурі належної їй частки з нерухомого майна не будуть порушені права відповідачів. Матеріали справи не містять доказів звернення до нотаріуса, тому позивач звернувся до суду без врегулювання вказаного питання шляхом мирного укладання нотаріально посвідченого договору про виділ у натурі частки з нерухомого майна, оскільки позивачем не доведено перешкоди у вчиненні відповідних дій або ухилення відповідачів від укладання вказаного правочину, а направлені на їх адресу лист із пропозицією звернутись до органів нотаріату з цього питання не мають бути прийнятими до уваги, оскільки доказів про їх отримання не надано матеріалами справи. Також стверджує, що позивачем не надано доказів можливості виділу частки житлового будинку у відокремлену частину із самостійним виходом всім сторонам, у зв`язку із чим просив у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, Білгород - Дністровська міська рада, про розділ майна, що є у спільній частковій власності та припинення правовідносин спільної часткової власності, як виду спільної власності відмовити в повному обсязі. 14.01.2020 року від представника позивача до суду надійшли пояснення, у яких вона спростовуючи ствердження третьої особи Білгород-Дністровської міської ради вказала, що відповідач посилається на положення Інструкції про проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затверджену наказом Міністерства з питань ЖКГ України 18.06.2007 № 55, однак дана інструкція застосовується лише при наявній згоді всіх співвласників про поділ, виділ та розрахунок часток об`єктів нерухомого майна, та при оформлені виділу в органах нотаріату, однак отримати згоду всіх співвласників будинку [ADDRESS] на виділ належних часток з об`єкту нерухомого майна, а тим паче всіх зібрати у нотаріуса з необхідними документами не являється можливим, а тому позивач вимушений звертатись до суду за захистом своїх інтересів та прав. Більш того вказала, що на підтвердження того факту, що позивач зверталась із пропозицією до відповідачів щодо звернення до органів нотаріату для виділу у натурі частки кожного з нерухомого майна були додані відповідні листи, про підтвердження вручення яких долучено належні повідомлення. Щодо заперечення відповідача стосовно не надання доказів можливості виділу частки житлового будинку у відокремлену частину із самостійним виходом, позивачем був наданий Висновок № 2171 від 25.09.2019 КП «Білгород-Дністровське БТІ» про наявну технічну можливість виділу належних [PERSON] часток із складу житлового будинку з наданням окремої поштової адреси, однак, дійсно висновок не має інформації щодо правовставнолюючих документів відносно володіння чи користування земельною ділянкою, оскільки земельна ділянка не оформлена та даних документів не існує. 17 січня 2020 року підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у відсутності, з проханням позовні вимоги задовольнити . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надавши заяви, згідно яких не заперечують проти задоволення позову та просять суд здійснити розгляд без їх участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів з повним з`ясуванням всіх обставин справи. Представник третьої особи не з`явився, про день та час судового розгляду псрави повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, матеріали псрави містять пояснення третьої особи щодо позову. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, пояснень, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно на підставі договору дарування частини житлового будинку серії ВВО № 870805, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 17.12.2004 року, остання є власником 32/100 частин житлового будинку в [ADDRESS] , на земельній ділянці 1031 кв.м. /земельна ділянка не приватизована, державний акт на право власності на земельну ділянку відповідними органами не видавався/, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно з договором дарування, ці 32/100 частини складаються з: житлового будинку літ «А»: 1-1 коридор, 1-2 житлова, 11-3 житлова, житловою площею 30,7 кв.м., загальною площею 37,8 кв.м., ганок «а6», літня кухня літ «Д», гараж літ «Н», сарай літ «Л», душ літ «М», навіс літ «л». /л.с. 8-9/ Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2005 виконкомом Білгород-Дністровської міської ради винесено рішення № 269 «Про дозвіл громадянам міста будівництва госпбудівель та прибудови», у якому зокрема: у домоволодінні по [ADDRESS] гр. [PERSON] житлову прибудову розм. 5,50*9,50м. до житлового будинку літ «А» зі знесенням існуючих літньої кухні літ «Д» та душу літ «М», реконструкцію існуючого сараю літ «Л» до розм 5,0*4,20 м, переобладнання житлової кімнати літ «1-2», площею 15,3 кв.м. у передпокій, розширення коридору літ «1-1» до 4,14 м та переобладнання його частини у кухню площею 7,1 кв.м. будівництво душа і туалети разом 3,0*1,5м. /л.с. 11/ Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 07.03.2006 року, встановлено, що будівництво здійснено на підставі рішення Білгород-Дністровського міськвиконкому № 269 від 28.04.2005 року. /л.с. 12/ 15.03.2006 року виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради прийнято рішення «Про затвердження актів держкомісії про прийняття в експлуатацію житлових будинків, житлових прибудов і гаражів», згідно якого затверджено акт держкомісії про прийняття та введення в експлуатацію, в т.ч. житлову прибудову літ «А2» у домоволодінні [ADDRESS] , загальною площею 42,2 кв.м. гр. [PERSON] /л.с. 13/ Посилання третьої особи на той факт, що позивачем не надано усіх правовстановлюючих документів на збудовані об`єкти спростовуються матеріалами справи, адже з доказів, що приєднані позивачем в обґрунтування її вимог достовірно можна встановити, що актом державної приймальної комісії прийнято в експлуатацію саме на підставі рішення Білгород - Дністровського місьвиконкому № 269 від 28.04.2005 року закінчений будівництвом об`єкт [PERSON] , а рішенням № 205 від 15.03.2006 року виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради затверджений саме Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію [PERSON] закінченого будівництвом об`єкта від 07.03.2006 року. Факт визначеного складу 32/100 часток житлового будинку, належного позивачу підтверджується листом № 2171 від 25.09.2019 року КП «Білгород-Дністровське БТІ», згідно якого 32/100 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складаються з житлового будинку літ «А» І-коридор, 1-1 кухня, 1-2 їдальня, 1-3 - житлова, 1-4 коридор, 1-5 житлова, 1-6 санвузол, 1-7 житлова, загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 64,1 кв.м., ганку літ «а6», сараю літ «Л», прибудови літ «л», гаражу літ «Н», оглядової ями літ «н», воріт № 5, хвіртки № 6, огорожі № 7, цистерни №11, каналізації № 12, водопроводу № 13, огорожі №14, замощення №І, вимощення №ІІ. Відповідності до листа № 2094 від 12.09.2019 року КП «Білгород-Дністровське БТІ», іншими власниками житлового будинку [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року були 23/100 часток в рівних частках [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування від 09.01.2004 року; 45/100 часток /станом на 02.09.2017/ [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.09.2017 року. Позивачем також приєднані до матеріалів справи копії правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності відповідачів на належні їм частки житлового будинку по [ADDRESS] . У Висновку КП «Білгород-Дністровського БТІ», викладеному у листі № 2171 від 25.09.2019 року, повідомлено про наявність технічної можливості виділення 32/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] на підставі договору дарування від 17.12.2004 року, зі складу житлового будинку з наданням окремої поштової адреси. Вказаним спростовуються ствердження третьої особи про відсутність такого Висновку. Як встановлено матеріалами справи, позивач звертався до відповідачів з відповідними листами із пропозицією звернутись до органу нотаріату для вирішення питання про виділення приватної власності в окрему цілу частку та припинення правовідносин спільної часткової власності, які були ними отримані 12.10.2019 року, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. Вказаним також спростовані ствердження третьої особи щодо відсутності спроб врегулювання даного питання шляхом мирного укладання нотаріально посвідченого договору про виділ у натурі частки з нерухомого майна. Більш того, в ході розгляду справи позивачем та відповідачами була укладена та підписана мирова угода, яка не була затверджена судом, зокрема і з підстав відсутності доказів звернення до нотаріуса для укладання договору про виділ частки з нерухомого спільного майна. Проте, позивачем вказані недоліки були усунуті шляхом звернення до приватного нотаріуса Іваницького О.Ю., який вказав на неможливість посвідчення такого виду договору у листі № 91/02-17 від 11.07.2020 року, згідно якого повідомлено, що у зв`язку з відсутністю документів на право власності на земельну ділянку, нотаріус не вправі посвідчити договір виділу житлового будинку / без одночасного посвідчення договору про виділ частки в натурі /на місцевості/ земельної ділянки. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України , є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Порядок проведення таких робіт та розрахунок часток визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом МЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13. Як встановлено в ході судового розгляду справи, наявна технічна можливість виділення 32/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] на підставі договору дарування від 17.12.2004 року, зі складу житлового будинку з наданням окремої поштової адреси. Білгород-Дністровська міська рада у своєму поясненні вказувала, що позивачами не надано Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна із зазначенням в повному обсязі всіх даних, в т.ч. і правовстановлюючих документів відносно володіння та користування земельної ділянки, разом з тим питання поділу земельної ділянки чи визначення порядку її користування наразі в даному судовому процесі не вирішується, а матеріали справи містять докази наявності технічної можливості виділення 32/100 часток житлового будинку,належних позивачу. Відсутність порушення прав інших співвласників беззаперечно підтверджується їх заявами, наданими в процесі розгляду справи, згідно яких вони не заперечують проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що розмір частки позивача у спірному домоволодінні визначений, є технічна можливість виділу частки житлового будинку позивача в окрему одиницю, з присвоєнням окремої поштової адреси, у разі виділу в натурі позивачу належної їй на праві власності частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] права відповідачів не будуть порушені, та з урахуванням заяв відповідачів про відсутність заперечень проти заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що існують усі правові підстави для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, Білгород - Дністровська міська рада, про розділ майна, що є у спільній частковій власності та припинення правовідносин спільної часткової власності, як виду спільної власності, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved