Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.08.2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача «Peugeot 208» державний номер [NUMBER] та автомобіля «Subaru Impreza» державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача. Дана ДТП сталась з вини [PERSON] , що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2017 року. Відповідно до актів виконаних робіт та квитанцій про сплату послуг та деталей для ремонту, загальна сума завданого позивачу матеріального збитку склала 72147,11 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована у АТ «АХА страхування», яким було відшкодовано позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 52383, 25 грн. Відповідно до даних звіту № 351/17 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Peugeot 208» державний номер [NUMBER] від 28.12.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 80114,90 грн. Вартість виїзду незалежного експерта на місце огляду автомобіля та відправлення телеграми винуватцю ДТП склала 900,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з відповідача різницю між загальною сумою матеріального збитку та страховим відшкодуванням, яке було виплачено на її користь АТ «СК «АХА страхування» у розмірі 20663,86 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 31 травня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті на 26.09.2018 року о 10.00 год. Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26.09.2019 року позов було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 19763,86 грн., витрати на залучення експерта у розмірі 500, 00 грн., та 704,80 грн. судового збору. 07.03.2019 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення у справі № 761/15106/18 від 26.09.2018 року. Ухвалою суду від 22.05.2019 року заяву представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26.09.2018 року, ухваленого по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди було задоволено та скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26.09.2018 року, ухваленого по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 01.07.2019 року о 11 год. 00 хв. 26.06.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача як власника транспортного засобу в результаті завдання шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, була застрахована у АТ «СК» АХА страхування». Сума завданих збитків перебуває в межах ліміту відповідальності страховика і не перевищує 100000,00 грн. А тому, із посиланням на постанову Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, просив суд відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 01.07.2019 року АТ «СК» АХА страхування» (правонаступник - Акціонерне товариство "Страхова компанія "ARX") було залучено до участі у справі як третю особу. Розгляд справи відкладено на 05.08.2019 року. Слухання справи по суті в судовому засіданні 05.08.2019 року було відкладено на 19.09.2019 року у зв`язку із необхідністю належного повідомлення Акціонерного товариства "Страхова компанія "ARX" про дату, час і місце судового засідання. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд про його задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, зазначених у відзиві на позов. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] 04.08.2017 року о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем «SUBARU IMPREZA» д/н [NUMBER] , в м. Києві, на перехресті вул. Червоноткацька - вул. Пожарського, під час руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «PEUGEOT 208» д/н [NUMBER] , що призвело до пошкодження автомобілів та завдало матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК № 7090708, АТ «СК «АХА страхування» (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Страхова компанія "ARX") застрахувало цивільно-правову відповідальність осіб, які експлуатують транспортний засіб «SUBARU IMPREZA» д/н [NUMBER] . Згідно зі звітом № 351/17 про визначення вартості матеріального збитку від 28.12.2017 року, вартість ремонту автомобіля позивача становить 80114,90 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до актів виконаних від 13.12.2017 року, копії яких долучені до матеріалів справи, загальна вартість ремонту автомобіля позивача склала 72147,11 грн. (а.с. 7, 11). Як зазначає позивач та вбачається з повідомлення АТ «СК» АХА страхування» від 10.10.2017 року, а також заяви про доплату страхового відшкодування від 23.01.2018 року, АТ «СК» АХА страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 52383,25 грн. (а.с. 5,6). Окрім того, позивач особисто сплатила 21015,47 грн. за виконані роботи з відновлення пошкодженого автомобіля, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 10, 15, 16, 17). Разом із тим, позивач просила суд стягнути з відповідача суму завданих збитків в розмірі 19763,86 грн., яка є різницею між загальним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування. Відповідно п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Як вбачається з матеріалів справи, виплата страхового відшкодування страховою компанією відповідача була здійснена позивачу у розмірі 52383,25 грн., при цьому сума матеріального збитку склала 72147,11 грн., а тому розмір недоплаченої суми страхового відшкодування складає 19763,86 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15. Рішення Великої Палати Верховного Суду по справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, на яку посилається представник відповідача, постановлена у справі з приводу інших правовідносин. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст.. 37 , чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. З огляду на вказане, заперечення представника відповідача, висловлені у відзиві на позов судом відхиляються. Судом встановлено, що страховиком виплачено позивачу страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, а за виконання ремонтних робіт пошкодженого автомобіля позивачем було сплачено фактичну вартість ремонту. Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] , як з винної особи, на користь позивача різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного вище та оцінюючи матеріали справи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 19763,86 грн. Окрім того, позивач також просила стягнути з відповідача на її користь 900,00 грн., з яких 500,00 грн. - вартість виїзду незалежного експерта на місце огляду автомобіля та 400,00 грн., - витрати на відправлення телеграми винуватцю ДТП. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, а також витрати на оплату судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума сплачено нею судового збору при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 704,80 грн., а також витрати на залучення експерта у розмірі 500,00 грн. Разом із тим, суд не вбачає правових підстав для відшкодування понесених позивачем витрат на відправлення телеграми винуватцю ДТП, оскільки вказані витрати не відносяться до витрат, визначених ст. 133 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial