Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

05 квітня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що становить - 117 136,70 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.06.2014 року між ним та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) №42240, за яким позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 12 350,00 дол. США, строком до 29.07.2014 року зі сплатою 8,00 % річних. З 15.08.2014 року у Банку було введено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, а пізніше розпочато процедуру ліквідації та розпочато з 21.11.2014 року виплату коштів. Зазначає позивач, що внаслідок того, що уповноваженою особою на ліквідацію банку повідомлено про те, що договір №42240 є нікчемним відповідно до ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.228 ЦК України. А тому позивач, починаючи з 21.11.2014 року не зміг отримати відшкодування за вкладом в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Позивач оскаржив дії уповноваженої особи та рішенням суду визнано протиправними дії уповноваженої особи щодо визнання договору нікчемним та зобов'язано її подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно позивача. Як зазначив позивач з врахуванням викладеного, інформація про нього як про вкладника була неправомірно не включена до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того представник зазначає, що так як протиправність дій уповноваженої особи встановлена рішенням адміністративного суду, зазначена обставина не має доводитись у відповідності до положень ст.61 ЦПК України. Гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму позивач отримав 04.01.2017 року. Таким чином позивач вважає, що на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, ч.1 ст.22, ст.1166, 1174, 1172 ЦК України та ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вважає, що відповідачем має бути сплачено на суму 162 125,00 грн. індекс інфляції у розмірі 106 794,32 грн. за період з 21.11.2014 року по 04.01.2017 року та три проценти річних від вказаної суми за той же період в сумі 10 342,38 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав новий розрахунок суми індексу інфляції та трьох процентів річних від фактично виплаченої суми, проте заяви про збільшення позовних вимог не подавав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що позивач отримав кошти вкладу. Крім того, на даний час Банк перебуває в процесі ліквідації, тому відсутні підстави для стягнення інфляційних та трьох процентів річних. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, пояснення чи заперечення на позовні вимоги до суду не надійшли. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Фонд є юридичною особою публічного права. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном. Фонд є економічно самостійною установою. Шкода, заподіяна внаслідок рішень, дій та/або бездіяльності Фонду (його працівників), у тому числі шкода, заподіяна внаслідок професійної помилки членів виконавчої дирекції Фонду та/або уповноважених осіб Фонду, відшкодовується Фондом згідно із законодавством та страховими компаніями відповідно до умов договорів страхування (у разі їх укладення) (ч.3 ст.16 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті (ч.2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (ч.1 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). У відповідності до положень ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється в тому числі нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. В судовому засіданні встановлено, що 27.06.2014 року між ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Вкладник) був укладений договір № 42240 банківського вкладу (депозиту) «Планер» за умовами якого [PERSON] вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 12 350,00 дол. США, строком до 29.07.2014 року зі сплатою 8,00 % річних. Як вбачається з інформації, розміщеної на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 № 491 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СВІТ" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 № 69 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "УФС", згідно з яким з 15.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СВІТ" (далі - ПАТ "КБ "УФС"), код ЄДРПОУ 26444836, МФО 377777, місцезнаходження: проспект Миру, 5б, м. Донецьк, 83050, Україна. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "УФС" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова Сергія Івановича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "УФС" запроваджено строком на три місяці з 15.08.2014 по 15.11.2014. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10.11.2014 № 717 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СВІТ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 13.11.2014 № 119 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "УФС" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СВІТ" (далі - ПАТ "КБ "УФС") та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова Сергія Івановича строком на 1 рік з 13.11.2014 по 12.11.2015 включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) № 198 від 02 листопада 2015 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СВІТ». Згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «УФС» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемку Роману Анатолійовичу з 03 листопада 2015 р. На підставі пункту 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 05 листопада 2015 р. № 201 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» на 2 роки до 12 листопада 2017 р. включно. Водночас, відповідно до зазначеного рішення всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «УФС», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону, делеговані провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Оберемку Роману Анатолійовичу до 12 листопада 2017 включно. Листом ПАТ «КБ «УФС» від 02 грудня 2014 року № 001/463 повідомлено позивача, що правочини, у тому числі договір № 42240, операції із внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання такого договору, є нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 Цивільного кодексу України. Так як позивач не погодився з діями уповноваженої особи на ліквідацію банку, він звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва за захистом свого порушеного права. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року позов [PERSON] до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом [PERSON] та визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 27 червня 2014 року № 42240; зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно [PERSON] як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; позов в іншій частині залишено без задоволення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року, апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича задоволено, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог [PERSON] до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2016 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року скасовано, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року залишено без змін. Як встановлено в судовому засіданні, гарантовану суму відшкодування позивач отримав 16.01.2017 року в розмірі 162 782,42 грн. Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначав, що 3% річних та інфляційна складова боргу є збитками, які спричинені позивачу внаслідок дій працівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Згідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Стаття 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому ст. 625 ЦК України унормовує питання відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання. Зазначений правовий висновок міститься в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 березня 2017 р. у справі N 6-2829цс16, яка є обов'язковою для застосування судом. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не має фінансових зобов'язань перед позивачем, а нараховані на підставі ч.2 ст.625 ЦК України три проценти річних та інфляційні не можуть бути стягнуті з відповідача як шкода, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed