Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариства "Страхова компанія "Провідна"" звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 32422 грн. матеріальної шкоди в порядку регрессу, мотивуючи тим, що 12.03.2013 року між ПАТ "СК\~"Провідна" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АВ/8961692, яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов"язані із володінням, користуванням та розпорядженням ним автомобілем «Кіа Cerato» 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідач 16.07.2013 року близько 08 години 25 хвилин, керуючи автомобілем «Кіа Cerato», номерний знак [NUMBER], в місті Суми по вулиці Іллінська в районі перехрестя з вулицею Шевченка, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon», номерний знак [NUMBER], яким на законних підставах керував [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306. Обставини ДТП 16.07.2013 року зафіксовані у довідці ДАІ № 9231340 про ДТП. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.08.2013 року по справі № 592/7872/13-п [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. При оцінці вартості матеріального збитку встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» складає 32922 грн. 00 коп., у відповідності до рахунку-фактурии № 26 від 17.07.2013 року виданого ТОВ "Мадея". [PERSON], як страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті за № 28-1901-13-00071 від 25.04.2013 року, звернувся до свого страховика - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яка 25 липня 2013 року виплатила на рахунок ТОВ "Мадея", яке виконувало ремонт пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon", страхове відшкодування в розмірі 32 922 грн. 23 09.2013 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України тощо, звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу до ПрАТ "СК\~"Провідна"" і 01.04.2014 року позивач виплатив на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в розмірі 32 422, 00 грн., а отже [PERSON] зобов"язаний відшкодувати в порядку права зворотної вимоги (регресу) суму сплаченого страхового відшкодування 32\~422,00 грн. та судові витрати в сумі 324,22 грн.. В судовому засіданні представник ПАТ "СК\~"Провідна" [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити в повному обсязі та пояснила, що у відповідності до ч.1 ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника. який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, тобто не пізніше трьох робочих днів у письмовій формі, чого [PERSON] не зробив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно 16.07.2013 року в м. Суми по вул Іллінська допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon» та не заперечує розмір шкоди завданої автомобілю. Разом з тим пояснив, що про випадок ДТП він одразу зателефонував працівнику страховика, яка оформляла йому страховий поліс та на другий день [PERSON] підвіз його до страховика за адресою м.Суми, вул [PERSON], 35, де він віддав довідку з ДАІ про ДТП. Однак йому сказали, що відповідного спеціаліста немає на робочому місті і йому зателефонують. Бланк повідомлення про ДТП йому не надали, а він про це не просив, заяву про видачу бланку не писав, поштою відповідної заяви не надсилав. Вважає, що повідомив страховика про ДТП належним чином, а тому просить в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що даний позов є не обгрунтованим і безпідставним, а тому задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до п.33.1.4 ст.33 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", водій причетний до ДТП, не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, повинен письмово надати страховику повідомлення на бланку встановленого МТСБУ зразка, оскільки пунктом 17,5 ст.17 даного Закону передбачено, що при укладенні договору страхування цивільно -правової відповідальності Страховик зобов"язаний видати Страхувальнику, крім іншого, і бланк повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка. Позивач в судовому засіданні не навів жодних доказів про те, ща він надавав відповідачу бланк повідомлення встановленого МТСБУ зразка при укладенні договору обов"язкового страхування. Окрім цього відповідач особисто з"явився до страхової компанії ПАТ "СК\~"Провідна" та повідомив про ДТП в присутності свідка [PERSON]. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що 12.03.2013 року між ПрАТ "СК\~"Провідна" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8961692, яким яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов"язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Кіа Cerato» 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]., що підтверджується поясненням сторін та страховим полісом № АВ/8961692. Відповідач 16.07.2013 року близько 08 години 25 хвилин, керуючи автомобілем «Кіа Cerato», номерний знак [NUMBER], в місті Суми по вулиці Іллінська в районі перехрестя з вулицею Шевченка, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon», номерний знак [NUMBER], яким на законних підставах керував [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306.Обставини ДТП 16.07.2013 року зафіксовані у довідці ДАІ № 9231340 про ДТП. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.08.2013 року по справі № 592/7872/13-п [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., що підтверджується поясненням сторін, довідкою ДАІ № 9231340 та постановою Ковпаківського районного суду від 28.08.2013 року. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені, зокрема, судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у вчиненні ДТП 16.07.2013 року встановлена у судовому порядку. 16.07.2013 року власник пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Wagon» [PERSON], як страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті за № 28-1901-13-00071 від 25.04.2013 року, звернувся до страховика, - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією договору № 28-1901-13-00071 від 25.04.2013 року. Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], становить 32 922,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 26 від 17.07.2013 p. ТОВ «МАДЕЯ», розрахунком суми страхового відшкодування від 24.07.2013 року та страховим актом № ПССКА-2631 від 24.07.2013 року. 25.07.2013 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатила страхове відшкодування в розмірі 32 922, 00 грн. на рахунок ТОВ «МАДЕЯ», яке виконувало ремонт пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Wagon», що підтверджується копією платіжного доручення № 12833 від 25.07.2013 року. 23.09.2013 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України, звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу до Позивача, що підтверджується копією заяви і 01 квітня 2014 року року Позивач виплатив на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в розмірі 32422, 00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 0013328. Відповідно до п. ґ) ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст. 33.1.4. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Суд вважає, що посилання відповідача [PERSON] на те, що страховик не надав йому бланк повідомлення встановленого МТСБУ зразка при укладенні договору обов"язкового страхування, не є підставою для невиконання відповідачем свого обов"язку, щодо повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, так як спрастовуються положенням п. 17,5 ст. 17 вище вказаного Закону, де зазначено, що у разі втрати чи використання бланка повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик на підставі письмової заяви страхувальника зобов'язаний безоплатно видати йому новий бланк такого повідомлення. Суд не може прийняти до уваги пояснення відповідача та його представника про належне повідомлення страховика про дорожньо транспортну пригоду, оскільки законом чітко передбачені як строки так і спосіб такого повідомдення, а саме страхувальник повинен не пізніше трьох робочих днів з дня пригоди надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а у разі відсутності такого бланку, подати письмову заяву страховику про його видачу. Як вбачається з пояснень відповідача, ним такі дії вчинені не були, оскільки він письмово про дорожньо транспортну пригоду страховика не повідомляв і заяву про видачу відповідного бланку також не писав, відповідних поштових повідомлень чи заяв страховику не надсилав. Така дія відповідача, як телефонний звінок представникові страховика, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження, а його явка в офіс строховика разом зі свідком залишається поза межами способу повідомлення про ДТП визначеному законом. Крім того відповідач [PERSON] ненадав суду документально підтверджених доказів про поважність причин невиконання свого обов"язку щодо повідомлення страховика про дорожньо транспортну пригоду. За таких обставин, суд вважає, що відповідач, як страхувальник та учасник дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.07.2013 року, позивача, як страховика, про дорожньо-транспортну пригоду, у визначений законом строк та спосіб не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В зв'язку з цим суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "СК\~"Провідна" 32\~422,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу. Згідно\~ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь ПрАТ "СК\~"Провідна" слід стягнути судові витрати в сумі 324,22 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved