Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , в якому просила витребувати у [PERSON] на свою користь квартиру [ADDRESS] . Стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.03.2008 року між нею та ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором було укладено іпотечний договір відповідно до умов якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, яке належало їй на праві власності, а саме - квартиру [ADDRESS] . 16 лютого 2015 року по причині порушення строків погашення кредиту, всупереч нормам Закону України "Про іпотеку", а саме застосування позасудового способу передбаченого ст.36 в судовому порядку, банк отримав заочне рішення суду про звернення стягнення шляхом визнання за ним права власності на квартиру, що є її власністю. Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року заочне рішення від 16 лютого 2015 року скасовано. Відтак, у неї є підстави витребування майна у добросовісного набувача, так як рішення за яким ПАТ "дельта Банк" набуло право власності, скасоване. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 31.08.2018 року справу №569/16092/18 розподілено судді Гордійчук І.О. Ухвалою суду від 06.09.2018 року позовну заяву [PERSON] до ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсними електронні торги та визнання недійсним протоколу електронних торгів було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 19.12.2018 року залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги. Прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про витребування майна. Ухвалою суду від 11.07.2019 року позовні вимоги [PERSON] до ПАТ "Дельта Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання недійсними електронні торги та визнання недійсним протоколу електронних торгів - залишено без розгляду. Ухвалою суду від 16.10.2019 року до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про витребування майна, в якості третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПАТ "Дельта Банк". Ухвалою суду від 16.10.2019 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі №569/16092/18 за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , ПАТ «Дельта Банк» про витребування майна до прийняття рішення Верховним Судом у справі №569/16227/14-ц за позовом ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі його у власність - відмовлено. Ухвалою суду від 24.06.2020 року у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадиров В.В., треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: [PERSON] , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до спільного розгляду з позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , ПАТ «Дельта Банк» про витребування майна - відмовлено. 16.10.2019 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що 08.08.2018 року відбулися електронні торги (аукціон) з реалізації майна ПАТ "Дельта Банк", а саме: квартири [ADDRESS] . За результатамипроведених відкритих торгів його, у відповідності до протоколу електоронних торгів було визнано переможцем. 06.09.2018 року між ним та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу квартири, що продана на аукціоні: двокімнатної квартири заг.площею 66,10 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.2.1. договору, продаж майна вчиняється за 493592,96 грн, без ПДВ, нерухоме майно належало продавцю на праві приватної власності на підставі Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16.02.2015 року у справі №569/16227/14-ц. право власності було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.11.2017 року. Актом приймання-передачі нерухоме майно було йому передане продавцем. 06.09.2019 року його право власності на вказану квартиру було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки він є добросовісним набувачем, просить в позові [PERSON] відмовити. (а.с.149-154) В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позов підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, з підстав викладених в відзиві на позивну заяву та додаткових поясненнях наданих 24.06.2020 року в судовому засіданні, просила відмовити в його задоволенні. Представники третіх осіб в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 07 березня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк» (правонаступник АТ "УкрСиббанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір №11311827000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 98800,00 дол. США з розрахунку 12,40 % річних на строк з 07.03.2008 по 26.02.2038 рік. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, 07.03.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки №79317, відповідно до якого, предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , та є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Січовою Т.І., 07.03.2008р., за реєстровим номером 1442. 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ "УкрСиббанк" передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює АТ "УкрСиббанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ "УкрСиббанк" до АТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до АТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати (замість АТ "УкрСиббанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю, в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості по кредитному договору №11311827000 від 07.03.2008 року між АКІБ "УкрсибБанк" та [PERSON] в розмірі 2 087 865, 22 грн., звернуто стягнення заборгованості на предмет іпотеки за договором іпотеки №79317 від 07.03.2008 року з [PERSON] шляхом передачі іпотекодержателю предмету іпотеки у власність та визнання права власності за іпотекодержателем АТ "Дельта Банк" на предмет іпотеки, а саме: двохкімнатну квартиру [ADDRESS] , що є власністю іпотекодавця [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального договору Січовою Т.І. за р.№ 1442 від 07.03.2008 року, внесеного в Державний реєстр правочинів за р. № 2743883. (а.с.41-43) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 10.11.2017 року на підставі рішення Рівненського міського суду від 16.02.2015 року у справі №569/16227/14-ц зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК".(а.с.45-47) Згідно протоколу електронних торгів №UA-EA-2018-07-30-000038-b 08.08.2018 року відбулися електронні торги (аукціон), номер лоту F11G23284 з реалізації майна ПАТ "Дельта Банк", а саме: квартири [ADDRESS] . За результатами проведених відкритих торгів [PERSON] визнаний переможцем. (а.с.161-164) Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, що продана на аукціоні від 06.09.2018 року укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] , ПАТ "Дельта Банк" (Продавець ) передає майно: двокімнатну квартиру №88, загальною площею 66,1, в т.ч. житловою площею 35,6 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] приймає майно і сплачує за нього обумовлену грошову суму у розмірі 493592,96 грн, без ПДВ, які були сплачені покупцем продавцю у повному обсязі до моменту укладенння цього Договору на підставі Протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Покупець. (а.с.72-73) Згідно Акту приймання-передачі нерухомого майна від 06.09.2018 року укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] , квартира [ADDRESS] була передана продавцем покупцеві, згідно умов договору. (а.с.159). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 06.09.2018 року зареєструвано право власності на квартиру загальною площею 66,1 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м. за адресою [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.70-72) Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року поновлено [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2015 року по цивільній справі № 569/16227/14-ц за позовом ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність. Заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення від 16 лютого 2015 року скасовано і призначено справу до судового розгляду.(а.с.73) Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суди мають враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини. За змістом частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Разом з тим, ч. 2 ст. 388 ЦК України містить заборону витребування майна у добросовісного набувача, якщо це майно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, тобто з дотриманням вимог закону при виконанні судових рішень. Ця норма спрямована на захист інтересів добросовісного набувача, який придбав у такому порядку майно, а отже, не допускає можливості витребування його власником за будь-яких умов. На момент проведення електронних торгів 08.08.2018 року, укладання договору купівлі-продажу від 06.09.2018 року спірної квартири було чинним рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2015 року. Право власності на спірну квартиру відповідач [PERSON] набув 06.09.2018 року. Встановлені судом обставини свідчать про те, що реалізація спірного майна відбулась в примусовому порядку для виконання судового рішення, а тому частина перша статті 388 ЦК України, на яку посилається [PERSON] як на підставу для задоволення позовних вимог, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Оскільки не доведено незаконність набуття [PERSON] права власності на спірну квартиру, то відсутні правові підстави й для витребування її з володіння відповідача [PERSON] . Відповідно достатті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до пункту 2 частини 2статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Оскільки суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, то судові витрати понесені позивачем покладаються на нього та поверненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed