Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

27 листопада 2017 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла вище вказана позовна заява. В своїй позовній заяві позивач прохає суд винести рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області від 20 вересня 2017 року №16 "Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON]М." Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2 га, яка знаходиться по вул.Карла Маркса , буд.45 в с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області , на якій відповідно до договору купівлі-продажу від 23.04.2004 року розташовані: нежиле приміщення, плити залізобетонні площею 213 кв.м., позначені на плані літ.А, прибудова, позначена на плані літ.Б, площею 213,6 кв.м., прибудова , позначена на плані літ.В площею 24,4 кв.м., загальною площею 501,8 кв.м., та яка має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Стягнути з відповідача судові витрати. ( а.с.2-3). 05 квітня 2018 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву, якою уточнила свої вимоги та прохала суд визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області від 20 вересня 2017 року №16 "Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON]М." Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,9639 га, яка знаходиться по вул.Карла Маркса , буд.45 в с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області , на якій відповідно до договору купівлі-продажу від 23.04.2004року розташовані: нежиле приміщення, плити залізобетонні площею 213 кв.м., позначені на плані літ.А, прибудова, позначена на плані літ.Б, площею 213,6 кв.м., прибудова , позначена на плані літ.В площею 24,4 кв.м., загальною площею 501,8 кв.м., та яка має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Стягнути з відповідача судові витрати.(а.с.51-53). Позивач в судове засідання не з"явилась, про час і місце розгляду повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити їх в повному обсязі, на підставах викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечуав проти заявлених [PERSON] вимог щодо скасування рішення [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області від 20 вересня 2017 року №16 "Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON]М." та визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,9639 га, яка знаходиться по вул.Карла Маркса , буд.45 в с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області. Заперечуючи проти позовних вимог [PERSON], представник відповідача зазначив, що рішення, яке оскаржується позивачем, прийнято виключно в межах чинного законодавства відповідно до п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України (в частині невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам нормативно- правового акту - Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI в редакції від 02.08.2017р.: п.3 ст. 24), ст. 121 (в частині норм безоплатної передачі земельних ділянок (цільового призначення земельної ділянки)) Земельного кодексу України. Згідно п. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Роз'яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 28.01.2016 №7/14-790 пояснює, що вимога п.3 ст.24 вказаного закону формально розповсюджується на всі рішення про надання земельних ділянок для містобудівних потреб, що не має різниці між формуванням нових (вільних) земельних ділянок та земельних ділянок під існуючими об'єктами нерухомості. Відповідач зазначив, що прохання розробити проект землеустрою для ведення особистого селянського господарства не відповідає нормам безоплатної передачі у власність. Згідно пункту 4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється. Відповідно до ч.1 ст.118 Земельного кодексу України ( далі - ЗК України), громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим. Земельна ділянка не перебуває у користуванні у позивача на законних підставах, оскільки земельна ділянка жодного разу не формувалась та не передавалась у власність чи користування [PERSON]. Відповідно до п.7 ст.118 ЗК України, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідно до даних відділу у Більмацькому районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області цільове призначення земельної ділянки 01.13 - для іншого сільськогосподарського призначення . Розпорядження землями територіальних громад, в тому числі і шляхом передачі земельних ділянок у власність або користування, в силу приписів ст. 12 ЗК України та ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" належить до виключної компетенції сільської ради, яка вправі прийняти рішення про надання або відмову у наданні земельної ділянки. Передача у власність (надання в користування) та формування земельної ділянки під нежилим приміщенням позивача [PERSON] сільською радою не здійснювалась. Представником відповідача зазначено, що договір купівлі-продажу нежилого приміщення, який долучений до справи, не визначає можливості переходу права власності на спірну землю. Враховуючи неможливість безоплатної приватизації земельної ділянки відповідно до ст. 121 ЗКУкраїни, слід врахувати можливість отримати в користування такої земельної ділянки позивачем відповідно до п.5 ст. 120 ЗКУкраїни. Суд, зясувавши позиції учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до постанови Верховної [PERSON] України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району- на селище міського типу Більмак. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 23 квітня 2004 року, укладеного між ліквідаційною комісією КСП "Олексіївське" та [PERSON], остання придбала у власність нежиле приміщення, що знаходиться за адерсою: вул.Карла Маркса, буд.45 в с.Олексіївка Куйбишевського (Більмацького) району Запорізької області, яке належало КСП "Олексіївське" згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом [PERSON] сільської ради 19 березня 2004 року. На земельній ділянці розташовані: нежиле приміщення, плити залізобетонні, площею 213 кв.м., позначені на плані літ.А, прибудова, позначена на плані літ.Б, площею 213,6 кв.м., прибудова , позначена на плані літ.В площею 24,4 кв.м., загальною площею 501,8 кв.м., та яка має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією договору купівлі-продажу нежилого приміщення та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.5,6). Рішенням [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області №16 від 20 вересня 2017 року , [PERSON] було відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у власність орієнтовною площею 2.00 га , для ведення особистого селянського господарства ( а с.8). Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №02/2018 від 28 березня 2018 року, вартість земельної ділянки за адресою: вул.Карла Маркса, буд.45 в с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області, площею 0,9639 га на дату проведення експертизи становить - 61 111,00 грн. Площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування приміщення, до складу якого входить (нежиле приміщення, плити залізобетонні площею 213 кв.м., позначені на плані літ.А, прибудова, позначена на плані літ.Б, площею 213,6 кв.м., прибудова, позначена на плані літ.В площею 24,4 кв.м., загальною площею 501,8 кв.м.), відповідно до договору купівлі-продажу приміщення від 23 квітня 2004 року, становить 0,9639 га. Фактичне розташування нежилого приміщення до складу якого входить нежиле приміщення, плити залізобетонні площею 213 кв.м., позначені на плані літ.А, прибудова, позначена на плані літ.Б, площею 213,6 кв.м., прибудова , позначена на плані літ.В площею 24,4 кв.м., загальною площею 501,8 кв.м., на земельній ділянці площею 0,9639 га відповідає цільовому призначенню земельної ділянки - для іншого сільськогосподарського призначення. Згідно наданих матеріалів "Креслення перенесення меж земельної ділянки в натурі", "Кадастровий план земельної ділянки" по вул.Карла Маркса, 45 в с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області, порушень або накладення сусідніх земельних ділянок не зафіксовано. Питання щодо можливості передачі земельної ділянки у власність без зміни її цільового призначення експертом не розглядалось, на підставі того, що дане питання не входить до компетенції експерта. ( а.с.34-47). Суд вислухав пояснення сторін , дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.19 Конституції України ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» , органи державної влади та місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі , в межах наданих повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Як зазначалося вище позивач [PERSON]. звернулася до [PERSON] сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у власність на земельну ділянку розташовану по вул..Карла Маркса, 45 в с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області, тобто в межах населеного пункту. Дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності громади та має цільове призначення для іншого сільськогосподарського призначення . Рішенням сесії [PERSON] сільської ради №16 від 20 вересня 2017 року було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, при цьому мотивуючи свою відмову сільська рада в своєму рішенні послалася на п.7 ст.118 Земельного кодексу України в частині невідповідності місця розташування вимогам генеральних планів населених пунктів та містобудівної документації та ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції що діяла на момент розгляду заяви. Згідно ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» , (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин), у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Оскільки на момент розгляду заяви в [PERSON] сільській раді була відсутня містобудівна документація , тобто відсутній план зонування або детальний план території, тому сесія сільської ради відмовляючи [PERSON] в задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, діяла в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому рішення № 16 від 20 вересня 2017 року є законним і не підлягає скасуванню. Що стосується позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану по вул..Карла Маркса, 45 в с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області на підставі ст.118, 120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України , то в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню. Так, статтею 118 Земельного кодексу України передбачено право громадянина на приватизацію земельної ділянки , яка перебуває у його користуванні. Однак позивачем не надано суду доказів того, що земельна ділянка, на яку вона прохає визнати право власності на законних підставах передана їй у користування, що надавало б право на її приватизацію. Як повідомив в судовому засіданні представник відповідача, земельна ділянка, на якій розташовані обєкти нерухомості [PERSON], знаходиться у комунальній власності територіальної громади і в користування чи будь-яке інше володіння [PERSON] чи будь-якій іншій особі не передавалася. Також відсутні підстави і для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку на підставі ст.377 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема правочинів. Згідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України передбачає, що до особи, яка набула право власності на житловий будино , будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщен , без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Як зазначалося вище, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбала у ліквідаційної комісії КСП «Олексіївське» обєкти нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці за адресою вул..Карла Маркса, 45 с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області. Разом з тим суду не надано доказів того, що земельна ділянка, на якій знаходяться дані обєкти нерухомості на визначених законом підставах перебувала в користуванні чи у власності КСП «Олексіївське». Представник відповідача повідомив, що [PERSON] сільська рада не володіє відомостями про те, що земельна ділянка за адресою вул.Карла Маркса, 45 с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області передавалася у користування чи у власність КСП «Олексіївське». Оскільки в судовому засіданні не доведено, що КСП «Олексіївське» мало право користування чи власності на спірну земельну ділянку, відповідно [PERSON], яка придбала обєкти нерухомості у КСП «Олексіївське» не може на підставі ст.377 Цмивільного кодексу України, набути право користування чи власності на зазначену земельну ділянку. Дана позиція висловлена і у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року, справа № 6-2225цс16, де зазначено , що за змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. За загальним правилом, закріпленим у ч.1 статті 120 ЗК України , особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Зважаючи на вище викладене, відсутні передбачені законом підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на земельну ділянку розміром 0.9639 га, розташовану за адресою вул.Карла Маркса, 45 с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області. Відмовляючи в задоволенні позову суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції від 01.03.2018 року, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків: 1) розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи. 2) приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону; 3) надання земельної ділянки, розташованої на території зони відчуження чи зони безумовного (обовязкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 4) надання земельної ділянки для розміщення лінійних обєктів транспортної та енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, ліній електропередачі, звязку); 5) буріння, влаштування та підключення нафтових і газових свердловин за межами населених пунктів; 6) будівництва, експлуатації військових та інших оборонних обєктів. Тобто, відмова у задоволенні позову, не позбавляє права позивача [PERSON] звернутися до органу місцевого самоврядування - [PERSON] сільської ради з заявою про надання їй у користування земельної ділянки за адресою вул..Карла Маркса, 45 в с.Олексіївка Більмацького району Запорізької області, з тих підстав, що на ній розташовані обєкти нерухомості, що перебувають у власності [PERSON]

Outcome: dismissed