Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Деснянського районного відділу ДВС про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.07.2011 року старшим державним виконавцем Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 1-300 від 29.03.2011 року про стягнення з позивача коштів. 17.05.2012 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника. В той же день державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу та надано строк для повторного пред"явлення до 17.05.2013 року. З того часу стягувачем не вчинялося жодних дій для пред"явлення виконавчого листа до виконання. 18.01.2017 року позивач звернувся до Відділу ДВС із заявою про зняття арешту з майна, але йому було відмовлено через те, що виконавче провадження на даний час знищено. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд звільнити з-під арешту його майно. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2011 року старшим державним виконавцем Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 1-300 від 29.03.2011 року про стягнення з позивача коштів у розмірі 15930, 24 грн. на користь НДЕКЦ у м. Києві. 17.05.2012 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника. В той же день державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу та надано строк для повторного пред"явлення до 17.05.2013 року. З того часу стягувачем не вчинялося жодних дій для пред"явлення виконавчого листа до виконання. 18.01.2017 року позивач звернувся до Відділу ДВС із заявою про зняття арешту з майна, але йому було відмовлено через те, що виконавче провадження на даний час знищено. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи те, що на даний час підстави для накладення арешту на майно відпали, власник майна бажає захистити своє право вільно розпоряджатися власним майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved