Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки ( пені) та інфляційних втрат по несплачених аліментах , мотивуючи тим, що на підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2015 року відповідач зобов"язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання їхніх дітей: дочки [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомясячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів за період з вересня 2015 року по 01.03.2017 року в сумі 36000,00 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця від 24.02.2017 року. За її розрахунками за вказаний період сума неустойки, яку відповідач зобов"язаний сплатити в її користь, складає 96000,00 грн. Крім того , з врахуванням індексу інфляції сума інфляційних втрат по несплачених аліментах становить 3420,58 грн. Відповідач працює по тимчасових заробітках, тому сплачувати аліменти має можливість. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві і пояснила , що з вересня 2015 року по березень 2017 року відповідач аліменти в її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] не сплачував. Кошти, які поступали від відповідача на протязі вказаного періоду часу , а саме в 2015 році йшли на оплату комунальних послуг в жилому будинку ,який належить відповідачу в м. Надвірна по вул.Роксолани 11 , а в 2016 році були використані в якості подарунків дітям на свята, в тому числі на дні народження. Просить стягнути з відповідача в її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 96000 грн. і 3420,58 грн. інфляційних втрат. Представник позивача в судовому засіданні дав аналогічні з позивачем пояснення. Відповідач в судове засідання не з*явився. Від нього поступила заява про розгляд справи в його відсутність. Позов не визнає і в запереченні вказує, що на протязі 2015-2017 років аліменти в користь позивача сплачував не регулярно в зв*язку з відсутністю коштів. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, надані на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі,який розірвано 23.10.2014 року в судовому порядку. У шлюбі в них народилися: дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] , які після розірвання шлюбу проживають з матір*ю. Згідно рішення Надвірнянського районного суду від від 27 лютого 2015 року відповідач зобов"язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання їхніх дітей: дочки [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину з 19.01.2015 року до досягнення ними повноліття. На підставі даного рішення суду видано виконавчий лист № 348/90, відкрито виконавче провадження. Відповідач аліменти сплачував не регулярно і не в повному обсязі. Дані обставини підтверджено в судовому засіданні показами позивача. Заборгованість по виплаті аліментів станом на 01.03.2017 року становить 36000,00 грн.,що підтверджується розрахунком проведеним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції. Як вбачається з розрахунку відповідачем сплачено в користь позивача аліменти з січня по серпень 2015 року включно . Надані відповідачем квитанції про сплату в користь позивача коштів за період з жовтня 2015 року по грудень 2016 року включно не можуть бути враховані судом як погашення заборгованості по аліментах , оскільки в жодній із наданих квитанцій не зазначено призначення- сплата аліментів, а позивач заперечила факт отримання даних коштів як аліментів. Відповідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 01.10.2014 р. ухвалив постанову у справі № 6-149 цс 14, 01.07.2015 року постанову № 6-94цс15 у справах предметом якої був спір про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Верховний Суд України у своїх постановах зазначив, що з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов"язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліменти. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов"язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Враховуючи викладене, на думку суду , неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, передбачена статтею 196 СК України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до наступних, а кількість днів прострочення за аліментами обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено по сплаті певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання дітей і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Згідно положень Сімейного кодексу України, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості загалом, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось перерахування і виплата аліментів. Таким чином, беручи до уваги розрахунок заборгованості по аліментах та виходячи з вимог ст.196 СК України з врахуванням позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів слід нараховувати з вересня 2015 року по лютий 2017 року включно , а розмір неустойки (пені), яку слід стягнути з відповідача за прострочення сплати аліментів, становить 10940,00 грн., виходячи з наступного розрахунку: 2015 рік : Вересень-600 грн. ( 1% від 2000,00 грн.х 30 днів) ; жовтень-620,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х31 днів ); листопад -600,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х30 днів ); грудень-620,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х31 днів ); а всього за 2015 рік 2440,00 грн. 2016 рік: Січень 620,00 грн. (1% від 2000,00 грн. х 31 день ); лютий -580,00грн. (1% від 2000,00 грн. х 29 днів );березень-620,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х31 день ); квітень-600,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х30 днів ); травень-620,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х31 день ); червень -600,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х30 днів ); липень-620,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х31 день ); серпень -620,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х31 день ); вересень-600,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х30 днів ); жовтень-620,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х31 день );листопад -600,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х30 днів ); грудень-620,00 грн. ( 1% від 2000,00 грн. х31 день ); а всього за 2016 рік- 7320,00 грн. 2017 рік : Січень 620,00 грн. (1% від 2000,00 грн. х 31 день ); лютий -560,00грн. (1% від 2000,00 грн. х 28 днів ) , а всього за 2017 рік- 1180,00 грн. Враховуючи зазначене суд вважає ,що позов в частині сплати пені підлягає до часткового задоволення в сумі 10940,00 грн.. Згідно ст.184 СК України розмір аліментів ,визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до пункту 104\~Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (із змінами) визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», а саме в Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII. Оскільки, індекс споживчих цій розраховується в цілому за місяць, то обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому набрав чинності зазначений Закон, тобто з червня 2016 року. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 % грошового доходу платника аліментів. \~Передбачена статтею\~625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в Аналізі практики щодо застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві опублікованому 19 вересня 2014року. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року по справі №6-2759 цс 15. Згідно ст..360-7 ЦПК України висновок ,щодо застосування норм права,викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Розрахунку індексації аліментів в порядку передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII із наступними змінами позивачем суду не надано, а розмір інфляційних втрат по несплачених аліментах, згідно аудиторського звіту ТЗоВ «ЮрексАудит»,який визначено на підставі ст..625 ЦК України судом не може бути взято до уваги . З вказаних підстав позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат в сумі 3420,58 грн. до задоволення не підлягають. У відповідності із ст..88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 640 гривень судового збору,пов*язаного із сплатою судового збору. На підставі ст..184, 196 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved