Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що позивачам на праві власності належить автомобіль FІАТ DOBLO PANORAMA, д.р.н [NUMBER]. 07.11.2013 року з вини відповідача [PERSON] під час керування автомобілем Mercedes - Benz д.н.з. [NUMBER] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний [PERSON] автомобіль FІАТ DOBLO PANORAMA, д.р.н [NUMBER] під керуванням [PERSON], у зв'язку з чим завдана матеріальна шкода на суму 7787 грн., сплачених на відновлювальний ремонт, а також завдана моральна шкода. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована в ПАТ СК "Провідна". 07.11.2013р. позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування 7787 грн., однак страхове відшкодування матеріальної шкоди було виплачено після звернення до суду з простроченням лише 24.09.2014р., також страховиком виплачена пеня за період прострочення з 06.02.2014р. по 24.09.2014р. (230 днів) в сумі 793,41 грн., всього виплачено 8080,41 грн. Разом з тим, за період прострочення виплати страхового відшкодування збитки від інфляції страховиком не відшкодовані, також внаслідок затримки у виплаті страхового відшкодування, моральними переживаннями внаслідок пошкодження належного майна, а також фізичного болю від тілесних ушкоджень внаслідок ДТП позивачам завдана моральна шкода. Уточнившись з позовними вимогами, просять суд стягнути з страховика 709,21грн. інфляційних збитків та по 1000 грн. моральної шкоди кожному, також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 1000 грн., також стягнути з відповідачів понесені судові витрати по оплаті судового збору та оплаті правової допомоги. Позивачі та їх представник, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вмимоги підтримали, просили суд позов задоволити. Представник страхової компанії до суду скерував заяву про розгляд справи в його відсутність та в наданих до суду запереченнях посилався на те, що страховик у повному обсязі відшкодував матеріальний збиток від ДТП з вини застрахованої особи, також відповідно до Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" сплатив 793,41 пені за прострочення виплати страхового відшкодування, також вказував, що страхова комапнія за законом відшкодовує моральну шкоду, завдану внаслідок ушкодження здоров'я внаслідок ДТП, а обов'язок відшкодувати моральну шкоду внаслідок ушкодження майна закон покладає на особу, винну в вчиненні ДТП. За відсутністю доказів завдання тілесних ушкоджень позивачів внаслідок ДТП та відшкодування матеріальних збитків просили відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.11.2013 року в м.Черкаси відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів : FІАТ DOBLO PANORAMA, д.р.н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Mercedes - Benz д.н.з. [NUMBER] , належного та під керуванням [PERSON] Право власності на автомобіль FІАТ DOBLO PANORAMA, д.р.н [NUMBER] зареєстровано за позивачкою [PERSON], даний транспортний засіб придбаний в період шлюбу з [PERSON], зареєстрованого з 04.06.1983 року, отже являється спільною сумісною власністю подружжя на підставі ст.60 Сімейного Кодексу, якою встановлено, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. ДТП сталась з вини відповідача [PERSON], внаслідок зіткнення керованого останнім автомобіля із задньою частиною належного позивачці транспортного засобу під час руху в одному і тому ж напрямку, що встановлено спільним повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у відповідності до п.33.2 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (європротокол). Відповідно до п.33.2 ст.33 вказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача [PERSON] автомобіль [PERSON] був пошкоджений. [PERSON] керував під час ДТП автомобілем Mercedes - Benz д.н.з. [NUMBER] , а тому є особою, відповідальною за збитки внаслідок вчиненої з його вини ДТП за ст.1187 ЦК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ СК "ПРОВІДНА", згідно з страховим полісом № АВ /8752260 09.11.2012 р. Строк дії страхового полісу з 10.11.2012 року по 09.11.2013 року. Франшиза встановлена в розмірі 500 грн., які відповідач [PERSON] виплатив позивачам в досудовому порядку. Відповідно до Рахунку-фактури № ТА-0000039 від 11.11.2013 року, Заказ-наряду № ТА-0000455 від 11.11.2013 року, Акту виконаних робіт № ТА-0000456 та квитанції 2524.11.1 від 13.01.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "FІАТ DOBLO PANORAMA з державним номером [NUMBER], складає 7787,00 грн. Згідно ст.ст.9, 12, 22 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Крім того, згідно зі п 36.5. ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. 07.11.2013р. позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування 7787 грн., однак вказане відшкодування за відніманням франшизи було виплачено з простроченням лише 24.09.2014р., також страховиком виплачена пеня за період прострочення з 06.02.2014р. по 24.09.2014р. (230 днів) в сумі 793,41 грн. Частиною другою ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що страхолва компанія допустила прострочення виплати страхового відшкодування в період з 06.02.2014р. по 24.09.2014р., суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулась з вимогою про стягнення інфляційних збитків, позовні вимоги про стягнення даних збитків підлягають до задоволення. Суд погоджується з розрахунком позивачів інфляційних збитків на суму 709,21 грн. за період прострочення суми (7787-500) грн. в період з 06.02.2014р. по 24.09.2014р., так як даний розрахунок обчислений з урахуванням офіційно оприлюднених індексів інфляції за даними Державного комітету статистики України. Суд вважає такими, що не обгрунтовані на законі заперечення відповідача на те, що після виплати страховиком пені за період прострочення згідно Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відсутні підстави для покладання на відповідача відповідно до ст.625 ЦК України обов'язку відшкодувати інфляційні збитки. Відповідно до правово висновку Верховного Суду України 1 жовтня 2014 року у справі № 6-113 цс 14, будь-яке зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов'язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, що її завдала, за наявністю її вини. Згідно ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає в 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів,3) у душевних стражданнях., яких фізична особа, зазнала у зв'язку з знищенням чи пошкодженням її майна, 4) у приниженні честі і гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. В судовому засіданні не знайшли підтвердження об'єктивними доказами ушкодження при ДТП здоров'я чи завдання тілесних ушкоджень позивачу [PERSON] Як передбачено п.33.2 ст.33 Закону "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" умовою для оформлення спільного повідомлення учасників ДТП страховику про ДТП (європротокол) є відсутність травмованих внеаслідок даної пригоди людей. В спільному повідомленні про ДТП позивач [PERSON] не зазначав про завдання йому тілесних ушкоджень. Встановлено, що в результаті ДТП з вини водія [PERSON] позивачу як співвласнику власнику завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях та стражданнях внаслідок порушення нормальних життєвих зв'язків в зв'язку пошкодженням його об'єкту права власності, пов'язаних з цим душевних переживань, оскільки необхідно було вживати додаткових зусиль для ремонту належного йому автомобіля, тому суд з урахуванням принципів справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з [PERSON] підлягають до задоволення в розмірі 1000 грн. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з страхової компанії не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до п.22.3 ст.22 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілому відшкодовується страховиком моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода позивачу ушкодженням майна передбачена п.3 ч.3 ст.23 ЦК України, внаслідок ДТП шкоди життю та здоров'ю позивача завдано не було, тому відсутні підстави для покладання на страховика обов'язку відшкодування моральної шкоди ушкодженням майна позивача, згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, дана шкода підлягає відшкодуванню особою, зобов'язаної за ст.1187 ЦК України нести обов'язок перед позивачем по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП, тобто особою, винною у вчиненні ДТП. На підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої прийняте рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 02.09.2014р., договору про правову допомогу від 12.06.2014р. позивачкою було сплачено за надання правової допомоги 3000 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративний справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Судові засідання по справі відбувались у присутності особи, яка надавала позивачу правову допомогу, виходячи з розрахунку затрат у відповідності до зазначених вимог закону про граничний розмір плати, вимоги в частині стягнення витрат по оплаті правової допомоги підлягають задоволення в частині стягнення 1500 грн., також до стягнення підлягають судові витрати 243,60 грн. по оплаті судового збору, всього з відповідачів підлягає до стягнення 1500 + 243,60 = 1743,60 грн. судових витрат в рівних частках по 871,80 грн. з кожного.

Outcome: approved