Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

18 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. 14 січня 2019 року позивач надав уточнену позовну заяву до [PERSON], Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування уточненого позову зазначив, що 10 вересня 2018 року о 08 годині 40 хвилин, у м.Першотравенськ, Дніпропетровської області по вул.Горького, [PERSON] (відповідач), який управляв транспортним засобом ВАЗ 21099 держ.номер АЕ9580АР під час виїзду з місця стоянки зіткнувся з автомобілем [NUMBER], який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CAT 330280, в результаті чого було пошкоджено його автомобіль під час зупинки. У результаті ДТП та відповідно до приписів п.33.2. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем та відповідачем було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (копія додається). Цивільно-правова відповідальність відповідача під час керування автомобілем [NUMBER] була застрахована ТДВ "СК "Київ Ре" за договором «прямого відшкодування» (номер полісу АМ/3249373). Про настання страхового випадку було повідомлено відповідача 2, зареєстровано заяву про страхове відшкодування, надані усі необхідні документи для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобілю Skoda OktaviaA-7, реєстраційний номер [NUMBER] складає 35 848,37 гривень, згідно висновку№85-1/18 експертного автотоварознавчого дослідження від 14 жовтня 2018 року. [PERSON] свою вину у вчинені ДТП визнав повністю та надав позивачу розписку про зобов'язання відремонтувати пошкоджений автомобіль позивача. Однак, на сьогодні жодних дій з боку відповідача щодо відшкодування заподіяної шкоди не здійснювалося. 30 жовтня 2018 року він звернувся до відповідача 2 з відповідною заявою про здійснення страхової виплати в сумі 35 848,37 гривень. 10 грудня 2018 року відповідачем 2 було виплачено страхове відшкодування на його рахунок у розмірі 24 060,25 гривень. Відповідно до висновку №85-1/18 від 14 жовтня 2018 року втрата товарної вартості становить 2 119,26 гривень. Сума франшизи по договору страхування становить 500,00 гривень. Вважає, що відповідач [PERSON] повинен відшкодувати йому втрату товарної вартості ТЗ та суму франшизи за договором страхування, що становить 2 119,26 + 500,00 = 2 619,26 гривень. Решту суми, завданої майнової шкоди в розмірі 9 168,86 гривень, яка розрахована з наступного: 11 788,12гривень несплачене страхове відшкодування - 2 619,26 гривень втрата товарної вартості + франшиза, повинен відшкодувати відповідач 2. Таким чином, вважає, що протиправними діями відповідача 1 спричинені йому матеріальні збитки (фактичні збитки), які підлягають стягненню з нього та страхувальника, за вирахуванням сплаченого ТДВ "СК "Київ Ре" страхового відшкодування, у розмірі 24 060,25 гривень із наступного розрахунку: 35 848,37 гривень (встановлена сума спричинених збитків) - 24 060,25 гривень (сплачене страхове відшкодування) = 11 788,12 гривень (залишок невідшкодованої шкоди), з яких: 2 619,26 гривень повинен відшкодувати відповідач [PERSON], а решту суми в розмірі 9 168,86 гривень відповідач ТДВ "СК "Київ Ре". Так як його автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, на сьогодні він не відремонтований, а сплаченого страхового відшкодування недостатньо для відновлюваного ремонту, через що він був позбавлений можливості тривалий час повноцінно користуватися транспортним засобом, що завдає йому значних емоційних переживань та страждань, зірвалися життєві плани, він змушений нервувати, уся ця ситуація є для нього стресовою, і кожне судове засідання у справі призводить до поглиблення цього стресу. Причинену йому відповідачем 1 моральну шкоду відшкодувати адекватно та повністю у матеріальній формі неможливо, але суму, яка б могла частково загладити його моральні страждання, він оцінює у 5 000,00 гривень. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь в якості відшкодування завданої майнової шкоди 2 619,26 гривень, яка складається із суми втрати товарної вартості транспортного засобу та суми франшизи за договором страхування (2 119,26 + 500,00) = 2 619,26 гривень; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000,00 гривень; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь судові витрати в розмірі 3 709,60 гривень; стягнути з відповідача ТДВ "СК "Київ Ре" на його користь страхове відшкодування завданої йому майнової шкоди відповідачем [PERSON] в сумі 9 168,86 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами не згідний, вважає їх безпідставними, оскільки 10 вересня 2018 року о 08:40 годині на вул.Горького, м.Першотравенська сталася ДТП за участю автомобілів позивача та відповідача. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Шкоди життю чи здоров'ю, навіть незначної, нікому не завдано. На час ДТП його цивільно-правова відповідальність застрахована у ТДВ "СК "Київ Ре" з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, 50 000,00 гривень та нульовою франшизою, що підтверджується відповідним полісом. В результаті ДТП та відповідно до приписів п.2 ст.33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності" власників наземних транспортних засобів" ним та позивачем було складено повідомлення про ДТП у вигляді "Європротоколу", після чого, у встановлені вказаним Законом строки, ним повідомлено страховика про ДТП. Обов'язок відшкодувати шкоду позивачу покладається на страховика. Оскільки розмір завданої шкоди, заявленої позивачем, не перевищує ліміту відповідальності (розмір шкоди 35 848,37 гривень, а ліміт відповідальності 50 000,00 гривень), ТДВ СК "Київ Ре" не відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування в повному розмірі, а виплатило узгоджену з позивачем суму 24 060,25 гривень. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача ТДВ "СК "Київ Ре" в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений, однак надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 22 лютого 2018 \~ \~ \~ \~року між Страховою компанією «Київ Ре» та [PERSON] було укладено Поліс № АМ/3249373 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпеченим є транспортний засіб ВАЗ, д.р.н.з. АЕ9580АР. 24 вересня 2018 року до Страхової компанії «Київ Ре» звернулася власник автомобіля Skoda Octavia А7, д.р.н.з. АЕ3375НІ, [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 10 вересня 2018 року за участі забезпеченого транспортного засобу ВАЗ, д.р.н.з. АЕ9580АР, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Skoda Octavia А7, д.р.н.з. АЕ3375НІ, під керуванням [PERSON] Після отримання від [PERSON] повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду Страхова компанія «Київ Ре», на виконання своїх обовязків, згідно вимог Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі Закон), зокрема п. 34.2 ст. 34 «Протягом 10 робочих днів з отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків», направила свого представника - суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] для виконання дослідження з визначення розміру оціненої шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля Skoda Octavia А7, д.р.н.з. АЕ3375НІ. За результатами дослідження, субєктом оціночної діяльності було складено Звіт №423 про оцінку автомобіля [NUMBER] від 29 жовтня 2018 року. За висновком Звіту матеріальний збиток, завданий власникові Skoda Octavia А7 держномер АЕ3375НІ, в результаті його пошкодження при ДТП складає: 28 664,44 гривень. 01 листопада 2018 \~ \~ \~ \~року Страховою компанією «Київ Ре» було отримано Заяву про страхове відшкодування від 30 жовтня 2018 року від власника автомобіля Skoda Octavia А7, д.р.н.з. АЕ3375НІ [PERSON], в якій він просив страхове відшкодування перерахувати на його картковий рахунок в «Приватбанку». Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону Страховик зобовязаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення \~ \~ \~ \~страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Отже, виходячи з того, що потерпіла особа [PERSON] просив Страховика перерахувати грошові кошти на його рахунок, Страховик зменшив суму виплати страхового відшкодування на суму ПДВ, нараховану на вартість запчастин згідно Звіту, та на суму франшизи за Полісом № АМ/3249373 500 грн. і отримав суму страхового відшкодування - 24 060,25 гривень. Тому, Відповідач 2 прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 24 060,25 гривень, про що склав страховий акт № 1503722 від 06 грудня 2018 року та сплатив вказану суму [PERSON], що не заперечується самим позивачем. Що стосується Висновку № 85-1/18 експертного автотоварознавчого дослідження від 14 жовтня 2018 \~ \~ \~ \~року, виготовленого ФОП [PERSON], на який посилається позивач в обґрунтування розміру збитку, то він не може бути належним і допустимим доказом у справі щодо визначення вартості ремонту транспортного засобу, оскільки, відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальною нормою для Страховика цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, обовязок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому ТЗ, покладено саме на Страховика цивільно-правової відповідальності власника наземного ТЗ, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця (п. 34.2 ст. 34). Виконавши свій обовязок, встановлений Законом України «Про обовязкове врахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ «СК «Київ Ре» і встановило розмір збитку, нанесений власнику пошкодженого автомобіля - [PERSON] Крім того зазначив, що до суми матеріального збитку, встановлену Висновком № 85-1/18 експертного автотоварознавчого дослідження від 14 жовтня 2018 року, також повинні застосовуватися приписи п. 36.2. ст. 36 Закону щодо зменшення страхового відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Адже мова буде йти про виплату страхового відшкодування фізичній особі [PERSON], а не субєкту підприємницької діяльності СТО - платнику податку на додану вартість. Отже, з огляду на наведене, вважає, що жодним чином не порушував прав та законних інтересів позивача щодо визначення розміру збитку після ДТП та в повному обсязі сплатив [PERSON] страхове відшкодування за наслідками ДТП, яка сталася 10 вересня 2018 року, тому просить відмовити в задоволенні позову. Позивач надав суду відповідь на відзив в якому зазначив, що у своєму відзиві відповідач 2 посилається на те, що начебто Висновок №85-1/18 експертного товарознавчого дослідження від 14 жовтня 2018 року, виготовленого ФОП [PERSON] не є належним та недопустимим доказом, так як обовязок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому ТЗ, покладено саме на страховика. З цим не погодився, оскільки з п.36.2. Закону України - Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Отже, враховуючи викладене, розмір страхового відшкодування узгоджується з особою, яка має право на таке відшкодування, а не є одноособовим рішенням страховика. Позивач, скориставшись своїм правом, надав суду належний та допустимий доказ - висновок щодо встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому транспортному засобу, складений експертом автотоварознавцем. Копію вказаного висновку позивач направив відповідачу 2 разом із заявою про виплату страхового відшкодування від 30 жовтня 2018 року. Відповідач 2 ніяких заперечень, уточнень щодо висновку не надав. Щодо звіту №423 від 29 жовтня 2018 року, наданого відповідачем 2 до суду разом із відзивом на позов, зазначив, що на погодження даний звіт відповідач 2 позивачу не надавав, про його існування позивач не знав, доказів його направлення позивачу не надано. У н.п.а та джерелах, які зазначені у звіті №423 (стор.4 додатків відзиву) є посилання на довідник "Бюлєтєнь авто товарознавца" випуск №103, на стор.21 додатків до відзиву міститься вказаний витяг, у якому у правому верхньому кутку вбачається дата отримання витягу - 24 січня 2019 року, тобто після сплати страхового відшкодування 10 грудня 2018 року, що наводить на думку про відсутність зазначеного звіту на час проведення розрахунку страховиком. Щодо зменшення страхового відшкодування на суму ПДВ, зазначив, що згідно п.196.1.3 ст.196 Податкового кодексу України не є суб'єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Посилається на ст.14 ЦК України. З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов'язані з оплатою страхових послуг страхувальником на користь страховика та компенсацією останнім збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об'єктом оподаткування ПДВ, в зв'язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (п.36.4 ст.36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), ПДВ не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. Тому, у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому, а спрямовуються на придбання у платника податків послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Разом з тим, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника ПДВ, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ. При цьому, внаслідок незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу не є підставою для виникнення податкових зобов'язань, пов'язаних з наданням послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов'язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець такої послуги є платником ПДВ. Таким чином, у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов'язання не виникають. Відповідно до ч.2 ст.14 ЦК України страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування, за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ. \~ \~ \~ \~Просить позовні вимоги задовільнити, а відзив відповідача 2 вважати безпідставним. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дійсно, 10 вересня 2018 року о 08:40 годині по вул.Горького, м.Першотравенська, Дніпропетровської області [PERSON], керуючи транспортним засобом "ВАЗ 21099" д/н [NUMBER], під час виїзду з місця стоянки, зіткнувся з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CAT 330280, в результаті чого було пошкоджено автомобіль [PERSON] Власником транспортного засобу "ВАЗ 21099" д/н [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 688098 є [PERSON] Відповідно до приписів п.33.2. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 10 вересня 2018 року. В даному повідомленні зазначено, що [PERSON] визнав свою вину у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та зобов'язався відремонтувати автомобіль [PERSON] Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] під час керування автомобілем [NUMBER] була застрахована ТДВ "Страхова компанія "Київ Ре", що підтверджується копією полісу №АМ/3249373 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 лютого 2018 року, строк дії полісу з 12 березня 2018 року по 11 березня 2019 року, тобто на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди - 10 вересня 2018 року, він був чинним. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, згідно полісу, 100 000 гривень. Розмір франшизи 500 гривень. 24 вересня 2018 року позивач звернувся до ТДВ "СК "Київ Ре" з повідомленням про настання страхового випадку, зареєстровано заяву про страхове відшкодування, надані всі необхідні документи для прийняття страховою компанією рішення та виплати страхового відшкодування, що не заперечується сторонами по справі. Після отримання від позивача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, страхова компанія "Київ Ре" направила свого представника - аварійного комісара для складання акту огляду колісного транспортного засобу та визначення розміру оціненої шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля [NUMBER]. 10 жовтня 2018 року аварійним комісаром від ТДВ "СК "Київ Ре", в присутності позивача [PERSON], проведено огляд пошкодженого транспортного засобу "Skoda Octavia А7" д/н [NUMBER], що підтверджується актом огляду від 10 жовтня 2018 року за підписами аварійного комісара та позивача [PERSON], де зазначено, що [PERSON] з даним протоколом ознайомлений, пошкодження записані вірно. 10 жовтня 2018 року суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "ЕКЛІС" - оцінювачем [PERSON], на підставі договору, укладеного з дирекцією СК "Київ Ре", здійснено оцінку автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] 29 жовтня 2018 року, оцінювачем [PERSON], на підставі договору, укладеного з дирекцією СК "Київ Ре", складено звіт №423 про оцінку автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON], згідно висновку якого, матеріальний збиток, завданий [PERSON] в результаті пошкодження його транспортного засобу "Skoda Octavia А7" д/н [NUMBER] при ДТП на підставі матеріалів, наданих СК "Київ Ре", становить 28 664,44 гривень. 12 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до судового експерта автотоварознавця [PERSON], яким 14 жовтня 2018 року складено акт огляду транспортного засобу "Skoda Octavia А7" д/н [NUMBER] та висновок №85-1/18 експертного автотоварознавчого дослідження, згідно яких вартість матеріального збитку, заподіяного власнику вказаного автомобіля на 10 вересня 2018 року складає 35 848,37 гривень. 30 жовтня 2018 року позивач звернувся до СК "Київ Ре" із заявою про перерахування страхової виплати за вказаними реквізитами на його рахунок. Суму, яку просить перерахувати - не зазначає, однак додає до заяви копію автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу. 01 листопада 2018 року СК "Київ Ре" отримала вказану заяву [PERSON] та, оскільки останній просив страховика перерахувати грошові кошти на його рахунок, страховик зменшив суму виплати страхового відшкодування на суму ПДВ, нараховану на вартість запчастин згідно звіту та на суму франшизи за полісом АМ/3249373 - 500 гривень і перерахував позивачу на вказаний ним картковий рахунок суму страхового відшкодування 24 060,25 гривень, згідно розрахунку №1503722 розміру страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу від 06 грудня 2018 року. 10 грудня 2018 року позивач на картковий рахунок в АТ КБ "ПриватБанк" отримав страхове відшкодування від ТДВ СК "Київ Ре" в розмірі 24 060,25 гривень, що не заперечується сторонами. Що стосується позовних вимог в частин стягнення з СК "Київ Ре" на користь позивача суму майнової шкоди в розмірі 9 168,86 гривень, яка складається із: 11 788,12 гривень несплачене страхове відшкодування - 2 619,26 гривень (втрата товарної вартості +франшиза), суд приходить до наступного. Згідно ст.1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Статтею 984 ЦК України передбачено, що страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом. Страхувальником може бути фізична або юридична особа. Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією). Розрізняють добровільну та обов'язкову форми страхування (ст.5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту. Втім, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування) - ч.1 ст.999 ЦК України. Види обов'язкового страхування в Україні визначені в ст.7 Закону України "Про страхування". До них п.9 ч.1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Предметом позову є вимога про відшкодування майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Відповідно ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Стаття 6 вказаного Закону передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. \~ \~ \~ \~Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно ст.12 вказаного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Пунктом 22.1 ст.22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно п.33.2 ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Відповідно до п.34.2, 34.3, 34.4 ст.34 Закону протягом 10\~робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник\~страховика не\~з'явився\~у визначений\~строк,\~потерпілий має\~право самостійно\~ обрати\~ аварійного\~ комісара\~ або\~експерта для\~визначення розміру\~шкоди.\~ У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Згідно п.35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Відповідно до п.35.3 ст.35 Закону особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов'язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Згідно п.36.2 ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на\~рахунок потерпілої\~особи (її\~представника),\~сума,\~що \~ відповідає\~ \~розміру \~оціненої \~шкоди,\~ зменшується\~ на\~ суму\~визначеного \~ відповідно\~ \~до \~ законодавства\~ податку\~ на\~ додану\~вартість.\~ При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до п.36.6 ст.36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідачем ТДВ СК "Київ Ре" в строки, передбачені Законом, а саме: 10 жовтня 2018 року проведено огляд\~пошкодженого транспортного\~засобу позивача,\~з участю\~останнього,\~який підписав\~акт огляду\~транспортного засобу\~та зазначив,\~що з\~даним протоколом\~ознайомлений,\~пошкодження записані\~вірно. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники, що і було зроблено відповідачем. 29 жовтня 2018 року суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "ЕКЛІС" на підставі договору, укладеного з дирекцією СК "Київ Ре" складено звіт №423 про оцінку пошкодженого автомобіля позивача. Позивач, не дочекавшись звіту відповідача про розмір страхового відшкодування, 12\~жовтня 2018\~року звернувся до експерта автотоварознавця [PERSON] для огляду його транспортного засобу та визначення розміру страхового відшкодування, що є порушенням п.34.4 ст.34 Закону, оскільки потерпілий має право самостійно обирати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоду у разі, якщо представник страховика не з'явився у визначений строк для огляду транспортного засобу. Крім того, під часу огляду пошкодженого транспортного засобу експертом [PERSON] від 14 жовтня 2018 року був присутній лише позивач [PERSON], даних про те, що про проведення цього огляду було повідомлено страхову компанію чи винуватця ДТП - [PERSON], матеріали справи не містять. Клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи сторонами не заявлялося. В зв'язку з чим, суд не може взяти до уваги висновок №85-1/18 експертного автотоварознавчого дослідження від 14 жовтня 2018 року, як належний та допустимий доказ по справі. Доказів того,\~що позивач,\~відповідно до\~п.35.3\~ст.35\~Закону звертався\~до відповідача,\~як до\~особи,\~якій подається\~заява про\~страхове відшкодування,\~із вимогою\~надати \~консультаційну допомогу\~під \~час складення\~заяви про\~страхове відшкодування\~чи з\~вимогою про ознайомлення його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що матеріальний збиток, завданий [PERSON] в результаті пошкодження його транспортного засобу "Skoda Octavia А7" д/н [NUMBER] при ДТП на підставі матеріалів, наданих страховою компанією, становить 28 664,44 гривень. Позивач звернувся 30 жовтня 2018 року до відповідача із заявою про перерахування страхового відшкодування на його картковий рахунок. Оскільки позивач просив відповідача перерахувати грошові кошти на його власний картковий рахунок, відповідач зменшив суму виплати страхового відшкодування на суму ПДВ, нараховану на вартість запчастин згідно звіту та на суму франшизи за полісом АМ/3249373 - 500 гривень, що відповідає нормам п.36.2 ст.36 Закону. 10 грудня 2018 року отримав грошові кошти в рахунок страхового відшкодування, визначеного відповідачем, в розмірі 24 060,25 гривень. Посилання позивача на те, що в додатку до звіту №423 від 29 жовтня 2018 року додано відповідачем бюлетень автотоварознавця від 24 січня 2019 року, тобто після виплати страхового відшкодування, суд не може взяти до уваги, оскільки звіт складено та підписано оцінювачем 29 жовтня 2018 року,ремонтна калькуляція №423/2018 складена 29 жовтня 2018 року, резолютивна частина звіту не містить посилання на вказаний бюлетень, у бюлетені зазначено, що це печатна версія №103 станом на 01 жовтня 2018 року. В зв'язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення з СК "Київ Ре" недоплачене страхове відшкодування в розмірі 9 168,86 гривень є такими, що не підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача в якості відшкодування завданої майнової шкоди 2 619,26 гривень, яка складається із суми втрати товарної вартості транспортного засобу та суми франшизи за договором страхування, то суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача 500,00 гривень франшизи на підставі п.36.6 ст.36 Закону"Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". В задоволенні вимог про стягнення 2 119,26 гривень втрати товарної вартості автомобіля слід відмовити, оскільки згідно звіту №423 від 29 жовтня 2018 року втрата товарної вартості не нараховується (підстава п.8.6.2 Методики) ВТВ = 0,00 гривень. Згідно витягу з "Судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" Верховного Суду України, поняття "франшиза" міститься у ст. 9 Закону N 85/96-ВР і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Крім того, застосування франшизи передбачено у ст. 12 Закону N 1961-IV. Розмір франшизи, що визначений у зазначеному Законі, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика. Якщо внаслідок ДТП, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, шкоду було заподіяно майну, то згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону N 1961-IV компенсувати позивачу суму франшизи у повному обсязі має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована. Ухвалюючи рішення про стягнення зі страховика розміру франшизи, деякі суди роблять помилкові висновки про включення франшизи до суми майнового збитку та стягнення її зі страховика. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до положень коментованої статті, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. У разі завдання потерпілому моральної шкоди у зв'язку з пошкодженням майна, позовні вимоги, при підтвердженні їх доказами, підлягають задоволенню. Діями відповідача [PERSON] позивачу спричинена моральна шкода, так як пошкодження автомобіля, звісно, призводить до зменшення його вартості. Також, пошкодження автомобілю спричинили позивачу життєві незручності пов'язані з необхідністю виїжджати на транспортному засобі, втрата можливості тривалий час повноцінно користуватися своєю власністю, все вищевикладене суттєво порушило його особисті права і життєві плани, призвело до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого подальшого життя. Суд враховує характер та обєм фізичних, душевних, психічних страждань позивача від ДТП, враховує вказані позивачем та встановлені судом обставини характеру спричиненої моральної шкоди, та, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 гривень. Що стосується вимог про відшкодування судових витрат позивачу, які він просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь, суд приходить до наступного. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред'явленні позову до суду сплачені наступні судові витрати:1 409,60 (704,80 +704,80) гривень судового збору за пред'явлення двох позовних вимог майнового характеру до відповідачів СК "Київ Ре" та [PERSON], 768,40 гривень судового збору за пред'явлення вимог немайнового характеру (моральна шкода) до відповідача [PERSON], 2 000,00 гривень за надання йому юридичних послуг та 800,00 гривень за проведення експертного автотоварознавчого дослідження експертом [PERSON] від 14 жовтня 2018 року. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] наступні судові витрати: позивачем до відповідача [PERSON] заявлено вимогу майнового характеру на суму 2 619,26 гривень, судом задоволено позов в цій частині на суму 500,00 гривень, що становить 19% від заявленого, тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 133,92 гривень (19% від 704,80 гривень); позивачем до відповідача ТДВ СК "Київ Ре" заявлено позовну вимогу майнового характеру на суму 9 168,86 гривень, в задоволенні якої судом відмовлено, тому судовий збір в розмірі 704,80 гривень слід залишити за позивачем; позивачем до відповідача [PERSON] пред'явлено вимогу немайнового характеру (моральна шкода на суму 5 000,00 гривень), сплачено судовий збір в розмірі 704,80 гривень, ці позовні вимоги повністю задоволені судом, тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 гривень; позивачем сплачено за юридичну допомогу 2 000,00 гривень, що підтверджується доданими до справи квитанціями, його позовні вимоги задоволено частково, заявлено ціну позову до відповідача в сумі 7 619,26, задоволено вимог на суму 5 500,00 гривень, що становить 72%, тому підлягають стягненню судові витрати на юридичну допомогу в розмірі 1 440,00 гривень (72% від сплачених 2 000,00 гривень); позивачем сплачено 800,00 гривень за проведення експертного автотоварознавчого дослідження експертом [PERSON] від 14 жовтня 2018 року, судом цей висновок експертизи при вирішенні справи по суті не взято в основу розрахунку відшкодування страхової виплати, тому судові витрати на залучення експерта слід залишити за позивачем. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати на суму: 133,92 гривні + 704,80 гривень судового збору та 1 440,00 гривень за надані юридичні послуги. Всього: 2 278,72 гривні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved