Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] , [PERSON] , Реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Савицької Тетяни Орестівни. Просить визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Львівській області від 30.07.2014 року № 13-1241/16-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" щодо надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Рясне-Руської сільської ради в СТ "Сокіл"; визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Львівській області від 02.10.2014 року № 13-1241/16-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки" про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність для індивідуального садівництва на території Рясне-Руської сільської ради та про передачу [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0570 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер 4625887500:02:000:2246), розташовану на території Рясне-Руської сільської ради Яворівського району, у власність для індивідуального садівництва; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0570 га, кадастровий номер 4625887500:02:000:2246 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Рясне-Руської сільської ради в садівничому товаристві "Сокіл"; скасувати реєстрацію в базі даних ДЗК на ім`я [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею 0,0570 га з кадастровим номером 4625887500:02:000:2246 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Рясне-Руської сільської ради в садівничому товаристві "Сокіл"; скасувати рішення Реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області від 09.10.2014 р., індексний номер 27876372 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0570 га з кадастровим номером 4625887500:02:000:2246 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Рясне-Руської сільської ради; скасувати рішення приватного нотаріуса Савицької Т.О. про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,057 га з кадастровим номером 4625887500:02:000:2246 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Рясне-Руської сільської ради за індексним номером 19231583 від 10.02.2015 р. В обґрунтування позову покликається на те, що земельна ділянка площею 0,0578 га, розташована на території Рясне-Руськоїсільської ради належала [PERSON] . [INFO] він помер. Земельну ділянку успадкувала [PERSON] , її мати, після смерті якої земельна ділянка перейшла у її власність. З огляду на те, що з 2001 року вона постійно проживає у США, то надала доручення представнику для реєстрації права власності на вказану земельну ділянку. Однак, після виготовлення технічної документації у 2015 році та зверненні до державного реєстратора, їй 26.02.2016 року було відмовлено у реєстрації права власності, оскільки вказана земельна ділянка була зареєстрована за іншою особою - відповідачем - [PERSON] , яка зареєструвала своє право власності на цю ділянку 09.10.2014 року. Тоді ж вона дізналася, що [PERSON] 10.02.2015 року подарувала вказану ділянку відповідачу [PERSON] , яка на даний час є власником цієї земельної ділянки. Вона звернулася до суду з позовом до Рясне-Руської сільської ради про скасування рішення сільської ради про передачу у власність земельної ділянки. Однак, як виявилося в процесі сільська рада відповідного рішення не приймала, а [PERSON] набула земельну ділянку на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Львівській області від 02.10.2014 року. Рішенням суду від 29.08.2017 р. у задоволенні позову було відмовлено. Окрім того, як потім було з`ясовано, вказаному наказу передував ще один, згідно якого [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність. На підставі наказу від 02.10.2014 року державним реєстратором була здійснена реєстрація права власності земельної ділянки [PERSON] та 09.10.2014 року видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 4625887500:02:000:2246, розташовану на території Рясне-Руської сільської ради Яворівського району. 10.02.2015 року [PERSON] , уклала договір дарування з [PERSON] , згідно якого подарувала останній вказану земельну ділянку. Зважаючи на викладене, вважає накази Головного управління Держземагенства у Львівській області незаконними, оскільки на час їх видачі земельна ділянка належала їй, як спадкоємцю після смерті матері - [PERSON] . Головне управління Держземагенства у Львівській області не мало повноважень на передачу у власність земельної ділянки, яка перебувала у приватній власності. Відповідач [PERSON] , будучи головою Садівничого кооперативу "Сокіл", була достовірно обізнана з тим, що спірна земельна ділянка перебуває у приватній власності і Головне управління Держземкадастру у Львівській області не має законних підстав для вирішення питань щодо неї. А отже, [PERSON] була обізнана, що отримує спірну земельну ділянку у власність у незаконний спосіб. Оскільки спірна земельна ділянка була відчужена на підставі договору дарування відповідачу [PERSON] , яка є добросовісним набувачем земельної ділянки, однак в той же час між [PERSON] та [PERSON] не існувало зобов`язально-договірних відносин і земельна ділянка [PERSON] була одержана у особи, яка не мала права її відчужувати, то земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] . Одночасно підлягає скасуванню і державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку. Зважаючи на викладене, просить позов задовольнити. Ухвалою від 29.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Відповідач у справі - [PERSON] подала апеляційну скаргу на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 29.09.2017 року. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 19.02.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.09.2017 року без змін. Представник відповідача [PERSON] адвокат Шпунт М.Б. 21.06. 2018 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №460/3149/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради від 17.10.1994 р., державного акту та його дубліката. В судовому засіданні 21.06.2018 року протокольною ухвалою відмовлено в задоволенні вказаного клопотання. 01.08.2018 року представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області скерував до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що повинні бути залишені без задоволення виходячи з наступного. Головне управління Держгеокадастру у Львівській області згідно із вимогами ст. 122 ЗК України та Положення про Головне управління Держгеокадастру у області є органом виконавчої влади в галузі земельних відносин, що здійснює повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність чи користування для всіх потреб. З метою реалізації свого права на землю 24.07.2014 року [PERSON] звернулася з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,0570 га, яка розташована на території Рясне-Руської сільської ради в садівничому товаристві "Сокіл". У зв`язку з надходженням вказаного клопотання, здійснено запит стосовно даної земельної ділянки до відділу Держземагенства у Яворівському районі Львівської області, відповідно до даних державної статистичної звітності з земельних ресурсів форми 6-зем вказана ділянка знаходилася на землях сільськогосподарського призначення державної форми власності, цільове призначення - для ведення садівництва та перебувала у користуванні третіх осіб - СТ "Сокіл". До клопотання [PERSON] долучила довідку, що вона є членом садівничого кооперативу "Сокіл" та користується вказаною земельною ділянкою. Тому за результатами розгляду клопотання, [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва та згодом затверджено документацію із землеустрою та надано [PERSON] у власність земельну ділянку. Щодо скасування в базі даних державного земельного кадастру, то кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Відтак, вважають вимоги позивача про скасування державної реєстрації земельної ділянки та доводи, викладені у позовній заяві щодо останнього є безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству. Зважаючи на викладене, просять у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні 13.06.2019 року відхилено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Представник позивача подав клопотання про об`єднання справи зі справою, яка перебуває у провадженні судді Карпин І.М. у справі № 460/3149/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради від 17.10.1994 р., державного акту та його дубліката. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Рясне-Руської сільської ради, третя особа на стороні позивача - [PERSON] про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради від 17.10.1994 року, Державного акта на землю серії ЛВ 5018 від 28.10.1996 року та його дубліката. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Яворівської районної ради народних депутатів № 303 від 04.09.1980 року працівникам локомотивного депо " Львів-Захід" виділено земельну ділянку загальною площею 3,4 га для ведення колективного садівництва та городництва, на базі якого було створено Садівничий кооператив "Сокіл". В подальшому земельні ділянки передавалися членам кооперативу за рішенням відповідної місцевої ради після сплати відповідним членом кооперативу свого пайового внеску. [PERSON] є членом садівничого кооперативу "Сокіл" та користувалася земельною ділянкою, площею 0,0570 га, яка знаходиться на території СК " [PERSON] після погодження проекту землеустрою [PERSON] видано свідоцтво про право приватної власності за 2014 рік на вказану земельну ділянку. 10.02.2015 року між нею та [PERSON] було укладено договір дарування земельної ділянки розміром 0,0570 га, що розташована на території СК "Сокіл" Рясне-Руської сільської ради, посвідчений приватним нотаріусом Савицькою Т.О. Однак, їй стало відомо про існування Державного ака на землю від 28.10.1996 року, який виданий [PERSON] . Підставою видачі [PERSON] було рішення виконавчого комітету Рясне-Руської сільської ради народних депутатів від 17.10.1994 р. № 92. Вважає, що вказане рішення прийняте з порушенням нормативно-правових актів. Зазначає, що [PERSON] , не був членом Садівничого кооперативу "Сокіл", не сплачував пайових внесків, вказаною земельною ділянкою не користувався, садівничим кооперативом не приймалося рішення про виділення йому земельної ділянки. окрім того, [PERSON] із заявами про надання земельної ділянки й про надання згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки та технічної документації до сільської ради не звертався. Проект відведення спірної земельної ділянки не замовлявся, технічна документація по складанню державного акта серії ЛВ № 5018 від 28.10.1996 року відсутня. При прийнятті рішення про відведення земельної ділянки та видачу Державного акта на земельну ділянку, встановлений ст. 17 ЗК 1990 року порядок дотриманий не був, і рішення сільської ради видано без розроблення проекту відведення земельної ділянки та технічної документації на неї. Отже, підстав для передачі цієї земельної ділянки [PERSON] у власність не було. Окрім того, у відповідача немає оригіналу державного акту про право власності на вказану земельну ділянку, немає його і у Рясне-Руській сільській раді, у зв`язку з чим відповідач отримала його дублікат. Дублікат видано [PERSON] , статус якої є незрозумілим. Таким чином, дублікат виданий в порушення вимог законодавства. Більше того, не зрозуміло з яких підстав посадові особи сільської ради оформили дублікат, не маючи жодних документів, які б підтверджували, що [PERSON] дійсно виділялася земельна ділянка на території Рясне-Руської сільської ради. По даному факту до Яворівського ВП ГУНП у Львівській області було направлено заяву про вчинення службовими особами Рясне-Руської сільської ради кримінального правопорушення. З огляду на викладене, просить позов задовольнити. Справа поступила до провадження судді Швед Н.П. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10.05.2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Малишака А.С. постановлено витребувати з відділу Держгеокадастру у Яворівському районі: другий примірник Державного акту серії ЛВ №5018, який видано [PERSON] та зареєстровано в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2200 від 28.10.1996 року; Книгу записів державних актів на право приватної власності на землю за 1996 рік; технічну документацію по складанню Державного акту серії ЛВ №5018, який видано [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,0578 га, що розташована на території КСТ "Сокіл" Рясне-Руської сільської ради, яка призначена для ведення садівництва. Відповідно до протоколу повторного авторозподілу справи між суддями від 01.03.2019 року, відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 28.02.2019 року № 299, у зв`язку з закінчення терміну повноважень судді Швед Н.П. справу передано судді Карпин І.П. Ухвалою від 01.03.2019 року суддею Карпин І.П. матеріали справи прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 02.07.2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , Рясне-Руської сільської ради, третя особа на стороні позивача - [PERSON] про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради від 17.10.1994 року, Державного акта на землю серії ЛВ 5018 від 28.10.1996 року та його дубліката передано для вирішення питання про об`єднання судді Кондратьєвій Н.А. Ухвалою від 01.11.2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , Рясне-Руської сільської ради, третя особа на стороні позивача - [PERSON] про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради від 17.10.1994 року, Державного акта на землю серії ЛВ 5018 від 28.10.1996 року та його дубліката об`єднано з цивільною справою [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] , [PERSON] , Реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Савицької Т.О. про визнання недійсними і скасування наказів, витребування майна та скасування державної реєстрації. Ухвалою від 05.02.2021 у справі замінено відповідача Рясне-Руську сільську раду на правонаступника Львівську міську раду. Представник позивача [PERSON] адвокат Квак В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Позов [PERSON] заперечив, зазначивши, що такий безпідставний і необгрунтований, права [PERSON] жодним чином не могли були порушені у 1994-1996 рр., відтак вона не має жодної правової підстави оскаржувати рішення Рясне-Руської сільської ради від 17 жовтня 1994 року, окрім того оскаржуване рішення стосується прав та іньтересів 151 людини, а не лише відповідачки [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] адвокат Шпунт М.Б. у судовому засіданні 05.03.2019 проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечив, пояснив, що спірну земельну ділянку [PERSON] було відведено без виготовлення відповідної технічної документації, [PERSON] не був членом Садівничого кооперативу «Сокіл», проект відведення земельної ділянки не виготовлявся, стороною позивача не надано жодного доказу, що земельна ділянка позивача і земельна ділянка відповідача накладаються, і що це є одна і та ж ділянкаю рішення про прийняття спадщини не є преюдиційними. Позов до [PERSON] , Рясне-Руської сільської ради, третя особа [PERSON] про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради від 17 жовтня 1994 року, Державного акта на землю серії ЛВ 5018 від 28 жовтня1996 року та його дубліката підтримав з підстав викладених у ньому та просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник відповідача Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області в судові засідання не з`являвся, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, скерувавши суду клопотання про відкладення справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Суд не визнає поважною причину для відкладення розгляду справи, оскільки Львівська міська рада вправі скерувати до суду іншого представника для участі в даному судовому засіданні. Таким чином, враховуючи, що представником відповідача неодноразово подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, з метою уникнення затягування судового процесу, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами. Представник відділу державної реєстрації Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, який є правонаступником відповідача - реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень до позовних вимог [PERSON] не мають. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Савицька Т.О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, їх додаткові пояснення, показання свідків, дослідивши наявні в справі докази, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а задоволенні позову [PERSON] слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11.11.2011 року за заявою [PERSON] встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] та встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до додаткового рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11.12.2012 року задоволено заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. Встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 0,0578га, що розташована на території КСТ "Сокіл" Рясне-Руської сільської ради та призначена для ведення садівництва, згідно виданого державного акту на право на землю № 5018 серії ЛВ, зареєстрований за реєстровим № 2200 від 18.10.1996 року, після її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Також рішенням встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 0,0578га, що розташована на території КСТ "Сокіл" Рясне-Руської сільської ради та призначена для ведення садівництва, згідно виданого державного акту на право на землю №5018 серії ЛВ, зареєстрований за реєстровим № 2200 від 18.10.1996 року, після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до дублікату Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 5018 земельна ділянка площею 0,0578га, що розташована на території Рясне-Руської сільської ради та призначена для ведення садівництва на підставі рішення виконкому Рясне-Руської сільської ради народних депутатів від 17.10.1994 р. № 92 передана у приватну власність [PERSON] Львівською регіональною філією ДП "Центр Державного земельного кадастру" Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення садівництва на замовлення [PERSON] . Відповідно до наказу Головного управління Держземагенства у Львівській області від 30.07.2014 року № 13-1241/16-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтований розмір 0,0570 га з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва у власність. Відповідно до наказу Головного управління Держземагенства у Львівській області від 02.10.2014 року № 13-2274/16-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 4625887500:02:000:2246, площею 0,057 га [PERSON] у власність для індивідуального садівництва на території Рясне-Руської сільської ради (за межами населених пунктів) Яворівського району та передано [PERSON] вказану земельну ділянку у власність для індивідуального садівництва. Відповідно до довідки від 22.05.2014 року № 8/2014, виданої садівничим кооперативом "Сокіл" [PERSON] є членом кооперативу "Сокіл" та користується земельною ділянкою № [NUMBER] площею 0,0570 га. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 27876372 від 09.10.2014 року земельна ділянка площею 0,057 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 75822740 від 14.12.2016 року земельна ділянка кадастровий номер 4625887500:02:000:2246, площею 0,057 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 10.02.2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Савицькою Т.О. Відповідно до рішення № РВ-4600126002016 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.02.2016 року державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру в Яворівському районі розглянуто заяву [PERSON] (довіреної особи [PERSON] ) про внесення відомостей до ДЗК та прийнято рішення про відмову у внесенні відповідних відомостей у зв`язку зі знаходженням в межах земельної ділянки яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (співпадіння площі з ділянкою 4625887500:02:000:2246 на 98,5601%). До матеріалів справи долучено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення садівництва, яка розташована на території Рясне-Руської сільської ради, садівниче товариство "Сокіл" (замовник [PERSON] в особі [PERSON] ) До матеріалів справи долучено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність [PERSON] . Щодо позовних вимог [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] , [PERSON] , відділу державної реєстрації Яворівської районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Савицької Тетяни Орестівни про визнання недійсними і скасування наказів, витребування майна та скасування державної реєстрації, дослідивши матеріали справ та заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом\~Конституції України\~держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина 4 статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина 2 статті 14). Як встановлено судом, земельна ділянка площею 0,0578га, що розташована на території Рясне-Руської сільської ради та призначена для ведення садівництва на підставі рішення виконкому Рясне-Руської сільської ради народних депутатів від 17.10.1994 р. № 92 була передана у приватну власність [PERSON] . Пунктом 10 статті 28-1 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом, є дійсними. Також згідно із пунктом 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Оскільки, [PERSON] на підставі рішення сільської ради було передано у власність земельну ділянку, він набув право на неї на законних підставах, на той час рішення сільської ради ніким не оскаржувалося, то відповідно [PERSON] був власником оспорюваної земельної ділянки, а отже, [PERSON] , яка успадкувала вказану ділянку, що підтверджується рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11.11.2011 року та додатковим рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11.12.2012 року, якими встановлено факт прийняття спадщини, мала усі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням щодо оформлення права власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON] мала правомірні очікування щодо оформлення права власності на земельну ділянку, оскільки нею було дотримано процедуру, яка передує одержанню правовстановлюючих документів на землю, а саме: вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , та [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 0,0578га, що розташована на території КСТ "Сокіл" Рясне-Руської сільської ради та призначена для ведення садівництва, згідно виданого державного акту на право на землю № 5018 серії ЛВ, зареєстрований за реєстровим № 2200 від 18.10.1996 року та звернулася до державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Яворівському районі про внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Згідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.\~\~ Відповідно до ст.ст.\~1216,\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1218 ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК). Відповідно до частини 3\~статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно зі\~статтею 153\~ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Частиною 1\~статті 155\~ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З досліджених доказів встановлено, що позивач успадкувала земельну ділянку, яка належала на праві приватної власності [PERSON] в порядку, передбаченому законом. Згідно із ч. 7\~ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Ч. 8 - проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому\~статтею 186-1 цього Кодексу. Переданою у власність може бути вільна земельна ділянка, а у разі наявності на дану земельну ділянку прав у іншої особи, така земельна ділянка може бути передана іншій особі лише після її вилучення у порядку, встановленому законом. Суд дійшов висновку, що оскільки земельна ділянка площею 0,0578га, що розташована на території СТ "Сокіл" Рясне-Руської сільської ради та призначена для ведення садівництва не була вільною при вирішенні питання про надання дозволу на розробку технічної документації та її передачу [PERSON] є факт порушення вимог земельного законодавства державним органом, до повноважень якого було віднесено вирішення вказаного питання станом на день прийняття оскаржуваних рішень. Дана обставина також є суттєвим порушенням прав позивача щодо оформлення права власності на земельну ділянку. Таким чином, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог [PERSON] щодо визнання недійсним та скасування наказів Головного управління Держземагенства у Львівській області від 30.07.2014 року № 13-1241/16-14-СГ та від 02.10.2014 року № 13-1241/16-14-СГ. Згідно ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , у відповідності до чинного законодавства з дотриманням процедур, передбачених законодавством на підставі договору дарування земельної ділянки [PERSON] , посвідченого 10.02.2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Савицькою Т.О. набула у власність земельну ділянку з кадастровим номером 4625887500:02:000:2246, тобто [PERSON] , у даному випадку є добросовісним набувачем у розумінні ст. 388 ЦК України. Однак, як встановлено судом попередньо, [PERSON] , отримала вищевказану земельну ділянку з порушення вимог закону, та зроблено відповідні правові висновки про необхідність скасувань рішення про передачу їй вказаної земельної ділянки. Суд критично\~оцінює \~покликання представника\~відповідача [PERSON] \~ [PERSON] \~на те,\~що стороною позивача не доведено, що земельна ділянка позивача і земельна ділянка відповідача накладаються, оскільки позивачем подано рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, а саме співпадіння площі 98,5601% з ділянкою 4625887500:02:000:2246. Судом досліджено проект технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення садівництва, яка розташована на території Рясне-Руської сільської ради, садівниче товариство "Сокіл", виготовлену на замовлення [PERSON] довіреної особи [PERSON] ) з якого вбачається, що площа спірної земельної ділянки становить 0,0578 га, суміжними користувачами є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також судом досліджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність [PERSON] , згідно якогоЮ земельна ділянка має орієнтований розмір 0,0570 га, розташована в садівничому кооперативі «Сокіл», суміжними землекористувачами є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З наведеного вбачається, що предметом спору є одна й та сама ділянка. Відтак суд вважає, що позовні вимоги в частині витребування від [PERSON] , земельну ділянку, площею 0,0570 га, кадастровий номер 4625887500:02:000:2246 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Рясне-Руської сільської ради в садівничому товаристві "Сокіл" є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр "\~земельній ділянці,\~відомості про\~яку внесені\~до Державного\~земельного кадастру,\~присвоюється кадастровий\~номер. Кадастровий\~номер земельної\~ділянки є\~її ідентифікатором\~у Державному\~земельному кадастрі. Система\~кадастрової нумерації\~земельних ділянок\~є єдиною\~на всій\~території України. Структура\~кадастрових номерів\~земельної ділянки\~визначається Кабінетом\~Міністрів України. Кадастрові\~номери земельних\~ділянок зазначаються\~у рішеннях\~органів державної\~влади,\~Ради міністрів\~Автономної Республіки\~Крим,\~органів місцевого\~самоврядування про\~передачу цих\~ділянок у\~власність чи\~користування,\~зміну їх\~цільового призначення,\~визначення їх\~грошової оцінки,\~про затвердження\~документації із\~землеустрою та\~оцінки земель\~щодо конкретних\~земельних ділянок. Кадастровий\~номер скасовується\~лише у\~разі скасування\~державної реєстрації\~земельної ділянки.\~Зміна власника\~чи користувача\~земельної ділянки,\~зміна відомостей\~про неї\~не є\~підставою для\~скасування кадастрового\~номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Відповідно до\~п.10\~ст.\~24\~Закону України\~"Про\~Державний земельний\~кадастр".\~Державна реєстрація\~земельної ділянки\~скасовується Державним\~кадастровим реєстратором,\~який здійснює\~таку реєстрацію,\~у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 \~\~відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, у зв`язку зі скасуванням наказів Головного управління Держземагенства у Львівській області про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та про її затвердження і передачу у власність [PERSON] , земельної ділянки площею 0,0570 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності, позовні вимоги про скасування реєстрації в базі даних ДЗК на ім`я [PERSON] та [PERSON] , скасування рішення Реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області від 09.10.2014 р. та скасування рішення приватного нотаріуса Савицької Т.О. про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,057 га з кадастровим номером 4625887500:02:000:2246 також підлягають задоволенню. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки вони є необхідними заходами з метою надання можливості [PERSON] реалізувати своє гарантоване право на спадщину.\~ Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем [PERSON] вказано в якості відповідачів Відділ державної реєстрації Яворівської районної державної адміністрації Львівської області та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Савицьку Тетяну Орестівну, однак позовних вимог до вказаних відповідачів позивачем не заявлено. Враховуючи те, що виключно позивачеві надано право визначати коло відповідачів по справі, самостійно виключити їх з кола відповідачів суд не може. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , Рясне-Руської сільської ради, третя особа [PERSON] про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради від 17 жовтня 1994 року, Державного акта на землю серії ЛВ 5018 від 28 жовтня 1996 року та його дубліката суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах\~Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відповідно до\~статті 81\~ЦПК України\~ кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Судом першої інстанції встановлено, що державний акт на землю серії ЛВ 5018 був виданий [PERSON] 28.10.1996 року на підставі рішення Рясне-Руської сільської ради від 17.10.1994 року. На підтвердження ж своїх прав на земельну ділянку позивач [PERSON] долучає клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 24.07.2014 року, наказ Головного управління Держземагенства у Львівській області від 02.10.2014 року № 13-2274/16-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки", довідку від 22.05.2014 року № 8/2014, видану садівничим кооперативом "Сокіл" [PERSON] є членом кооперативу "Сокіл" та користується земельною ділянкою № [NUMBER] площею 0,0570 га та свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку від 09.10.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Натомість, [PERSON] не долучено жодного доказу на підтвердження того, що на час ухвалення рішення сільської ради земельна ділянка перебувала в її користуванні, не зазначає та не підтверджує належними доказами, яким чином оспорюваним рішенням сільської ради було порушено її права на час його ухвалення та яким чином скасування рішення та державного акту відновить її порушені права. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Львівської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради від 17 жовтня 1994 року, Державного акта на землю серії ЛВ 5018 від 28 жовтня1996 року та його дубліката слід відмовити. Натомість позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved