Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні правом власності, оскільки останній, без законних підстав, чинитиь перешкоди у користуванні нежилим приміщенням-телятником №2 с/рада Боровицька, де використовує його не за цільовим його призначенням. Оскільки, даний телятник належить їй на праві спільної часткової власності, а відповідач не допускає її до приміщення, позивач змушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з уточнюючими позовними вимогами, та просив їх задовольнити, де усунути перешкоди перешкоди [PERSON] у користуванні телятником №2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], нежиле приміщення та належить на праві спільної часткової власності [PERSON] шляхом зобов"язання [PERSON] звільнити приміщення від особистих речей та предметів, що унеможливлюють використання приміщення за його цільовим призначенням та не узгоджені зі співласниками спільної часткової власності, зокрема, сільгосптехніки, зернових культур, паливно-мастильних матеріалів, птиці тощо. Зобов"язати відповідача передати комплект ключів від нежилого приміщення- телятника №2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - позивачу, а також вирішити питання щодо судових витрат, понесенх позивачем. Відповідач у судовоу засіданні позов не визнав повністю, оскільки з ним позивач та інші співвласники, у 2008 році укладали договір оренди , згідно якого він і користується телятником, підтвердивши суду, що дійсно тільки він користується усим приміщенням і тільки у нього комплект ключів від даного приміщення, яким він користується для власного бізнесу та у якому, крім наявності птиці, є сільгосптехніка, зерно та інші його особисті речі. Третя особа, яка не заявляє самостійних виог щодо предмета спору - [PERSON] у судовому зсіданні позовні вимоги підтримала, оскільки, дійсно відповідач використовує дане приміщення не за цільовим його призначенням, чинить перешкоди позивачу у його користуванні, оскільки ключі знаходяться тільки у нього, досутпу до якого він не надає. Треті осби, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з"явилися, хоча належним чиномі і в установленому порядку були повідомлені про час та місце розгляду даної справи. Суд, вислухавши учасників процеу, вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступних висновків. Так, як вбачається з матеріалів даної справи, співвласниками нежилого приміщення телятника №2, загальною площею 903,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є: позивач - [PERSON] (1/4), відповіач - [PERSON] (1/4), третя особа - [PERSON] (1/4). Четвертий власник спільної часткової власності - [PERSON] помер 12.10.2016 року, де, згідно відповіді Чигиринської нотаріальної контори від 23.08.2017 року №713/01-16 із заявами про прийняття спадщини зверталися: [PERSON], [PERSON], [PERSON] які є третіми особами, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.5,6,29,30,44). Як встановлено судом, і даний факт жодною зі сторін не оспорюється, що дійсно, тільки відповідач кристується усією площею нежилого приміщення, який є предметом спору, плату за користування не здійснює і тільки у нього знаходиться комплект ключів від даного приміщення, по всій площі якого, знахояться як його особисті речі, зокрема, сільгосптехніка, зернові культури, так і птиця, яку він вирощує, що підтверджується також довідкою виконкому Боровицької сільської ради Чигиринського району від 18.08.2017 року №1040 (а.с.28). Що стосується посилання відповідача як на заперечення проти задоволення позовнх вимог, на те, що ним зі співвласниками 20 січня 2008 році укладено договір оренди даного нежилого приміщення терміном з 20.01.2008 року по 21.01.2057 року, а тому він має повне право використовувати всю його площу, судом до уваги не береться, оскільки даний договір укладений з недодержанням вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, оскільки у даному договорі оренди є печатка та реєстраційний номер, поставленим секретарем сільської ради (а.с.7-9). Так, як передбачено ст.34 Закону України "Про нотаріат", лише до повноважень нотаріусів, відноситься право посвідчення таких правочинів. До повноважень посадових осіб органів місцевого самоврядування відноситься право вчинення певних нотаріальних дій, що є вичерпним і визначеним ст.37 Закону України "Про нотаріат". Відповідно до ст.793 ЦК України, договори найму будівлі або іншої капітальної сопруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше, підлягає нотаріальному посвідченню. Правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, пердбачені ст.220 ЦК України і тягнуть за собою нікчемність укладеного договору. Згідно ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Так, як убачається з матеріалів справи, угоди між співвласниками про порядок володіння та користування майном, яке є їх спільною частковою власністю, відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України не досягнуто, поділу майна в натурі відповідно до правил ст. 367 ЦК України не відбулося. Позивач, як співвласник спірного приміщення, не може ним вільно користуватись ключів від якого йому у добровільному порядку відповіач не надає, що підтвердив сам відовдач. У відповідності до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Суд вважає, що відповідачем по справі порушуються права позивача на вільне володіння, розпорядження та використання належного їй на праві спільної часткової власності частини нежилого приміщення, відповідачем не надано належних доказів, які б спростовували право позивача на спірне майно, а тому позовні вимоги підлягають до повного їх задоволення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, а тому з відповіача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. В обгрунтування вимог про відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, строною позивача надано суду копію договору про надання юридичних послуг №75 від 28.08.2017 р., розрахунок суми гонорару, квитанцію про сплату позивачем її представнику 10000 гривень від 11.09.2017 року, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу на підставі договору №75 від 28.08.2017 року, що підтверджується доказами, наданими у матеріалах справи та відповідає Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року № 4191-VI(а.с.28-36). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 10000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved