Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 21 вересня 2016 року між ним та [PERSON] було укладено додаткову угоду № б/н. Відповідно до умов даного договору, створено сприятливі умови для виконання зобов'язань за договором №б/н від 21 червня 2011 року, за яким відповідач має заборгованість в розмірі 11780 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за умови належного виконання зобов'язань. Відповідач свої зобов'язання не виконав. Станом на 04 грудня 2018 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 18854,40 грн., яка складається з наступного: 9877,50 грн. - заборгованість за кредитом, 215,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6217,79 грн. - заборгованість за пенею; а також штраф відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, тому позивач просить суд стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1762 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача - Смирнова Н.В., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме не визнає пеню та штрафи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до додаткової угоди № 1 від 21 вересня 2016 року до договору про надання банківських послуг від 15 листопада 2013 року № SAMDN51000119990729 ([NUMBER]) сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, що виникла з дати надання [PERSON] кредиту до дати підписання даної Додаткової угоди, а саме: відсотки на 838,18 грн., комісію на 0,00 грн., пеню на 1705,46 грн. У випадку заборгованості в іноземній валюті, Банк здійснює конвертацію суми заборгованості в національну валюту за курсом. Встановлено на дату підписання дій Додаткової Угоди заборгованість за Договором у розмірі 11780,00 грн. Дата остаточного погашення заборгованості за Договором 21 вересня 2018 року. Щомісячний платіж складає 661,18 грн. Відповідно до п.1.5 Додаткової угоди, з моменту підписання угоди, за умови належного виконання [PERSON] своїх зобов'язань по сплаті платежів, останній за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 30,00 % річних, при цьому всі комісії та винагороди за Договором не нараховуються. Погашення заборгованості здійснюється з «20» по «25» число кожного місяця у відповідності до Графіку погашення заборгованості шляхом перерахування коштів на транзитний рахунок [NUMBER] . Сторонами було погоджено, що згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦК України у разі порушення [PERSON] будь-якого з зобов'язань, передбачених цією Додатковою угодою понад 30 днів: термін повернення кредиту, зазначений в п. 1.3 Договору є 31-й день з моменту такого порушення. Вся заборгованість за кредитом, починаючи з наступного дня. який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день), вважається простроченою. Починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день), [PERSON] повинний сплатити пеню у розмірі 0,15 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. При цьому відсотки та комісії за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 2543,64 грн. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договорами . Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Посилаючись на порушення зобов'язань позичальником, банк нарахував штрафні санкції, які просив стягнути з відповідача. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором станом на 04 грудня 2018 року відповідачу нарахована заборгованість за кредитним договором 18854,40 грн., яка складається з наступного: 9877,50 грн - заборгованість за кредитом, 215,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6217,79 грн.- пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; штрафні санкції- 2543,64 грн. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно даного Переліку м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Відносно строків дії вказаного розпорядження та проведення антитерористичної операції суд відзначає, що за пунктом 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VII від 02.09.2014 затверджується перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Також у десятиденний строк після закінчення антитерористичної операції Кабінету Міністрів наказано прийняти остаточний перелік таких населених пунктів. З огляду на вказані положення нормативних актів на сьогоднішній день відсутні дані щодо дати остаточного закінчення антитерористичної операції для визначення кінцевого періоду дії Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року відносно заборони нарахування пені та/або штрафів за кредитними договорами, зокрема, на території м. Маріуполя. Отже, нарахування штрафних санкцій за період з 14 квітня 2014 року по сьогоднішній день для боржників, які зареєстровані на території м. Маріуполя, не відповідає вимогам закону. З матеріалів справи вбачається, що останнім місцем реєстрації відповідача є адреса: [ADDRESS] . На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для нарахування відповідачу [PERSON] пені - 6217,79 грн. та штрафу - 2543,64 грн. за Додатковою угодою до кредитного договору у період дії заборони з огляду на місце проживання відповідача та періоду нарахування штрафів, а тому вимоги позивача не ґрунтуються на законі та в цій частині вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З урахуванням переліченого, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість частини позовних вимог відносно заборгованості за кредитом - 9877,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 215,47 грн., а всього на загальну суму 10092,97 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1762 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 10092,97 грн. *100% : 18854,40 грн. ціни позову = 54%), тобто 54% від ціни позову 54 % *1762 грн. :100%), що складає 951,48 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial