Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивачі звернулись до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції у м.Києві в особі Десятої Київської державної нотаріальної контори, Житлово-будівельний кооператив «КОМУНАР» про визнання права власності на спадкове майно, в якому просять суд: визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності по ? частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. після смерті [INFO] року батька [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер батько позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. В складі якої залишилась квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. З метою оформлення спадщини звернулись до Десятої Київської державної нотаріальної контори, однак було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину так як [PERSON] не зареєстрував право власності на вказану квартиру. Позивачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Представник позивача в судове засідання не з"явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надала заяву про розгляду справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, через канцелярію суду надав свої заперечення в яких проти позову заперечував та просив проводити розгляд справи без його участі. Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м.Києві в особі Десятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Житлово-будівельний кооператив «КОМУНАР» в судове засідання не з"явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляду справи без його участі позовні вимоги визнає. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON] та [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON].(а.с. 6,8) [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 12262 від 19 липня 2014 року.(а.с. 7) Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. Згідно довідки форми № 3, виданої Житлово-будівельним кооперативом «КОМУНАР», у квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані позивачі. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачі звернулися до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] року [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Гладкова О.П. від 30 січня 2015 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири, оскільки в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. та за померлим [PERSON] дана квартира не зареєстрована. Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Гладкова О.П. від 01 січня 2015 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири, оскільки в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. та за померлим [PERSON] дана квартира не зареєстрована. Як було встановлено в судовому засіданні, єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] та донька [PERSON]. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до вимог п. 5 ст..19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду що набрало законної сили. Виходячи з положень статті 392. ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, який засвідчує його право власності. Однак відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкодавця права на спадщину. Зважаючи на викладене, а також на те, що підстав для усунення спадкоємців від спадкування, передбачених ст. 1224 ЦК України не встановлено, суд приходить до висновку про доведену обґрунтованість позову та вбачає його таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved