Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] при третіх особах: АТ "Українська охоронно-страхова компанія, Громадській організації Товариство сприяння збройним силам України та військово-морському флоту "Цивільний корпус "Азов" та ТОВ "Перша фумігаційна компанія"\~ про\~ відшкодування шкоди, заподіяної злочином, вказавши що 15.09.2014 року [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої [PERSON] отримав тілесні ушкодження, середнього ступеня тяжкості. Дії [PERSON] Хорольський районний суд Полтавської області кваліфікував за ч.1\~ст.286 КК України, як\~порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження і ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.04.2015 року [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею його на поруки. Позивач зазначає, що [PERSON] при скоєнні ДТП керував транспортним засобом «Mitsubishi» модель «L200» д.н.з. [NUMBER], який належить TOB «Перша фумігаційна компанія» та на підставі договору оренди транспортного засобу №14.036 від 25.08.2014 року знаходився в користуванні громадської організації «Товариство сприяння збройним силам країни та військово-морському флоту «Патріот України». Під час скоєння ДТП [PERSON] керував забезпеченим транспортним засобом, що підтверджується страховим полісом №АІ/1566248 від 22.05.2014 року AT «Українська охоронно-страхова компанія». Позивач вказує, що оскільки відповідач [PERSON] під час керування транспортним засобом мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий йому іншою особою, яка на законній підставі зикористовує такий транспортний засіб, то саме він повинене нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). На підставі вищевикладеного з врахуванням страхового відшкодування позивач прохала: 1) стягнути з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 125\~837, 00 (сто двадцять пять тисяч вісімсот тридцять сім 00 копійок) гривень в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю ««Hyundai Sonata»», д.н.з. ВІ 6015 BT; 2) судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та прохала розглянути справу за участю її представника [PERSON], вказала що позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав що позовні вимоги підтримує повністю та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України про час і місце розгляду справи, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача та її представника не надходило. Представники третіх осіб АТ «Українська охоронно-страхова компанія», Громадської організації «Товариства сприяння збройним силам України та військово-морському флоту "Цивільний корпус "Азов" та ТОВ "Перша фумігаційна компанія"\~в судове засідання не з»явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи. Суд, з»ясувавши позицію позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3\~ \~ст. 11 ЦПК України\~ \~особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч.1\~ ст. 11 ЦПК України\~ \~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~ \~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3\~ \~Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.04.2015 року (набрала законної сили 16.04.2015 року)\~в кримінальному провадженні №548/89/15-к по обвинуваченню [PERSON] за\~ст.286 ч.1 КК України встановлено, що 15.09.2014 року близько 06 години 35 хвилин на 238 км. (+550 м.) автошляху «Київ - Харків - Довжанський», в межах населеного пункту м. Хорол, Полтавської області, прапорщик міліції [PERSON], відповідно до наказу Головного управління МВС України в Київській області № 558 о/с від 27.06.2014 року перебуваючи на посаді командира роти батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Азов» Головного управління МВС України в Київській області, керував автомобілем марки «Mitsubishi», модель «L200», д.н.з. [NUMBER]. Рухаючись в напрямку м. Київ, [PERSON] всупереч вимогам п. 12.4, п. 12.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, допустив перевищення максимально допустимої швидкості руху в населеному пункті та не врахував дорожню обстановку. Внаслідок цього [PERSON] не впорався з керуванням і здійснив зіткнення із автомобілем під керуванням [PERSON], марки «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER], який стояв на попутній смузі руху із увімкненим поворотом ліворуч. При цьому [PERSON] обєктивно був спроможний виявити небезпеку або перешкоду для руху у вигляді автомобіля марки «Hyundai Sonata», під керуванням [PERSON] та, відповідно до вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, був зобовязаний негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які, відповідно до висновку експерта № 1603 від 01.12.2014 року, кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя. Тобто, своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 «Правил дорожнього руху України». В даній дорожній обстановці, порушення водієм автомобіля «Mitsubishi L200» [PERSON] п. 12.3 «Правил дорожнього руху України» із технічної точки зору знаходилося в причинному звязку з виникненням даної пригоди. Дії [PERSON] суд кваліфікував за ч.1\~ст.286 КК України, як\~порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вищевказаною ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.04.2015 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею його на поруки трудовому колективу батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець». Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 21.10.2015 року (набрало законної сили 29.09.2016 року) в цивільній справі №548/915/15-ц за позовом [PERSON] та [PERSON] до громадської організації "Товариства сприяння збройними силами України та військово-морського флоту "Патріот України", ПАТ "Українська охоронно страхова копанія" за участю третьої особи ТОВ "Перша фумігаційна компанія"\~ про\~ відшкодування шкоди заподіяної злочином, встановлено, що [PERSON] при скоєнні ДТП керував транспортним засобом «Mitsubishi» модель «L200» д.н.з. [NUMBER], який належить TOB «Перша фумігаційна компанія» згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія СХХ №502331 та на підставі договору оренди транспортного засобу №14.036 від 25.08.2014 року та акту від 25.08.2014 року прийому передачі до договору №14.036 від 25.08.2014 року знаходився в користуванні громадської організації «Товариство сприяння збройним силам країни та військово-морському флоту «Патріот України». Під час скоєння ДТП [PERSON] керував забезпеченим транспортним засобом, що підтверджується страховим полісом №АІ/1566248 від 22.05.2014 року AT «Українська охоронно-страхова компанія». Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної події автомобіль «Hyundai Sonata», д.н.з. ВІ 6015 BT, що належить згідно свідоцтва про реєстрацію CAT 329097 позивачу [PERSON], отримав механічні пошкодження. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №1/2014 складеного 06.01.2015 року ринкова вартість автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. ВІ 6015 BT на момент ДТП складала 174 837 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять сім) грн.. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. ВІ 6015 BT складає 413 951,74 грн. Згідно п.8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна країни №142/5/2092 від 24.11.2003 р. - якщо вартість відновлювального ремонту автомобіля не менша ніж його ринкова вартість на момент ДТП, то вартість матеріального збитку власнику автомобіля визначається такою, що дорівнює ринковій вартості автомобіля момент ДТП. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №1/2014 від 06.01.2015 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. ВІ 6015ВТ [PERSON] дорівнює вартості автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди та складає 174 837 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять сім) грн. Вищевказаним рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21.10.2015 року повністю задоволено позов [PERSON] та [PERSON] до громадської організації "Товариства сприяння збройними силами України та військово-морського флоту "Патріот України", ПАТ "Українська охоронно страхова копанія" за участю третьої особи ТОВ "Перша фумігаційна компанія"\~ про\~ відшкодування шкоди заподіяної злочином. Стягнуто з ПAT «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 49\~000, 00 (сорок дев'ять тисяч гривень 00 копійок) грн., в рахунок відшкодування шкоди заподіяної автомобілю «Hyundai Sonata», державний номерний знак ВІ 6015 BT. Стягнуто з ПAT «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 2 123 (дві тисячі сто двадцять три гривні 91 копійку) грн. в рахунок відшкодування шкоди заподіяної здоров'ю, витрачені на придбання медичних препаратів використаних на лікування внаслідок ДТП. Стягнуто з громадської організації «Товариство сприяння збройним силам України та військово-морському флоту «Патріот України» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 125 837 грн. (сто двадцять п'ять тисяч вісімсот тридцять сім гривень 00 копійок) грн. в рахунок відшкодування шкоди заподіяної автомобілю «Hyundai Sonata», державний номерний знак ВІ 6015 Стягнуто з громадської організації «Товариство сприяння збройним силам України та військово-морському флоту «Патріот України» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 600 (шістсот гривень 00 копійок) грн. витрачених на оплату автотоварознавчого дослідження автомобіля «Hyundai Sonata», державний номерний знак ВІ 6015 BT. Стягнуто з ПAT «Українська охоронно-страхова компанія» на користь держави судовий збір в сумі 733,6 грн. Стягнуто з громадської організації «Товариство сприяння збройним силам України та військово-морському флоту «Патріот України» на користь держави судовий збір в сумі 1501,97 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 29.09.2016 року (набрала законної сили 29.09.2016 року) в цивільній справі №548/915/15-ц за позовом [PERSON] та [PERSON] до громадської організації "Товариства сприяння збройними силами України та військово-морського флоту "Патріот України", ПАТ "Українська охоронно страхова копанія" за участю третьої особи ТОВ "Перша фумігаційна компанія"\~ про\~ відшкодування шкоди заподіяної злочином, рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2015 року в частині задоволення позову [PERSON] та [PERSON] до громадської організації «Товариства сприяння збройним силам України та військово- морського флоту «Патріот України» (після зміни назви - Громадська організація «Товариство сприяння збройним силам України та військово-морського флоту «Цивільний корпус «Азов») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та судових витрат скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до громадської організації «Товариства сприяння збройним силам України та військово-морського флоту «Патріот України» (після зміни назви - Громадська організація «Товариство сприяння збройним силам України та військово-морського флоту «Цивільний корпус «Азов») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено. Мотивувавши це тим, що відповідно до ч.2\~ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.2\~ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦКУ, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 2.2. «Правил дорожнього руху», затверджених\~Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 р., власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. При цьому, вказана норма не містить будь-яких обмежень щодо передачі права керування транспортним засобом юридичною особою фізичній особі. Як розяснено в абз.1,2 п. 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р., особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2\~Правил дорожнього руху\~України). Під час розгляду справи в апеляційному суді колегією суддів було встановлено, що свідоцтво на транспортний засіб «Mitsubishi» модель «L200» д.н.з. [NUMBER], а також поліс про страхування цивільно-правової відповідальності власника вказаного транспортного засобу були передані [PERSON] Громадською організацією «Товариство сприяння збройним силам України та військово-морському флоту «Патріот України», який, маючи при собі зазначені документи та посвідчення водія, керував вказаним автомобілем під час скоєння ДТП, та його вина встановлена ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.04.2015 року. Отже, відповідальність за завдану позивачам матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль у даному випадку повинен нести [PERSON], а не ГО «Товариство сприяння збройним силам України та військово-морському флоту «Патріот України» (після зміни назви -ГО «Товариство сприяння збройним силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус «Азов» відповідно до протоколу № 12-02/2015 з»їзду громадської організації «Товариство сприяння збройним силам України та військово-морському флоту «Патріот України» від 12.02.2015 року), що узгоджується з вказаними правовими нормами та викладеними у п. 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. роз»ясненнями. В іншій частині рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2015 року залишено без змін. А саме встановлено правомірність стягнення з ПAT «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 49\~000, 00 (сорок дев'ять тисяч гривень 00 копійок) грн., в рахунок відшкодування шкоди заподіяної автомобілю «Hyundai Sonata», державний номерний знак ВІ 6015 BT. Оскільки, відповідно до п.9.2 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до п.9.4 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до поліса №АІ/1566248 від 22.05.2014 року максимальний розмір страхового відшкодування матеріальної шкоди ПАТ "Українська охоронно страхова копанія" на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. з врахуванням франшизи. Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що обов»язок повного відшкодування шкоди, не покритої страховою виплатою, покладається на відповідача [PERSON] Різниця, не покрита страховою виплатою, складає 125 837 гривень, з розрахунку 174\~837, 00 грн. 49\~000, 00 грн. = 125837, 00 грн. (де 174837,00 грн. - розмір завданої майнової шкоди, 49000, 00 грн. - розмір страхового відшкодування відшкодований страховою компанією згідно виконавчого листа №548/915/15-ц виданого 25.12.2016 року Хорольським районним судом Полтавської області). Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до п.п.6 п.1 ст.5 Закону України Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину. Оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судових витрат, за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину то суд відповідно до ч.3 ст.88 стягує з [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 1 258, 37 грн.

Outcome: approved