Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, за участю Другої Вінницької державної нотаріальної контори. Заява мотивована тим, що 29 червня 1984 року Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла усе належне їй майно дочці - [PERSON],в тому числі житловий будинок по [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації серті 11.05.2006 року було зроблено відповідний актовий запис № 1360. На день смерті вона проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. ЇЇ дочка - [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом строк [PERSON] не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому спадкові права на належне [PERSON] майно вона оформити не встигла. 13 травня 2011 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, та на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці - [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до Другої Вінницької державної нораіальної контори із заявою про пийняття спадщини, після смерті своєї матері. Проте 25.09.2013 року державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори було надано письмове роз'яснення про те, що [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про прийняття спадщини з тим підстав, що її мати [PERSON] після смерті своєї матері не оформила прав на спадщину, а саме на будинковолодіння по [ADDRESS]. У грудні 2013 року [PERSON] вдруге звернулася до Другої Вінницької державної нораіальної контори із заявою про прийняття спадщини по четвертій черзі спадкування після смерті [PERSON] Однак, відповіддю від 11.02.2014 року державний нотаріус Другої Вінницької державної нораіальної контори роз'яснила, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по четвертій черзі спадкування необхідно підтвердити факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Заявник зазначає, що вона фактично спадщину прийняла після смерті [PERSON] так, як проживала та була зареєстрована разом з нею впродовж п'яти років до дня її смерті в частині будинковолодіння [ADDRESS]. Також, вона здійснювала догляд за [PERSON], похоронила її та провела поминальні обіди. Крім того, на даний час заявниця продовжує проживати в даному будинку та оплачує комунальні послуги, що свідчить про те, що вона фактично спадщину прийняла, вступивши в управління і володіння належним їй майном.. Таким чином, заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про спадщину за законом. Оскільки в інший спосіб вирішити дане питання заявник не може, звернулася до суду та просить встановити, факт її проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], понад п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 28.10.1997 року до дня смерті останьої, що настала [INFO]. Ухвалою суду від 16.05.2014 року було замінено неналежну заінтересовану особу, залучивши до участі в розгляді справи в якості заінтересованої особи Вінницьку міську раду. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав за обставин, викладених в ній. Просив її задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Вінницької міської ради - Федчишен В.А. заяву не визнав, в зв'язку з тим, що Другою Вінницькою державною нораіальною конторою було надано лист про відмову у видачі Свідоцтва про прийняття спадщини замість постанови. Суд, вислухавши пояснення представника заявника [PERSON], представника заінтересованої особи Вінницької міської ради - Федчишена В.А., дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори 29.06.1984 року за реєстровим № 2-840, судом встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO], є його дружина [PERSON], якій належить ? частка будинку розташованого в [ADDRESS], на земельній ділянці площою 1475 кв.м. (а.с. 10). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS], судом вбачається, що власником зазначеного будинку є [PERSON](а.с. 12-14). Також, право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], що підтверджується листом КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" від 08.01.2014 року № 4 (а.с. 22). 29.06.1984 року [PERSON] було складено заповіт, за яким вона заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі, все те, що належатиме мені на день смерті і на що вона законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] (а.с. 11). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 11.05.2006 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області,судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 15). Судом встановлено, що 13.05.2011 [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, та на що за законом матиме право вона, заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 17). З відмітки, зробленої в паспорті [PERSON], судом встановлено, що вона зареєстрована [ADDRESS] з 28.10.1997 року (а.с.5-6). Також, з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 17.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, суд вбачає, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 18). З роз'яснення державного нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори Сікорської Л.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що оскільки [PERSON] проживала разом із [PERSON] по [ADDRESS], та була зареєстрована за цією ж адресою з 28.10.1997 року, по теперішній час, то вона може звернутися в суд для встановлення даного факту (а.с. 20). З довідки від 04.10.2013 року, виданої квартальним комітетом "Димитрівський", суд вбачає, що [PERSON] дійсно проживала та зареєстрована з жовтня 1997 року разом із своєю бабусею [PERSON] на день смерті та вели спільне господарство за адресою [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до будинкової книги, судом встановлено, що [PERSON] проживала в будинку [ADDRESS] (а.с.8-9). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що заявниця [PERSON] проживала з померлою бабусею [PERSON] однією сім'єю з 1997 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, заявниця доглядала свою бабусю та поховала її. Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до вимог законодавства членами сім'ї можуть бути визнані інші особи, які не є родичами за умови постійного проживання разом та ведення спільного господарства. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 1264 ЦК України до спадкоємців четвертої черги за законом відносяться особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже, факт проживання однією сім'єю між заявником та померлою [PERSON] підтверджується відміткою зробленою в паспорті заявника, довідкою з місця проживання та будинковою книгою. Підтверджено даний факт в судовому засіданні і показами свідків [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви. Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України суд не розподіляє судові витрати та залишає їх за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved