Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

30.07.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційнй банк «Приватбанк» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову вказали, що згідно договору № KRP0GK00150015 від 23.06.2005 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 13835,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.06.2020 року. 29.10.2013 року було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору № KRP0GK00150015, відповідно до якої суму заборгованості зменшити на 75,34 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 доларів США, комісія у розмірі 0,00 доларів США, пеня у розмірі 75,34 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,58 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.06.2020 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач 23.06.2005 року уклали договір іпотеки № KRP0GK00150015, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 48,06 кв.м., житловою площею 28,90 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яка належить [PERSON]. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № KRP0GK00150015 в розмірі 10494,39 доларів США, заборгованість за кредитом - 9217,79 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 792,37 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 177,44 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 306,79 доларів США, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23.06.2005 року № KRP0GK00150015, а саме на нерухоме майно: квартиру загальною площею 48,06 кв.м., житловою площею 28,90 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яка належить [PERSON], а також просить стягнути з відповідача судові витрати 1611,08 грн. Ухвалою Довгинцівського районного суду від 24.12.2014 року за заявою представника позивача Ковальчук А.А. цивільний позов Публічного акціонерного товариства Комерційнй банк «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в частині виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та /або проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS], залишено без розгляду. В судове засідання представник позивача Ковальчук А.А. не з'явився надав заяву про розгляд спраив за його відстуності на позовних вимогах наполягає. Будучи присутнім в судовому засіданні 18.12.2014 року на позовних вимогах наполягав та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відстуності, проти позову заперечував та просив застосувати Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Будучи присутнім в судоовму засіданні 18.12.2014 року з цих же підстав просив в позові відмовити. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору № KRP0GK00150015 від 23.06.2005 рокупозивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 13835,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.06.2020 року. ( а.с.17-18 копія кредитного договору). 29.10.2013 року було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору № KRP0GK00150015. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшити на 75,34 долари США, а саме відсотки розмірі 0,00 доларів США, комісія у розмірі 0,00 доларів США, пеня у розмірі 75,34 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,58 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.06.2020 року. Згідно Умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. (а.с. 19-20 копія додаткової угоди).В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач уклали договір іпотеки № KRP0GK00150015, відповідно до якого відповідач [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 48,06 кв.м., житловою площею 28,90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.10 Договору іпотеки вартість предмета іпотеки складає 56719,93 гривень. При цьому сторони погоджуються з тим, що вартість предмету іпотеки, зазначена у цьому пункті договору є приблизною вартістю предмету іпотеки на момент передачі його у іпотеку. Реалізація предмета іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склались на ринку на момент реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти, в порядку, передбаченому цим Договором та чинним на момент реалізації Законодавством. (а.с.22-23 копія договору іпотеки). Дана квартира належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 23.06.2005 року. (а.с.24 копія договору купівлі-продажу квартири). Відповідач зобов'язання перед позивачем в повному обсязі не виконав, внаслідок чого станом на 23.06.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 10494,39 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом - 9217,79 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 792,37 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 177,44 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 306,79 доларів США. ( а.с.5-11 розрахунок). Згідно з п.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у строк, встановлений у зобов'язанні. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1. ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 34 ЗУ „Про іпотеку" необхідно передати іпотекодержателю в управління предмет іпотеки на період його реалізації, оскільки не передача в управління предмета іпотеки може суттєво ускладнити його реалізацію. Статтею 38 ЗУ „Про іпотеку" передбачено, задоволення вимог іпотекодержателя шляхом надання права іпотекодержателю продати предмет іпотеки третій особі, якщо зазначена умова буде відображена в рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також передбачено право іпотекодержателя, на підставі рішення суду продати предмет іпотеки будь-якій третій особі покупцеві шляхом укладання в подальшому договір купівлі-продажу. У відповідності з п. 61, п. 63 розділу 3 „Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України" при нотаріальному посвідченні договору купівлю-продажу нерухомості крім правоустановчих документів, необхідні документи, право на отримання яких має тільки власник майна, його спадкоємці, правонаступники та уповноважені особи. Таким чином необхідно надати банку право на отримання будь-яких документів, щоб фактично не спричинити не уможливлення виконання рішення суду. Разом з тим, відповідно до ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є законність. Відповідно п.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Згідно положення кредитного договору та договору іпотеки, передбачено, що в разі невиконання боржником відповідних положень вказаних вище договорів, іпотекодержатель (Банк) має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, переважно перед іншими кредиторами, в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків простроченням виконання, включаючи пеню і інші штрафні санкції, а також витрати відносно звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією. За таких обставин, вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтовані та доведені матеріалами справи. Однак 07.06.2014 року набрав чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року протягом дія якого: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку",якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Зважаючи на те, що в судовому засіданні встановлено, що нерухоме майно на яке позивач просить суд звернути стягнення використовується відповідачем як місце постійного проживання, в його власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, а його загальна площа такого не перевищує 140 кв. метрів, рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії даного закону. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1245,68 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved