Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до КП «Харківські теплові мережі» «Про захист прав споживача». Позов обгрунтовував тим, що з 20.03.2017 року він є власником квартири за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі- продажу. 04.04.2017 року на його ім»я був оформлений особовий рахунок № [NUMBER], а 16.05.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг на теплопостачання. З 20.03.2017 року по 16.05.2017 року позивачем була сплачена повністю заборгованість за теплопостачання та станом на 16.05.2017 року на його рахунку була переплата послуг на 1427 грн. 14 коп.. 17.05.2017 року, на його претензію, відповідачем був зроблений перерахунок та на його рахунок був нарахований борг по зайво сплаченій субсидії, за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року в розмірі 2005 грн. 67 коп., тобто до придбання квартири позивачем. При цьому відповідач зняв з його рахунку суму переплати в розмірі 1427 грн. 14 коп., заборгованість по зайво виплаченій субсидії , у зв»язку із чим поточна заборгованість на рахунку склала 578 грн. 53 коп.. Позивач звернувся до керівництва підприємства відповідача на особистий прийом, йому було запропоновано варіант відкриття на його квартиру нового рахунку, без зазначення заборгованості, при цьому на його квартирі буде ще один рахунок на колишнього власника із наявною заборгованістю. Зазначений варіант не влаштував позивача. Позивач зазначив, що користувачем субсії по його квартирі була колишній власник [PERSON], яка знялась із реєстрації в квартирі наступного дня після її продажу, 01.04.2017 року повідомила УТСЗН Немишлянського району м. Харкова про не нарахування їй субсидії, у зв»язку із виїздом на інше місце мешкання, він ні є отримувачем субсидії, сума переплати субсидії має бути знята із рахунку особи, яка отримувала субсидію, а ні з нього. Вважав, що відповідач порушив умови укладеного між ними договору, у зв»язку із чим йому була спричинена матеріальна та моральна шкода. Просив визнати недійсною боргову переплату по субсидії за послуги теплопостачання в розмірі 2005 грн., враховуючи поточну заборгованість в розмірі 578 грн. 53 коп. за період з 01.10.2016 року по березень 2017 року по рахунку [NUMBER], зобов»язати відповідача анулювати заборгованість в розмірі 2005 грн.67 коп. за вказаний період, стягнути на його користь завдані матеріальні збитки в розмірі 1427 грн. 14 коп., а також в рахунок спричиненої моральної шкоди 6560 гривень. В подальшому позивач уточнив позивні вимоги та просив ще стягнути з відповідача матеріальний збиток в розмірі 412 грн. 74 коп. за проїзд сполученням м.Кременчуг-м.Харків та в зворотньому напрямку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та пояснив, що він придбав квартиру за адресою: [ADDRESS]. Одразу після укладення договору він не повідомив відповідача про зміну власника квартири, в квітні 2017 року, переоформив на своє ім»я особовий рахунок. В день укладення договору купівлі-продажу квартири, донька колишнього власника квартири знялась із реєстрації в квартирі. На час укладання договору купівлі-продажу заборгованість по квартирі за послуги теплопостачання була 2479 грн., 04 квітня 2017 року він погасив усю наявну заборгованість в розмірі 4383,28 грн.. 16.05.2017 року він уклав договір про надання послуг з теплопостачання із підприємством відповідача. Також в травні 2017 року він дізнався про нарахування на нього заборгованості за послуги. Субсидію отримувала донька колишнього власника, він субсидію не отримував. 17.05.2017 року з його рахунку списали 1427 грн. та на даний час нараховують заборгованість в розмірі 578 грн. 53 грн.. Також матеріальні збитки полягають у збільшенні транспортних витрат, пов"язаних із приїздом в суд, в розмірі 412 грн. 74 коп.. Зазначив, що відповідач повинен був відкрити на його ім»я новий особовий рахунок, а не переоформлювати старий. Діями відповідача йому було спричинено матеріальну та моральну шкоду, він змушений приїздити в суд, та ходити в інші інстанції, нервував з приводу нарахованого боргу, витрачав свій час, змінився його звичайний спосіб життя. В судовому засіданні представник відповідача КП «Харківські теплові мережі» позов не визнала та пояснила, що з моменту укладення договору купівлі-продажу квартири позивач до них та до УПТСЗН не звертався, не поставив до відома про зміну власника, УПТСЗН продовжували нараховувати субсидію. 16.05.2017 року із позивачем було укладено договір про надання послуг теплопостачання. На особовий рахунок перейшла заборгованість попереднього власника, тому і утворилась заборгованість. Допитаний в якості свідка начальник Немишлянського відділення ХТМ в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] звернувся в службу тепломережі в травні 2017 року із заявою на переоформлення особового рахунку на своє ім»я, у зв»язку із придбанням квартири 20.03.2017 року. На підставі наданих ним документів був переоформлений особовий рахунок. На момент укладення договору купівлі-продажу квартири довідка колишньому власнику квартири, про відсутність заборгованості за послуги теплопостачання, не видавалась. По квартирі позивача, колишньому власнику, надавалась субсидія. При зверненні позивача до служби йому повідомили, що заборгованість утворилась у зв»язку із переплатою субсидії. При перерахунку встановлено, що зайво була нарахована субсидія в сумі 2005 грн.67 грн., в рахунок погашення якої було списано з рахунку 1427,14 грн.. З нарахованої заборгованості в розмірі 578 грн. 53 коп., сума 550 грн. - заборгованість позивача за період з 20.03.2017 року та квітень 2017 року, а 28,53 грн. залишок не сплаченої суми колишнього власника. Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, вислухавши пояснення свідка, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги підлягаю частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.03.2017 року, р-р № 606 [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.4, 5) З п. 9 зазначеного Договору купівлі-продажу вбачається, що продавець [PERSON] зобов»язується зняти всіх зареєстрованих осіб в квартирі з реєстраційного обліку та погасити всі заборгованості за комунальними та іншими платежами по квартирі. Згідно копії квитанції про сплату за комунальні послуги від 04.04.2017 року вбачається, що [PERSON] сплатила за послуги теплопостачання 4383 грн. 28 коп. (а.с.11об.) Згідно договору № 172/8140 від 16.05.2017 року вбачається, що між позивачем та підприємством відповідача було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (а.с.8) Згідно відповіді на звернення позивача, УПТСЗН Немишлянського району ХМР 30.06.2017 року повідомило, що згідно з Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою КМУ від 21 жовтня 1995 рою № 848 (у редакції постанови КМУ від 22 вересні 1997 року № 1050) зі змінами, призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Надання раніше призначеної субсидії припиняється у разі переїзду сім'ї в іншу місцевість та настання обставин, що унеможливлюють надання субсидії. Субсидією на оплату житлово - комунальних послуг на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], з жовтня 2016 року до березня 2017 року включно користувалась гр. [PERSON], яка звернулась до Управління із заявою про ненарахування субсидії з 01.04.2017 року. За остаточним перерахунком розміру призначеної субсидії, у зв'язку переїздом в іншу місцевість проживання заявниця не зверталась. Згідно з п. 15 Положення громадяни, яким призначено субсидію відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов»язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послуги централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно пунктів 40 - 48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 N6 коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов'язкову частку платежу). Після закінчення опалювального сезону невикористана сума субсидії відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення (в разі використання природного газу/електричної енергії для індивідуального опалення) повертається підприємством - виробником/виконавцем такої послуги до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії. За даними КП "Харківські теплові мережі" від 17.05.2017, проведено перерахунок розміру призначеної субсидії на оплату послуг теплопостачання за період з жовтня 2016 року до березня 2017 року включно. За перерахунком з особового рахунку домогосподарства за адресою: [ADDRESS], в КП "Харківські теплові мережі» у травні 2017 року знято надміру перераховану субсидію за період з жовтня 2016 року до березня 2017 року включно у сумі 2005,67 грн. Оскільки гр. [PERSON] не було надано відомості щодо переїзду в іншу місцевість у зв'язку з продажем житла, а у заяві виявила бажання щодо ненарахування субсидії з 01.04.2017, тому Управлінням не було проведе остаточний перерахунок розміру призначеної субсидії. Перерахунок призначеної субсидії за період з жовтня 2016 року березня 2017 року включно здійснено після надання відомостей щодо нарахувань оплати за послуги теплопостачання підприємством виробником/виконавцем цих послуг, а саме: КП «ХТМ». У результаті того, що протягом опалювального періоду на особовий рахунок домогосподарства за вищевказаною адресою було надміру перераховано бюджетних коштів за призначеними субсидіями, а за остаточним перерахунком ніхто не звертався, тому станом на 01.05.2017 на особовому рахунку утворилась переплата. Також було зазначено, що позивач не є отримувачем житлової субсидії, тому користуватися бюджетними коштами у вигляді житлової субсидії права не має. (а.с.6,7) Згідно відомості нарахувань та оплати за послуги з теплопостачання по особовому рахунку № [NUMBER] [PERSON] вбачається, що станом на момент продажу квартири у колишнього власника була заборгованість 2479,21 грн.. Колишнім власником [PERSON], згідно копії квитанції про сплату за комунальні послуги від 04.04.2017 року, було сплачено за послуги теплопостачання 4383 грн. 28 коп. (а.с.11об.), а мала вона сплатити 4484,88 грн., з урахуванням переплати по субсидії (2479,21грн.+2005,67грн.). Суд критично ставиться до пояснень позивача, в той частині, що це він сплатив дану заборгованість, так як квитанція була на ім»я [PERSON], в договорі купівлі-продажу квартири було обумовлено погашення нею заборгованості, крім того, заборгованість, яка була сплачена, за користування послугами за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року, тобто до придбання квартири позивачем. Після проведеного перерахунку було встановлено переплату субсидії в розмірі 2005,67 грн., яка була нарахована на особовий рахунок позивача, у зв»язку із тим, що рахунок не був відкритий новий на позивача, а переоформлений старий на його ім»я, згідно його заяви. З даного рахунку було правомірно списано суму 1427,14 грн., як борг попереднього власника та із його ж оплати внесеної 04.04.2017 року, тому суд не погоджується із твердженням позивача, що списанням даної суми було завдано йому матеріальну шкоду. Згідно даної відомості вбачається, що в квітні 2017 року, вже за послуги використані позивачем, було нараховано 550 грн.. Відповідачем зазначено в відомості, а також зазначається у квитанціях, які надсилались позивачу, сума заборгованості 578 грн.53 коп., яку позивач просив визнати недійсною та анулювати. В цій частині вимоги позивача мають бути задоволені тільки в частині визнання недійсною та анулювання з рахунку позивача суми в розмірі 28,53 грн., що залишилась неоплаченою колишнім власником квартири та в цій частині права позивача мають бути захищені, у зв"язку із недосягненням згоди між сторонами. (550,29 грн. - сума нарахована позивачу за послуги, що складається з 476,93грн.+73,36 грн.(субсидія, на яку позивач не має права)+ 28,24 грн. (борг колишнього власника)= 578,53грн.) В судовому засіданні було встановлено, що питання наявної заборгованості на рахунку позивача, за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року, тобто до придбання ним квартири можливо було вирішити шляхом закриття старого рахунку та відкриття нового особового рахунку на його ім»я, а ні переоформленням старого. Але даний варіант не влаштував позивача. Згідно ст.. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Витрати на транспортні послуги в розмірі 412,74 грн., пов»язані із приїздом до суду, в розумінні ст.. 22 ЦК України не є збитками, також дана сума не відноситься до судових витрат, тому в цій частини позов не підлягає задоволенню. Згідно ст.. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" - захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В судовому засіданні позивач зазначив, що неправомірними діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, що полягає у тому, що він був змушений ходити в суд, та інші інстанції, нервував з приводу нарахованого боргу, витрачав свій час, змінився його звичайний спосіб життя. Згідно ст.. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» - споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:1) захист своїх прав державою;2) належну якість продукції та обслуговування;3) безпеку продукції;4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця);5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Але в судовому засіданні не було встановлено, що неправомірними діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню. Згідно ст.. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач є інвалідом 2 групи, згідно довідки ВТЕ-33 № 050619, при звернені до суду був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір має бути стягнутий на користь держави згідно ст.. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позов задовольняється частково, то з відповідача має бути стягнуто судовий збір в розмірі 640 грн., що не був сплачений на час подачі позову до суду в 2017 році позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial