Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в якій просив визнати за ним право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по [ADDRESS], який належав його матері [PERSON], яка померла [INFO]. Представник відповідача Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про час та місце слухання по справі була сповіщені належним чином рекомендованим листом, надали суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнали та просили слухати справу без участі їх представника. Ухвалою суду від 21.01.2015 року судом залучено до справи в якості третіх осіб без самостійних вимог - [PERSON], [PERSON]. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких позовні вимоги [PERSON] визнали, не заперечували проти їх задоволення. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, суду пояснила, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належний матері житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку. Заповіт [PERSON] за життя не залишила, а тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є він та його два брати - [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців першої черги за законом не має. Однак брати від прийняття спадщини відмовились, подали нотаріусу відповідну заяву. Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. На підставі його заяви була заведена спадкова справа №289/02. Він отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Тому просив визнати, що дійсно на підставі витягів з погосподарчих книг його мати була власницею будинку по [ADDRESS], даний будинок є спадковим майном після смерті матері і визнати за ним право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди по [ADDRESS]. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] Степанівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 16 (а.с.17). При житті [PERSON] належав житловий будинок з господарчими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Належність померлій [PERSON] на праві власності житлового будинку з господарчими спорудами по [ADDRESS] підтверджується довідкою Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за №462 від 06.10.2014 року та виписками з погосподарських книг Степанівської сільської ради за 1982 - 2001 роки , згідно яких вказаний будинок в селі рахувався за померлою [PERSON] (а.с.19) Будівництво було завершено [PERSON] при житті в 1970 році , будинок збудований на виділеній йому у встановленому законом порядку земельній ділянці , зареєстрований по погосподарчій книзі Степанівської сільської ради , а тому не є самочинним будівництвом , і тому відповідно до вищевказаних письмових доказів, суд вважає, встановленим факт володіння померлою [PERSON] на праві власності житловим будинком з господарчими спорудами по [ADDRESS]. Наявність житлового будинку підтверджується технічним паспортом на будинок, згідно якого за вказаною адресою по [ADDRESS] розташовані: під літ. "А" - житловий будинок та «а» - веранда, «а1» - прибудова, «а2» - тамбур, загальною площею 63,1 кв.м., в тому числі житловою - 29,0 кв.м., з господарськими спорудами: під літ. "Б" - сарай, під літ. «Г» - погріб, під літ. «Д» - сарй, «№ 1-2» - огорожа, «№1-1» - ворота, а також інвентаризаційними відомостями про домоволодіння. (а.с.8-14) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно , в тому числі і на належний їй житловий будинок та господарчі споруди по [ADDRESS]. Оскільки спадкодавець померла в 2001 році, дані спірні відносини регулюються нормами законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. За життя [PERSON] заповіту не залишила , тому має місце спадкування за законом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, зокрема - діти померлого. Так спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її сини - [PERSON] , [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача , наявним в матеріалах справи. Відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у випадку подачі ним заяви про прийняття спадщини в 6-ти місячний строк в нотаріальну контору, так і у випадку фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Крім цього відповідно до ст.553 ЦК УРСР спадкоємець в цей же строк може відмовитись від прийняття спадщини. Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини в установлений 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини 13 червня 2002 року , на підставі якої була заведена спадкова справа №289/2002. В порядку ст.553 ЦК УРСР його брати - [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, про що надали відповідну заяву нотаріусу від 17 червня 2002 року , яка наявна в матеріалах спадкової справи. Тому [PERSON] є єдиним спадкоємцем по закону, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері. Однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, видавши при цьому лише Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та державної реєстрації права власності на нерухоме майно(а.с.31). Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку. Однак відповідно до ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року №1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на інші речові права на нерухоме майно , набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом , визнаються державою , тобто право власності на нерухоме майно набувається в порядку який існував на час його спорудження. Оскільки даний будинок [PERSON] був нею при житті зареєстрований в погосподарчій книзі Степанівської сільської ради , виписка з погосподарчої книги на час закінчення будівництва визнавалась в якості актів органів влади , що підтверджують право власності, судом підтверджено належність померлій спадкового майна. Оскільки єдиним спадкоємцем померлої, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, є позивач [PERSON], то право власності на зазначений житловий будинок з господарчими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], належить визнати за ним. Судові витрати позивачами сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.529, 549, 553 ЦК УРСР, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved