Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 15.09.2018 по вул. Л.Українки, 32-А в м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Passat» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21074» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою судді Житомирського апеляційного суду від 13.08.2019 по справі №295/12269/18 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрито на підставі ст. 38 КУпАП. При зверненні до суду із вказаним позовом позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Passat» р/н [NUMBER] була застрахована в ТОВ «Страхове товариство «Домінанта». [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом (спадкова справа №112020) позивач являється спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , а саме: автомобіля марки ВАЗ-21074 реєстраційний номер [NUMBER] , що постраждав у вказаному ДТП. Про настання страхового випадку повідомлялось Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство» «Домінанта» та стало відомо, що страхове товариство в стадії ліквідації. В подальшому було повідомлено Моторне (транспортне) страхове бюро України про невиконання «СТ» «Домінанта» своїх зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач вказує, що нею за власні кошти було проведено експертно-товарознавче дослідження №2341 від 11 вересня 2019 р., відповідно до якого розмір відновлюваного ремонту, завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 21074, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого при ДТП складає 63 471,84 грн. Вартість дослідження складає 1700 грн. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 63 471,84 грн., пені у розмірі 11 755,17 грн., 3 % річних у розмірі 2238,00 грн., інфляційних витрат в сумі 3168,68 грн. та вартість проведеного експертного товарознавчого дослідження в сумі 1700,00 грн., разом 82333 грн. 69 коп. Позивач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в наданих до суду поясненнях просила відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» з 13.06.2019 року перебуває в стані припинення за рішенням його засновників, якими було визначено, що строк пред`явлення кредиторами вимог має бути здійснений до 13.08.2019 року. Матеріали справи не містять доказів, коли саме зверталася із заявою потерпіла до ліквідаційної комісії страхової компанії «Домінанта». 14.11.2019 року проінформувало заявника, про порядок отримання регламентної виплати у разі ліквідації страховика. В поясненнях зазначається, що матеріали справи містять висновок №2341 від 11 вересня 2019 р., складений спеціалістом [PERSON] , з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого потерпілому визначається такою, що дорівнює його ринковій вартості та становить 50 119 грн. 80 коп. Проте, утилізаційна вартість автомобіля спеціалістом не розрахована. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року зазначено, що саме на потерпілого при зверненні в суд покладається обов`язок подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка несе відповідальність. Таким чином, на переконання третьої особи, розмір заявлених до страховика вимог є необґрунтованими. Що стосується інфляційних, 3% річних та пені, позивачкою не надано доказів, що вона або її чоловік зверталися до страховика, та саме з 18 грудня 2019 року було порушено їхні права. Відповідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. При цьому, звертає увагу суду, що відповідно до положень ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Таким чином, на переконання третьої особи, на вимогу щодо нарахування пені має бути застосований строк позовної давності в один рік з визначенням періоду, коли саме страховиком було порушено права позивача, однак матеріали справи таких доказів не містять. Судом на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 26.02.2020 р. державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області за реєстровим №196, копія якого наявна в матеріалах справи, встановлено, позивач є спадкоємицею за заповітом майна [PERSON] , яким помер [INFO] та їй видано вказане свідоцтво на автомобіль марки ВАЗ, модель 21074, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 10). Постановою судді Житомирського апеляційного суду від 13.08.2019 (справа №295/12269/18) [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрито на підставі ст. 38 КУпАП (а.с. 13-15). Згідно вказаної постанови судді [PERSON] 15.09.2018 року о 10 год. 43 хв. в м. Житомирі по вул. Л. Українки, 32-А керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] та при виконанні обгону не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21074, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попутно і повертав ліворуч в заїзний карман. В результаті чого транспортний засіб ВАЗ 21074, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок некерованого руху здійснив наїзд на транспортний засіб Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] , та транспортний засіб Smart Fortwo, д.н.з. [NUMBER] , які стояли. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до експертно-товарознавчого дослідження №2341 від 11 вересня 2019 року, розмір відновлюваного ремонту, завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 21074, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого при ДТП складає 63 471,84 грн. (а.с. 20-36). 17.09.2019 р. позивач звернулася до МТСБУ із заявою про плату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс АМ2313679 від 02.11.2017 р., виданий [PERSON] (а.с. 12). Матеріали справи містять письмові відповіді, відповідно до яких за інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновниками (учасниками) Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" прийнято рішення щодо припинення юридичної особи шляхом ліквідації та позивача проінформували про порядок отримання регламентної виплати у разі ліквідації страховика (а.с. 16-18). Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача на відшкодування шкоди, заподіяної спадкодавцю при настанні страхового випадку, та регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тесту - Закон) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах (п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦПК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом ст.ст. 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За п. 12.1 ст. 12 Закону 12.1. розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. За п. 34.2 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (п. 34.4 ст. 34 Закону). Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У відповідності зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Водночас, судом встановлено, що позивачем не надано доказів (ст.ст. 76 -80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України) на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату страхового відшкодування. Суд наголошує на тому, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «СТ» Домінанта» (ЄДРПОУ 35265086) перебуває в стані припинення з 13.06.2019 р. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України). За ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відтак, відповідач не припинив свою цивільну правоздатність та дієздатність юридичної особи, а тому позивач повинна була передусім виконати дії, передбачені Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, позивачем також не надано доказів, які б підтвердили той факт, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ( [PERSON] ) застрахована саме ТОВ «СТ» Домінанта», а також доказів на підтвердження розміру страхової суми, яка зазначається у страховому полісі, яку мав би відшкодувати відповідач у встановленому цим Законом порядку (у разі якщо він дійсно є страховиком). Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що згідно ч. 1 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України (ч.4 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух"). Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, №1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Водночас, суду не надано реєстраційних документів на транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21074, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , виданих на ім`я позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке (тобто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) видається на підставі Закону України «Про дорожній рух». Позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надав суду доказів в порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог. Надані позивачем докази не є належними (ст. 77 ЦПК України). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Підстави для збирання судом доказів в даній справі відсутні (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Будь-яких клопотань про витребування судом доказів позивач на надавав. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, на підставі наданих суду доказів (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) відсутні підстави для задоволення позову в обраний позивачем спосіб (ст. 16 ЦК).

Outcome: dismissed