Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Рожнівської сільської ради, третя сторона, приватний нотаріус Григорчук Людмила Вікторівна про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. За життя батько належним чином розпорядився своїм майном та склав заповіт, в якому все своє майно заповів йому. Після смерті батька він фактично спадщину прийняв, оскільки проживає в спадковому будинку. На даний час позивач має намір оформити право власності на спадкове майно, однак приватним нотаріусом йому було відмовлено в цьому, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно видано виконкомом Косівської районної ради 19.06.1989р. на колгоспний двір, головою якого був померлий [PERSON] Дані обставини позбавляють його можливості належним чином оформити право власності. Просить позов задоволити. Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник Рожнівської сільської ради В.В.Атаманюк та приватний нотаріус Григорчук Л.В. у поданих до суду заявах просять справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] являється батьком [PERSON]. Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем Рожнівської сільської ради за реєстраційним номером 19 від 10.02.2003р. [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] з 1963 року по день смерті проживав в житловому будинку, що розташований в [ADDRESS]. В цьому ж будинку з 1963 року постійно проживав син [PERSON], 1952р.н., де проживає по даний час. Суспільна група господарства - колгоспники, що стверджується довідкою виданою виконкомом Рожнівської сільської ради від 06.08.2015р. Відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України ( в ред. 2003 р) Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов"язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Вимогами п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", Положення статтей 17, 18 Закону "Про власність" встановлено що до спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Згідно ст.16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Статтею 380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. П.10 Додатку 1 "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 ( у редакції наказу від 28.01.2003 року № 6/5) передбачено що підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. А тому, враховуючи те, що [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом на майно померлого [PERSON], а інші члени колгоспного двору відсутні, то за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], Івано-Франківської області. Крім цього, з позивача слід стягнути недооплачений судовий збір в розмірі 225,25грн., оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI зі змінами за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, а згідно представленої квитанції позивачем оплачено тільки 552 грн. судового збору, що не відповідає ціні позову - 77725грн., з якої повинно бути оплачено 777,25грн. На підставі наведеного ст.41 Конституції України, п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст.ст.16, 316-317, 328, 380, 1216, 1218 ЦК України та

Outcome: approved