Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 25.12.2015 року станом на 07.12.2016 року в розмірі 28693,55 грн. В позові вказано, що 25.12.2015 року між сторонами укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н за умовами якої відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 19446,97 грн. на платіжну картку та зобов"язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в строки та в порядку, визначеними даною угодою. Відповідач порушив умови угоди і тому станом на 07.12.2016 року має заборгованість в розмірі 28693,55 грн., яка складається з наступного: - 17475,78 грн. - заборгованість за кредитом; - 2211,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4194,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 4812,54 - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. До теперішнього часу відповідач заборгованість за вищевказаним договором не сплатив. Тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказаний розмір заборгованості та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при подачі позову до суду просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення. Також просить суд визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 130 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Суд, прийнявши до уваги клопотання відповідача, вважає можливим його задовольнити, визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 61 ЦПК України, оскільки обставини визнані сторонами і заперечень проти заявлених позовних вимог в учасників процесу немає. Але, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд відповідно до частини 2 вказаної статті може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. За таких обставин, в силу умов Генеральної угоди та ст.ст. 526, 625, 1050 ЦК України, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню, оскільки будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором не надано. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору. Але при подачі даного позову до суду 10.12.2016 року позивачем сплачено 1600, 00 грн., що не відповідало вимогам чинного законодавства. Так, станом на 10.12.2016 року (день подання позову до суду) розмір ставки судового збору був передбачений ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011року, відповідно якої: судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Встановлені Законом "Про державний бюджет України на 2016 рік" розміри мінімальної зарплати - 2016 дорівнюють розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Починаючи з 1 січня 2016 року, набрав чинності Закон України від 24.12.2015 р. №928 № VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік", яким встановлено мінімальну заробітну плату в такому розмірі (на місяць) - з 1 січня - 1378 гривень. Так, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, цей розмір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, в даному випадку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сумма сплаченого судового збору лише в тому розмірі, який був передбачений законодавством України станом на день звернення з даним позовом до суду, а саме - 1378 грн. 00 коп..

Outcome: partial