Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про звернення стягнення на майно відповідача, яке є предметом іпотеки, виселення відповідача та інших осіб які зареєстровані та проживають в житловому будинку, який є предметом іпотеки та стягнення судових витрат по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та суду пояснив, що 24.07.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір ТЕК0GA0000000040. Згідно даного договору [PERSON] отримав в Банку кредит в сумі 17755,04 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.07.2018 року. Проте відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 05.06.2013 року за позичальником рахується кредитна заборгованість в сумі 43385,42 доларів США 29 центів. Так, відповідно до ЦК України банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту та сплати процентів за його користування, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами було укладено договір іпотеки від 24.07.2008 року. В порушення вимог договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, предмет іпотеки в заклад банку не передав. А тому представник позивача просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - продавцем, з отриманням витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відовідача судові витрати. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні пояснили, що при укладенні договору іпотеки діти [PERSON] та [PERSON] були неповнолітні, що не дозволяє укладати вказаний договір; [PERSON] заяву-згоду на передання в іпотеку житлового будинку не підписувала; в подальшому [PERSON] та його сини - [PERSON] [PERSON] працювали в м. Києві на підприємстві «Метробуд» і заборгованість по їхній заробітній платі становить 31,5 тис. грн., що менше ніж борг перед банком, і як наслідок у них виникла заборгованість перед банком, тому відповідачі та їх представник вважають, що слід відкласти розгляд справи до погашення ними заборгованості, оскільки діти, які були на момент укладення договору іпотеки неповнолітніми - не виселяються. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору ТЕК0GA0000000040 від 24.07.2008 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриваБанк" та [PERSON], останній отримав в банку кредит в сумі 17755,05 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.07.2018 року. Згідно розрахунку заборгованості, виданої ПАТ КБ "ПриватБанк" станом на 05.06.2013 року сума кредитної заборгованості [PERSON] складає 43 385 доларів США 42 цента. Згідно договору іпотеки від 25.07.2008 року [PERSON] надав банку в іпотеку житловий будинок [ADDRESS] на забезпечення виконання зобов'язань вказаних в кредитному договорі. Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 25.07.2008 року , [PERSON] давала згоду своєму чоловіку [PERSON] на передачу в іпотеку житлового будинку по [ADDRESS] Згідно довідки № 2136 від 17.09.2013 року, виданої завідувачем Кременецького РС УДМС України в Тернопільській області, у [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч.1 ст. 33, ч. 3 ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя,заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні ,спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст. 109 Житлового Кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За наведених обставин суд вважає, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки слід задоволити. Судом встановлено, що відповідачем невиконано умов кредитного договору та допустив заборгованість, і в рахунок погашення заборгованості слід звернути стягнення на житловий будинок, який є предметом іпотеки, та виселити з даного житлового будинку разом з відповідачем осіб, які у ньому зареєстровані і проживають.

Outcome: approved