Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк " ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Свідерської Олесі Володимирівни про визнання безпідставної відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та зобов"язання нотаріуса посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку ; треті особи , які не заявляють самостійних вимог на предмет позову : [PERSON] , [PERSON]. Подивач свої вимоги мотивує тим , що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 16.09.2008 р. уклали кредитний договір №VIKWGА0000000740 та отримав кредит у розмірі 43742.09 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.09.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 16.09.2008 року уклали договір іпотеки № б/н. Згідно з договором іпотеки Відповідач 1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 116,8 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 21.08.2008 року, виданого Сокілецькою сільською радою Козятинського району, Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 20.08.2008 року №62, зареєстрованого у КП «Вінницьке обласне обє'днане бюро технічної інвентаризації» 22.08.2008 року в реєстровій книзі №1 за реєстровим №158. У зв'язку з тим, що [PERSON] належно не виконувалав взяті на себе договірні зобов'язання у нього перед Банком виникла заборгованість за кредитним договором. Враховуючи те, що у ПАТ КБ «Приват Банк», як іпотекодержателя, є право задовольнити свої вимоги за даним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, банк звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIKWGА0000000740 від 16.09.2008 р. звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 116,8 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. 16.05.2012 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області по справі №209/1196/12 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIKWGА0000000740 від 16.09.2008 р. в розмірі 103189,45 доларів США звернути стягнення на житловий будинок загальною площею 116,8 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 01.10.2012 р. апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.05.2012 в частині звернення стягнення на земельну ділянку і в частині виселення скасовано. Крім того, рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.06.2014 по справі №133/1015/14-ц вирішено виселити [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та малолітнього [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] (ІПН [NUMBER]) з житлового будинку розташованому за адресою [ADDRESS] без надання іншого житла та із зняттям з реєстраційного обліку у територіальному підрозділі державної міграційної служби України. Рішення набуло законної сили 29.09.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до приватного нотаріуса Козятинського міськрайонного нотаріального округу Вінницької області Свідерської О.В. для посвідчення договору купівлі-продажу будинку, надавши необхідні для його укладення документи, однак відповідач постановою від 05.06.2015 року відмовила у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у зв'язку з дією Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Однак, ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає, що відмова приватного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є неправомірною та не ґрунтується на Законі. Підставою для відмови ПАТ КБ «ПриватБанк» у посвідченні договору купівлі-продажу квартири на думку приватного нотаріуса є набрання чинності 03червня 2014 року Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-УІІ відповідно до якого: 1)не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2)не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3)кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. У рамках цього Закону мова йде про нерухомість та інші майнові права, які виступають заставою за споживчими валютними кредитами. Під час дії Закону про мораторій, інші акти нормативно-правового характеру України, що стосуються майнового забезпечення кредитів, застосовуються тільки відповідно до його норм. Як вбачається із змісту Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути відчужене без згоди власника нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави та/або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті. Данні положення вищезазначеного Закону України діють за умов: 1)що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, й позичальника (майнового поручителя) не має у власності інше житло; 2)загальна площа такого житла (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не повинна перевищувати 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. В існуючому вигляді, мораторій діє лише в окремих випадках: -коли на майно ще не було звернуто стягнення на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса; -коли на майно звернуто стягнення у вигляді продажу відповідного майна, але торгуюча організація ще не провела публічні торги; -коли торгуюча організація ще не здійснила продаж майна в межах виконавчого провадження. Враховуючи вищевикладене та наявність таких підстав те, що: 1) іпотекодавець [PERSON] не проживав у житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] та не зареєстрований за вищезазначеною адресою; 2) на житловий будинок загальною площею 116,8 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] звернуто стягнення на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, яке набуло законної сили 01.10.2012 року до прийняття Верховною Радою України 03.06.2014 року Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає, що дія Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на даний випадок не розповсюджується, а тому позовні вимоги щодо визнання безпідставною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 7 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Нотаріуси у встановленому порядку в межах своєї компетенції вирішують питання, що випливають з норм міжнародного права, а також укладених Україною міждержавних угод.. Відповідно до п. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як посвідчення правочинів (договори, заповіти, довіреності тощо). Згідно ст.З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений, але від представника позивача - Ткача Ю.А. надійшла заява, в якій він позов підтримує і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася , хоча про день і час слухання справи була належним чином повідомлена, але до суду надіслала заяву, в якій позов не визнає та просить слухати справу в її відсутності. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, суду не повідомив про причини неявки в судове засідання , не надіслав заяви про слухання справи у його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений відповідно до п.3 ч.5 ст. 74 ЦПК України, суду не повідомив про причини неявки в судове засідання , не надіслав заяви про слухання справи у його відсутності. Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 16.09.2008 р. уклали кредитний договір №VIKWGА0000000740 та [PERSON] отримав кредит у розмірі 43742.09 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.09.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 16.09.2008 року уклали договір іпотеки № б/н. Згідно з договором іпотеки Відповідач 1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 116,8 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 21.08.2008 року, виданого Сокілецькою сільською радою Козятинського району, Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 20.08.2008 року №62, зареєстрованого у КП «Вінницьке обласне обє'днане бюро технічної інвентаризації» 22.08.2008 року в реєстровій книзі №1 за реєстровим №158. У зв'язку з тим, що [PERSON] належно не виконувалав взяті на себе договірні зобов'язання у нього перед Банком виникла заборгованість за кредитним договором. Враховуючи те, що у ПАТ КБ «Приват Банк», як іпотекодержателя, є право задовольнити свої вимоги за даним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, банк звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIKWGА0000000740 від 16.09.2008 р. звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 116,8 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. 16.05.2012 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області по справі №209/1196/12 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIKWGА0000000740 від 16.09.2008 р. в розмірі 103189,45 доларів США звернуто стягнення на житловий будинок загальною площею 116,8 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 01.10.2012 р. апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.05.2012 в частині звернення стягнення на земельну ділянку і в частині виселення скасовано ( а.с. 9-10). Крім того, рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.06.2014 по справі №133/1015/14-ц вирішено виселити [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та малолітнього [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] (ІПН [NUMBER]) з житлового будинку розташованому за адресою [ADDRESS] без надання іншого житла та із зняттям з реєстраційного обліку у територіальному підрозділі державної міграційної служби України Рішення набуло законної сили 29.09.2014 р. ( а.с. 11-12) ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до приватного нотаріуса Козятинського міськрайонного нотаріального округу Вінницької області Свідерської О.В. для посвідчення договору купівлі-продажу квартири, надавши необхідні для його укладення документи, однак відповідач постановою від 05.06.2015 року відмовила у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у зв'язку з дією Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ( а.с. 14). Суд приходить до висновку, що така відмова нотаріуса є безпідставною, виходячи з наступного: Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови. Мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України «Про мораторій», не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Дійсно наданий час діє Закон України № 1304- VII від 03.06.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (набрав законної сили 07.06.2014 року). Однак, цим законом встановлено умови його застосування. Згідно з пунктом 1 Закону № 1304-VII , не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Отже, нотаріус вирішуючи питання про вчинення нотаріальної дії, повинен перевірити наявність чи відсутність підстав для застосування положень Закону України № 1304- VII від 03.06.2014 року. Нотаріус, відповідно до статті 46 Закону України «Про нотаріат», вправі витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості і документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії , і лише ненадання таких відомостей у встановлений нотаріусом строк є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. В справі що розглядається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріус не перевіряла підставність застосування Закону України № 1304- VII від 03.06.2014 року, а лише послалась на його існування. Зважаючи на те, що Закон України № 1304-VII від 03.06.2014 року містить умови його застосування, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії по посвідченню договору купівлі-продажу без перевірки наявності чи відсутності умов для застосування цього Закону, - є безпідставною, немотивованою та необгрунтованою, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Разом з тим, в справі що розглядається, суд позбавлений можливості перевірити підставність застосування Закону України № 1304-VII від 03.06.2014 року, оскільки предметом розгляду даної справи є лише правомірність винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки, без дослідження питання підстав застосування Закону України № 1304-VII від 03.06.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» неможливо вирішити питання, чи зобов'язаний нотаріус вчинити нотаріальну дію, щодо якої він виніс відмову, слід відмовити у задоволенні позову в частині зобов'язання нотаріуса посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями загальною площею 116, 8 кв. м. , який розташований за адресою : [ADDRESS] на підставі поданих документів, а саме : рішення Козятинського міськрайонного суду суду Вінницької області по справі № 209/1196/12 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки , правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 116,8 кв.м. , який розташований за адресою : [ADDRESS] , експертної оцінки та правовстановлюючих документів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Outcome: partial