Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

25.11.2013 року ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 106632,84 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та стягнення судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 01 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11366259000. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 17000,00 дол. США, а [PERSON] зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 30.06.2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 15,00% річних. Вказує, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 31708Р156 від 01 липня 2008 року. Також з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 31708Р157 від 01 липня 2008 року. Пояснює, що згідно п. 1.3. вказаних договорів поруки Поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі. Зазначає також, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між Банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено Договір іпотеки № 31708Z118 від 01 липня 2008 року. Пояснює, що відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки Іпотекодавці передали в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. 23.01.2014 року через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання договорів недійсними, в якій просять визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 1136659000 від 01 липня 2008 року укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON]; визнати недійсним договір поруки № 31708Р156 від 01 липня 2008 року укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON]; визнати недійсним договір поруки № 31708Р157 від 01 липня 2008 року укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] та визнати недійсним договір іпотеки № 31708Z118 від 01 липня 2008 року укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про передачу в іпотеку двокімнатної квартири, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивують тим, що згідно договору про надання споживчого кредиту № 1136659000 від 01 липня 2008 року Банк надав, а [PERSON] отримала кредит в доларах США, що є порушенням законодавства, оскільки отримання кредиту у іноземній валюті потребує від фізичної особи індивідуальної ліцензії, чого не було при отриманні коштів за договором. Також стверджують, що в кредитному договорі відсутні такі істотні його умови як визначення типу відсоткової ставки за кредит, що свідчить про недосягнення позичальником і банком згоди щодо всіх істотних умов, а отже і про не укладення кредитного договору. Вважають, що вищезазначене і підставою недійсності кредитного договору, а недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочинів щодо його забезпечення, якими є укладені договори поруки та договір іпотеки. Представник позивача-відповідача в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача-відповідача (а.с. 144-145). Додатково зазначила, що вимоги первісного позову підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити. Первісний позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити в повному обсязі. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві (а.с. 124-127). Представник відповідача-позивача додатково пояснив, що відповідачі-позивачі здійснюють часткове погашення заборгованості за кредитним договором, про що надав оригінали банківських квитанцій (а.с. 169-176). Також пояснив, що вимога позивача-відповідача щодо встановлення способу реалізації нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки задоволенню не підлягає, оскільки встановлення способу реалізації відноситься до компетенції державного виконавця. Відповідачі-позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в якій судовий розгляд просять провести без їх участі та зазначили, що у задоволенні первісного позову просять відмовити, а зустрічний позов - задовольнити (а.с. 168). Вислухавши пояснення відповідача-позивача [PERSON] та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11366259000, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 17000,00 долларів США, а [PERSON] зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 30 червня 2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 15,00% річних (а.с. 7-13). 01 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 31708Р157, згідно п. 1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору № 11366259000 від 01.07.2008 року (а.с. 14-15). 01 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 31708Р156, згідно п. 1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору № 11366259000 від 01.07.2008 року (а.с. 16-17). 01 липня 2008 року в рахунок забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11366259000 від 01 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено Договір іпотеки № 31708Z118 відповідно до п. 1.1. якого Іпотекодавці передали в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-21). Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитом № 11366259000 від 01 липня 2008 року станом на 08.11.2013 року заборгованість за кредитним договором становить 13340,78 доларів США (12757,50 (кредит + відсотки) + 583,28 (пеня)), що становить 106632,84 грн. (101970,69 (кредит + відсотки) + 4662,15 (пеня)). Розрахунок проведений по курсу НБУ станом на 08.11.2013 року, який становить 7,993000000 (а.с. 32). Згідно п. 1.1 Статуту ПАТ «УкрСиббанк» рішенням Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (а.с. 34-35). Як було встановлено у судовому засіданні 13.01.2014 року у зв'язку з укладанням шлюбу відповідач-позивач [PERSON] змінила своє прізвище на «Бурдукало», що також підтверджується копією її паспорту (а.с. 95-99). Відповідачем-позивачем [PERSON] в судовому засіданні надано квитанції про здійснення часткового погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: згідно квитанції № 78 від 31 жовтня 2013 року - 135,00 доларів США; згідно квитанції № 31 від 17 грудня 2013 року - 600,00 доларів США; згідно квитанції № 31 від 10 січня 2014 року - 485,00 доларів США; згідно квитанції № 15 від 03 березня 2014 року - 190,00 доларів США (а.с. 170, 172, 174, 176). У відповідності до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач-позивач [PERSON] уклала з позивачем кредитний договір, відповідачі [PERSON] та [PERSON] уклали договір поруки, умови цих договорів відповідачі не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів за первісним позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. Визначаючи суму заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню, слід врахувати суму часткового погашення заборгованості відповідачем [PERSON] з часу звернення до суду з позовом і до моменту винесення рішення, і вказана сума заборгованості становить 12065,78 ( 600,00 + 485,00 + 190,00 = 1275,00 ;13340,78 - 1275,00 = 12065,78) доларів США, що становить 96441,78 (12065,78 х 7,993000000 = 96441,78; 7,993000000 - курс НБУ станом на 08.11.2013 р. - день розрахунку позивачем заборгованості за кредитним договором) грн. Сплачені [PERSON] згідно квитанції № 78 від 31.10.2013 року 135,00 доларів США включенню в розрахунок остаточної заборгованості не підлягають, оскільки враховані позивачем-відповідачем при визначені ціни первісного позову (а.с. 29). Стаття 7 Закону України „Про іпотеку" передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушила зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, тобто істотно порушила умови укладеного кредитного договору, тому необхідно в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11366259000 від 01 липня 2008 року в розмірі 12065,78 доларів США, що становить 96441,78 - звернути стягнення на предмет Договору іпотеки № 31708Z118, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Новозаводською районною у місті Чернігові радою 18 лютого 2008 року згідно з розпорядженням вищезгаданої ради № 124 від 14 лютого 2008 року зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради 10 червня 2008 року, номер запису 15586 в книзі 205, для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 11366259000 від 01.07.2008 року; встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності, а саме шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності проведеної відповідно до законодавства. Пункти 10-11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачають, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Щодо вимог підпункту "в" пункту 4 статті 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення операцій щодо надання та одержання резидентами кредитів у іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то, оскільки на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, ця норма не може застосовуватись судами. У разі виникнення спору щодо отримання сторонами кредитного договору індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави (підпункт "г" пункту 4 статті 5 Декрету про валютне регулювання) суд має виходити з того, що Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України "Про Національний банк України", в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). У зв'язку з наведеним суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») надано банківську ліцензію № 75 та дозвіл № 75-2 на право здійснення банківських операцій, що підтверджується їх копіями (а.с. 148-152). Відтак, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання договору про надання споживчого кредиту № 1136659000 від 01 липня 2008 року, договорів поруки № 31708Р156 від 01 липня 2008 року та № 31708Р157 від 01 липня 2008 року, а також договору іпотеки № 31708Z118 від 01 липня 2008 року недійсними з доводів, зазначених у зустрічній позовній заяві, тому в задоволенні вимог зустрічного позову слід відмовити. Враховуючи, що первісний позов задоволено частково, тому у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 964 грн. 42 коп. Згідно приписів ст. 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Outcome: partial