Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

22 квітня 2014 року ПАТ "Марфін Банк" звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON], ТОВ "Вольга-Україна" про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11 005 717,58 грн. та судових витрат у розмірі 3654,002 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 23.03.2011 року між позивачем та ТОВ «Вольга-Україна» був укладений договір кредиту № 00196/N, на підставі якого позивач надав ТОВ «Вольга-Україна» грошові кошти у вигляді поновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості 700000,00 євро, а починаючи з 30.09.2011 року ліміт встановлюється у 600 000 євро. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON], між позивачем та [PERSON] [PERSON] [PERSON] були укладені договори поруки, згідно умов яких останні поручились перед банком за виконання ТОВ «Вольга-Україна» зобовязань за кредитним договором № 00196/N від 23.03.2011 року. Взяті на себе обовязки за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, однак відповідач ТОВ «Вольга-Україна» кредит не повернув, відсотки за користування кредитними коштами не сплачував. Виходячи з вищевикладеного позивач просив суд позов задовольнити, стягнути суму боргу із відповідачів солідарно. В подальшому представник позивача неодноразово збільшував позовні вимоги та згідно останньої редакції заяви про збільшення позовних вимог від 10.08.2016 року, представник позивача просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 00196/N який був укладений 23.03.2011 року в солідарному порядку у розмірі 728101,64 євро та 8974400,46 грн., та судові витрати в розмірі 23428,60 грн. Ухвалою суду від 16 листопада 2015 року обєднано в одне провадження з вищевказаним позовом позов [PERSON] [PERSON] [PERSON] до ПАТ "Марфін Банк" про визнання договору поруки припиненим. В своїй позовній заяві [PERSON] [PERSON] [PERSON] просив суд визнати договір поруки від 23.03.2011 року, укладений ним із ПАТ "Марфін Банк" припиненим. Вимоги свого позову останній мотивув тим, що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом після спливу 6-місячного строку після настання строку виконання основного зобов'язання. Тобто, банк мав право звернутися до суду з вимогою до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання, а саме 22.09.2013 року, натомість позивач звернувся з позовом після закінчення перебігу шестимісячного терміну. Ухвалою суду від 13 жовтня 2016 року провадження у справі за позовною заявою ПАТ "Марфін Банк" до [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON], ТОВ "Вольга-Україна" про стягнення заборгованості - в частині вимог до ТОВ "Вольга-Україна", закрито. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] [PERSON] [PERSON] та його представник проти задоволення позовних вимог ПАТ "Марфін Банк" заперечували в повному обсязі, та просили суд задовольнити позов про визнання договору поруки, укладеного між позивачем та [PERSON] припиненим. Представник відповідача ТОВ «Вольга-Україна» проти задоволення позовних вимог ПАТ "Марфін Банк" заперечувала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заперечення в яких вказала, що позивач не довів належними та допустимими доказами виконання ним кредитного договору в частині надання кредиту; також вважає поруку припиненою у зв'язку із пропуском позивачем 6-місячного строку звернення до суду з дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором. Суд, вислухавши сторони, оглянувши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 березня 2011 року між ПАТ "Марфін Банк" та ТОВ «Вольга-Україна» було укладено кредитний договір № 00196/N, згідно умов якого позивач надав останньому грошові кошти у вигляді поновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості 700000,00 євро, починаючи з 30.09.2011 року ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 600 000 євро. Банк відкриває позичальнику кредитну лінію на строк з 23.03.2011 року по 22.03.2012 року. У п.2.5.2 договору передбачено, що у випадку відсутності станом на 21.03.2012 року порушень позичальником термінів та строків повернення кредиту, та/або окремого траншу, та/або сплати процентів, та / або комісії більш, ніж на 90 календарних днів, термін погашення кредиту автоматично продовжується до 22.03.2013 року включно. У цьому випадку додаткова угода до даного договору про продовження терміну погашення кредиту не укладається, а банк письмово сповіщає позичальника про продовження терміну погашення кредиту на умовах даного пункту. У п.2.5.3 передбачено, що за умови відсутності станом на 20.03.2013 року порушень позичальником термінів та строків повернення кредиту, термін погашення кредиту за даним договором автоматично продовжується до 21.03.2014 року /том 1, а.с.5-10/. 23 березня 2011 року в якості забезпечення виконання ТОВ «Вольга-Україна» своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між ПАТ "Марфін Банк" та [PERSON]укладено договір поруки № б/н, відповідно до умов якого остання поручається перед банком за виконання ТОВ «Вольга-Україна» зобовязань за кредитним договором № 00196/N із всіма додатковими угодами до нього в повному обсязі /том 1, а.с.11-12/. Також, 23 березня 2011 року в якості забезпечення виконання ТОВ «Вольга-Україна» своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між ПАТ "Марфін Банк" та [PERSON] [PERSON] [PERSON]укладено договір поруки № б/н, відповідно до умов якого останній поручається перед банком за виконання ТОВ «Вольга-Україна» зобовязань за кредитним договором № 00196/N із всіма додатковими угодами до нього в повному обсязі /том 1, а.с.13-15/. Згідно наданого розрахунку заборгованості, станом на 25.08.2015 року за відповідачем ТОВ «Вольга-Україна» утворилась заборгованість перед банком у розмірі 728101,64 євро та 8974400,46 грн., з яких: - 600000,00 євро заборгованість за кредитом; - 128101,64 євро заборгованість за відсотками; - 8240782,50 грн. - пеня за неповернення основного боргу; - 733611,37 грн. пеня за несплату відсотків за користування кредитом; - 6,94 грн. пеня за несплату комісії /том 2, а.с.215-217/. Згідно до висновку судово-економічної експертизи від 29.04.2016 року, встановлено наступне: згідно проведених досліджень, розрахунок заборгованісті ТОВ «Вольга-Україна» перед банком частково відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору та разрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором. Документально та розрахунково не підтверджується здійснення позивачем нарахування пені та штрафних санкцій за кредитним договором. Встановити відповідність методу нарахування банком відсотків за кредитним договором вимогам положення про кредитування ПАТ "Марфін Банк" не надається за можливе в звязку з відсутністю в даному положенні по кредитування інформації про методи нарахування відсотків за кредитними договорами. Зокрема, станом на 25.08.2015 року заборгованість складає 728101,64 євро та 5 387 218,97 грн., з яких: - 600000,00 євро заборгованість за кредитом (14 958 000 грн.); - 128101,64 євро заборгованість за відсотками (3 193 573,89 грн.); - 5 387 218,97грн. - пеня /том 4, а.с.128-139/. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором. Правила ч.4 ст.559 ЦК України встановлюють припинення поруки як за договором із визначеним строком дії поруки, так і за договорами, в яких строк дії поруки або строк основного зобов'язання встановлений не був. Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов'язання за договором поруки у зв'язку з припиненням такого зобов'язання поручителя. За змістом речення першого та третього зазначеної статті кредитор повинен встигнути звернутись до поручителя з вимогою про виконання останнім свого обов'язку за договором поруки, у тому числі в примусовому порядку. Разом із тим за змістом другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України у разі, якщо строк договору поруки не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить до поручителя вимоги. Вимога кредитора до поручителя полягає в реальному виконанні зобов'язання за боржника, оскільки така вимога може бути заявлена лише в разі невиконання боржником своїх зобов'язань та настання строку виконання основного зобов'язання. Виходячи з тотожної природи зобов'язань, які регулюються реченнями першим і третім частини четвертої статті 559 ЦК України та реченням другим частини четвертої цієї статті, правову конструкцію частини четвертої статті 559 ЦК України, викладену в одному абзаці, ототожнює правову природу усіх зобов'язань, преклюзивність строку дії договору поруки, необхідно дійти висновку, що такою вимогою може бути лише позов, заявлений кредитором до поручителя в судовому порядку, оскільки пред'явлення іншої вимоги суперечить правовій природі поруки як строкового зобов'язання. Відповідно на вказані строки не поширюється положення частини п'ятої статті 267 ЦК України про захист судом порушеного права у разі, коли строк позовної давності пропущений із поважних причин. Разом із тим позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо договір поруки припинився (у тому числі й на підставі непред'явлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання), інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що всі права та обов'язки сторін за цим договором слід вважати припиненими. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем ТОВ "Вольга-Україна" були порушені зобов'язання щодо повернення кредиту, що призвело до закінчення строку дії договору кредиту 22 березня 2013 року, оскільки відповідно до п.п.2.5.3 кредитного договору неналежне виконання умов договору призводить до відсутності підстав для автоматичного продовження строку повернення кредитних коштів до 21.03.2014 року. Вказана обставина про те, що строк виконання зобов'язання щодо повернення кредитних коштів настав 22.03.2013 року, та цей день є строком закінчення дії кредитного договору між позивачем та ТОВ "Вольга-Україна" встановлена також рішенням Господарського суду Миколаївської області від 19.11.2014 року справа №915/1345/14, та відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає Отже, слід виходити із того, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором настав 22.03.2013 року і оскільки договорами поруки не встановлено строк їх дії, то із відповідною вимогою до поручителів банк мав право звернутися протягом наступних шести місяців з указаної дати. Оскільки, банк звернувся до суду із даним позовом у квітні 2014 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, порука [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] припинилась в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України. При цьому законом не передбачено обов'язок поручителя звертатись до суду із позовом про визнання поруки припиненою, так як вона припиняється в силу положень ч.4 ст. 559 ЦК України. Разом з тим, суд вважає можливим задовольнити вимоги позову [PERSON] [PERSON] [PERSON] до ПАТ "Марфін Банк" про визнання договору поруки припиненим. Виходячи із вищенаведеного, позов ПАТ "Марфін Банк", в частині вимог до поручителів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] [PERSON]задоволенню не підлягає за безпідставністю вимог.

Outcome: approved