Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві від 22 липня 2014 року вказує, що 27 вересня 2011 року її бабі [PERSON] на підставі рішення Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області № 33 від 24 грудня 2010 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] площею 0, 25 га. 15 листопада 2011 року [PERSON] подарувала свій будинок і земельну ділянку для його будівництва та обслуговування за вказаною адресою своїй дочці, її матері [PERSON], а 2 березня 2013 року та подарувала вказану нерухомість їй, що підтверджується відповідними договорами дарування. 7 жовтня 2013 року ТзОВ "Березне-земелемір" було виготовлено і видано технічну документацію на її ім'я на вказану земельну ділянку та передано на зберігання межові знаки, якими закріплено межі її земельної ділянки. Відповідачу по справі [PERSON] на підставі рішення Городищенської сільської ради № 281 від 29 березня 2012 року "Про внесення змін до рішення № 16 від 14 травня 1996 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" передано для будівництва і обслуговування її будинку [ADDRESS] в приватну власність суміжну земельну ділянку розміром 0,1898 га. Державний акт [PERSON] виданий без урахування вже існуючого її державного акту, як наслідок земельна ділянка відповідача накладається на належну їй земельну ділянку, чим порушується її право вільно володіти та користуватися нею. Просить визнати незаконним рішення Городищенської сільської ради № 281 від 29 березня 2012 року "Про внесення змін до рішення № 16 від 14 травня 1996 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" щодо передачі [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] площею 0,1898 га і недійсним державний акт на право власності на вказану земельну ділянку на її ім'я. В судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі підтримала її представник адвокат [PERSON] Пояснення вона дала аналогічні викладеному в заяві [PERSON] Просить задовольнити її позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надіслала заперечення на позов, в якому зазначає, що з вимогами [PERSON] не згідна, державний акт на земельну ділянку для будівництва і обслуговування її жилого будинку їй виданий з врахуванням фактичних меж її земельної ділянки, а розміри земельної ділянки є ще меншими ніж вказано в державному акті. Межу земельних ділянок її і [PERSON], на якій її син спорудив огорожу, вказав землевпорядник сільської ради Шеремет І. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Городищенської сільської ради Шеремет І.О. визнав позов [PERSON] Підтвердив той факт, що при прийнятті рішення сільської ради № 281 від 29 березня 2012 року не було дано оцінки технічній документації [PERSON] та [PERSON] Сільській раді на той час не було відомо про накладання суміжних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] Підтвердив, що проводив вимірювання меж суміжних земельних ділянок [PERSON] та відповідача [PERSON] на відповідність державному акту останньої і виявив незначне розходження розмірів цих меж в натурі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -управління Держземагенства у Березнівському районі Павлішин О.А. зазначив в судовому засіданні, що через недотримання вимог щодо погодження межі земельних ділянок сторін виник даний спір. Як правило сторони в таких випадках погоджують межу і одному з суміжних землекористувачів видається інший документ про право власності на його земельну ділянку з врахуванням допущеної неточності. В даному випадку державні акти сторін по справі суперечать один одному, а саме: земельна ділянка [PERSON] по межі від А до Б частково накладається на земельну ділянку [PERSON] Сторони не прийшли до згоди щодо внесення в них змін. Отже, питання про те який з державних актів виданий з порушенням, має вирішити суд. Судом в ході судового розгляду до участі у справі за клопотанням представника відповідача - Городищенської сільської ради Шеремата І.О. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено товариство з обмеженою відповідальністю "Березне-землемір". Його представник Корицький В.В. пояснив суду, що перед виготовленням технічної документації із землеустрою для [PERSON] особисто на місці оглядав її земельну ділянку. Межу з суміжною земельною ділянкою [PERSON] йому показувала сама [PERSON] З власником суміжної земельної ділянки він не зустрічався. Через декілька днів приніс і залишив їй для погодження з сусідкою [PERSON] протокол встановлення і погодження меж, який та повернула йому через деякий час з її пояснень з підписом [PERSON] Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що при виготовленні державного акту [PERSON] ніхто меж суміжних земельних ділянок сторін з її мамою [PERSON] чи з дочкою [PERSON] не погоджував. Вказала, що син [PERSON] [PERSON] встановив огорожу між їхніми господарствами на земельній ділянці, що належала на той час згідно державного акту її матері [PERSON] Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши і давши оцінку наданим ними доказам, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обгрунтованим і підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно з ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Приймаючи рішення № 281 від 29 березня 2012 року "Про внесення змін до рішення № 16 від 14 травня 1996 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" та передаючи у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1898 га Городищенська сільська рада допустила невідповідність прийнятого нею рішення вимогам земельного законодавства щодо встановлення меж земельних ділянок суміжних землекористувачів, не перевірила відповідність виготовленої відповідачу [PERSON] технічної документації площі земельної діялнки в натурі і на її підставі передала відповідачу у власність земельну ділянку за рахунок земель, що частково належать на праві власності суміжному землекористувачу [PERSON] Тоді як згідно з ч.1 ст. 116 громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень із земель державної або комунальної власності. Передавши оскаржуваним рішенням у власність [PERSON] земельну ділянку, яка фактично включає в себе частину земельної ділянки, належної на праві власності [PERSON], Городищенська сільська рада порушила гарантії права власності на земельну ділянку, встановлені ст. 152 ЗК України, яка передбачає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У відповідності зі ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає в себе погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. З технічної документації із землеустрою відповідача [PERSON] встановлено, що цієї вимоги при її виготовленні дотримано не було. Як свідчить кадастровий план, земельна ділянка [PERSON] по лінії від А до Б межує з земельною ділянкою [PERSON] Однак, в описі меж навпроти прізвища [PERSON] підпис вчинено іншою особою. Аналогічний підпис, який не належить [PERSON], міститься також в протоколі встановлення і погодження меж земельної ділянки в натурі, що передається у власність громадянці [PERSON] В судовому засіданні достовірно встановлено, що вказані підписи від імені [PERSON] не відповідають підпису в технічній документації із землеустрою на її ім'я щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS], що міститься, зокрема, в описі меж та експлікації земельних угідь, які передаються у власність [PERSON] та в акті передачі на збереження межових знаків від 20 грудня 2012 року, достовірність яких в судовому засіданні підтвердила допитана як свідок дочка [PERSON] [PERSON] Порівняльний аналіз вказаних підписів в обох технічних документаціях свідчить, що вони візуально різняться один від одного. Суд не може взяти за основу підписи від імені [PERSON], що вчинені в технічній документації на ім'я [PERSON], ще й тому, що в судовому засіданні не добуто жодних доказів того, що [PERSON] погоджувала межі відповідачці по справі [PERSON] Крім цього, суд зазначає, що станом на 5 лютого 2012 року, коли складався протокол встановлення і погодження меж земельної ділянки, в яких за [PERSON] вчинено підпис невідомою особою, та станом на 12 червня 2012 року, коли до автоматизованої системи вносилися відомості щодо кадастрового номера земельної ділянки [PERSON], [PERSON] вже не була власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку по [ADDRESS]. Договір дарування земельної ділянки від 2 березня 2014 року (а. с. 12) доводить що [PERSON], її власник на той час, подарувала земельну ділянку площею 2500 кв. м., надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON], яка з моменту його державної реєстрації (Витяг з державного реєстру на звороті а. с. 13), тобто з цієї ж дати стала її власником. Таким чином, погодження меж її земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку по [ADDRESS] [PERSON] станом на 5 лютого 2014 року мало проводитися з власником суміжної земельної по [ADDRESS] [PERSON] Також суд зазначає, що протокол встановлення і погодження меж земельної ділянки з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд громадянці [PERSON] в [ADDRESS], містить виправлення року його складання з 2011року на 2012 рік, яке жодним чином не оговорено в самому протоколі. З цих причин суд вважає вказаний доказ неналежним і таким, що не доводить факту погодження меж земельної ділянки [PERSON] в порядку, передбаченому законом. Зазначена обставина та невиконання вимог земельного законодавства відповідачем [PERSON] стало причиною того, що виготовлений їй 25 червня 2012 року державний акт серії ЯМ № 734023 суперечить раніше виготовленому 27 вересня 2011 року державному акту на ім'я [PERSON] серії РВ № 280037 щодо межі цих суміжних земельних ділянок по лінії від А до Б між їхніми господарствами і фактично накладається на земельну ділянку позивача по справі. Вибраний [PERSON] спосіб захисту права на земельну ділянку відповідає вимогам ч.2 ст. 152 ЗК УКраїни. А у відповідності з ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. На підставі встановленого суд визнає незаконним рішення Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області № 281 від 29 березня 2012 року "Про внесення змін до рішення № 16 від 14 травня 1996 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1898 га для будівництва і обслуговування жилого будинку по [ADDRESS], а виданий на його підставі державний акт серії ЯМ № 734023 від 25 червня 2012 року на ім'я [PERSON] на вказану земельну ділянку - недійсним. Покладає на відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок згідно квитанції № 95 від 22 липня 2014 року (а. с. 1).

Outcome: approved