Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом (в подальшому уточнений) до Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області, третя особа: Черкаська обласна профспілка працівників соціальної сфери про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона працювала на посаді заступника директора Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області. 29.11.2018 керівником КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі Золотоніської районної ради Черкаської області» видано наказ за № 28, за яким позивача звільнено з цієї посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач не погоджується із підставою свого звільнення та вважає незаконним скорочення його посади, що стало підставою для винесення відповідачем наказу №28 від 29.11.2018р. Примірник наказу про своє звільнення із займаної посади позивач отримала 30.11.2018 (в день звільнення), відтак саме з цього дня, вважає, що слід обраховувати місячний термін на оскарження вказаного рішення роботодавця. Позовна заява надійшла до суду 28.12.2018р. Позивач вважає, що під час прийняття спірного наказу від 29.11.2018 р. №28 були порушені вимоги трудового законодавства, оскільки звільнення відбулося без належних правових підстав та за відсутності згоди профспілкового органу. Зазначено, що позивач з травня 1997 року працювала на посаді заступника директора Територіального центру соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації, а 27.04.2018 р. наказом №30 переведена на посаду заступника директора Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області. При цьому, в ході реорганізації змінилась лише назва та підпорядкування комунальної установи, проте реєстрація юридичної особи залишилися попередньою - 25.04.1991 р. (дата взяття на облік в Головному управлінні регіональної статистики 18.04.1995 р.). Крім того, позивач з 22.10.2010 р. перебуває на посаді керівника первинної профспілкової організації територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі (про що свідчить виписка з ЄДРПОУ), до складу якої входять працівники та службовці Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області. Після проведення у квітні 2018 року реорганізації комунальної установи (відповідача) її керівником було видано наказ від 02.05.2018 р. №1 «Про затвердження структури штатного розпису», пунктом 2 якого вирішено скоротити штатну чисельність працівників: заступник директора - 1 штатна одиниця, провідний фахівець із соціальної допомоги вдома -1,5 штатної одиниці, касир -1 штатна одиниця; інспектор з кадрів - 0,5 штатної одиниці. Разом з тим, позивач вважає, що даний наказ від 02.05.2018 р. №1 не відповідає вимогам чинного трудового законодавства і справжньою причиною її звільнення, на думку позивача, стало не скорочення штату працівників, а наявність конфлікту між працівниками комунальної установи, які працювали на скорочених посадах та головним бухгалтером КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Дзюбан Л.С. Зазначено, що законодавством не передбачено, що можна розпочати звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників, посилаючись на загальну ситуацію, що виникла в Україні. Відповідачем у листі від 27.04.2018 р. №142 не було обґрунтовано належним чином заходи щодо внесення змін в організацію виробництва і праці, у зв`язку з відповідними обставинами, що склалися саме в Комунальній установі «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» та не наведено техніко-економічних причин виведення зі штату установи заступник директора - 1 штатна одиниця, провідний фахівця із соціальної допомоги вдома - 1,5 штатної одиниці, касира - штатна одиниця, а також інспектор з кадрів - 0,5 штатної одиниці. Не очікуючи засідання первинної профспілкової організації працівників соціальної сфери, а також завершення 30-денного терміну для проведення відповідних консультацій з профспілковим органом, керівник відповідача вже 02.05.2018 р. видав наказ «Про затвердження структури та штатного розпису», який фактично затвердив структуру та штатний розпис КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» з відповідними змінами щодо штатної кількості працівників та скорочення відповідних штатних одиниць посад, включаючи і заступника директора. На засіданні первинної профспілкової організації працівників соціальної сфери 03.05.2018 р. було заслухано керівника відповідача [PERSON] з приводу скорочення штатної чисельності працівників комунальної установи та у зв`язку з відсутністю чіткого техніко-економічного обґрунтування доцільності скорочення, вирішено витребувати у відповідача у п`ятиденний термін інформацію (логічне та економічне обґрунтування скорочення посад, а також документ, на підставі якого проводиться скорочення). Всупереч вимогам вказаної норми ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та положенням ч.2. ст.494 492 КЗпП України відповідач не надав у 5-денний термін будь-якого техніко-економічного й логічного обґрунтування доцільності скорочення штатних посад в комунальній установі, не провів консультації з профспілкою про заходи щодо запобігання звільненню працівників або пом`якшення несприятливих наслідків такого звільнення. Лише 31.05.2018 р. на адресу позивача направлено листа керівника відповідача за №27, в якому останній з посиланням на норми Закону України «Про доступ до публічної інформації» не надав жодної конкретної інформації про економічні причини скорочення працівників комунальної установи та наявність у новому штатному розписі вільних посад (для можливого працевлаштування вивільнених працівників), при цьому вказав, що визначити, якими будуть вакантні посади в комунальній установі «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області станом на 01.08.2018р., не вважається можливим. Не провівши належних консультацій та не отримавши згоди від первинної профспілкової організації щодо проведення скорочення штатної чисельної працівників, керівник відповідача видав 01.06.2018р. наказ за №10 «Про введення в дію штатного розпису комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області». Вказаний у цьому наказі новий штатний розпис відповідача взагалі не подавався на вивчення та обговорення первинної профспілкової організації, що було грубим порушенням приписів КЗпП України. Крім того, відповідач, приймаючи наказ від 01.06.2018 р. №10, грубо порушив обмеження відносно терміну затвердження штатного розпису для бюджетних установ, які повинні затверджувати свої штатні розписи в місячний строк з початку року (згідно абзацу 1 п.45 постанови КМУ від 28.02.2002 р. №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження і основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ»). Проте, в даному випадку новий штатний розпис комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» було затверджено на початок шостого місяця з початку року. Зазначено, що позивач є членом та керівником виборного профспілкового органу - первинної профспілкової організації територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі, яка входить до складу Черкаської обласної профспілки працівників соціальної сфери. На день видачі наказу від 29.11.2018 р. про звільнення позивача із роботи, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, остання була головою первинної профспілкової організації, але відповідач, всупереч вимог ст.252 Кодексу законів про працю України та ст.41 Закону №1045, за отриманням попередньої згоди на звільнення до первинної профспілкової організації з відповідним поданням не звертався. Крім того, керівник відповідача до вищого виборного органу профспілки - Черкаської обласної профспілки працівників соціальної сфери не звертався з обґрунтованим належним чином поданням про надання згоди про звільнення [PERSON] у зв`язку зі скороченням штатної чисельності працівників комунальної установи. Про це зазначено в листі голови обласної профспілки Веселовської Л.В. від 18.06.2018 р. №62 За наведених обставин, позивач вважає, що наказ відповідача від 29.11.2018 р. №28 про звільнення [PERSON] з посади, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, є незаконним та підлягає скасуванню, з поновленням позивача на посаді і стягненням на її користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Враховуючи дату звільнення позивача із займаної посади, для підрахунку середньої обітної плати слід обрати попередні два місяці - вересня та жовтня 2018 року. У вказаних місяцях сумарний дохід (сума двох заробітних плат) [PERSON] становила 16 091,72 грн., який необхідно розділити на 42 робочі дні, що складатиме середньоденну заробітну плату 383,14грн. З моменту звільнення 30.11.2018 р. та по дату подачі позовної заяви 28.12.2018 р. грошова сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 7662,72 грн. (383,14грн.*20 робочих днів). Разом з тим, на час призначення справи до розгляду грошова сума за час вимушеного прогулу за період з 30.11.2018р. по 11.02.2019р. складає 18773,86грн. (383,14грн. х 49 робочих дні). З 1 січня 2019 року посадовий оклад заступника директора підвищився на коефіцієнт співвідношення між розмірами прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 1 січня 2018 року та з 1 січня 2019 року. 1921 грн. : 1762 грн. - 1,09024. Отже, середню заробітну плату з 1 січня 2019 року слід підвищити у 1,09024 рази і, виходячи із цієї суми, розраховувати оплату вимушеного прогулу за січень - жовтень 2019 року аж до прийняття рішення судом. Відкорегована середньоденна заробітна плата з січня 2019 року становить 317,50 грн. х 1,09024 = 346,15 грн. Сума вимушеного прогулу за січень 2019 року складає 346,15 грн. х 21 р. д. = 7269,15 грн. Сума вимушеного прогулу за лютий 2019 року складає 346,15 грн. х 20 р. д. = 6923,00 грн. Сума вимушеного прогулу за березень 2019 року складає 346,15 грн. х 20 р. д. = 6923,00 грн. Сума вимушеного прогулу за квітень 2019 року складає 346,15 грн. х 21 р. д. = 7269,15 грн. Сума вимушеного прогулу за травень 2019 року складає 346,15 грн. х 21 р. д. = 7269,15 грн. Сума вимушеного прогулу за червень 2019 року складає 346,15 грн. х 18 р. д.= 6230,70 грн. Сума вимушеного прогулу за липень 2019 року складає 346,15 грн. х 23 р. д. = 7961,45грн. Сума вимушеного прогулу за серпень 2019 року складає 346,15 грн. х 21 р. д. = 7269,15 грн. Сума вимушеного прогулу за вересень 2019 року складає 346,15 грн. х 21 р. д. = 7269,15 грн. Сума вимушеного прогулу за жовтень 2019 року по 24 жовтня 2019 року включно складає 346,15 грн. х 17 р. д. = 5884,55 грн. Сума заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 1 грудня 2018 року по 23 жовтня 2019 року становить 76 618, 45 грн. На дату вирішення справи судом дана сума вказана сума може бути уточнена. Щодо стягнення моральної шкоди за незаконне звільнення з роботи , позивач зазначає, що у зв`язку з незаконним її звільненням з посади, остання зазнала сильних душевних переживань, з огляду на припинення трудових відносин (які тривали безперервно з 1997 року) за надуманими підставами та втрати нею заробітку у вигляді заробітної плати, яку позивач, зокрема, витрачала і на власне лікування (як наслідків інвалідності). Причому, з початку травня 2018 року, коли розпочався процес незаконного звільнення за п.1 ст.40 КЗпПУ у зв`язку зі скороченням посади, фактично були порушені нормальні життєві зв`язки, вона стала нервувати й декілька разів потрапляла у лікарню із загостренням хронічних хвороб. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої її неправомірним звільненням з посади заступника директора комунальної установи, слід врахувати її соціальний статус особи з інвалідністю II групи та наявність проблем зі здоров`ям, які значно погіршилися після факту незаконного звільнення (у зв`язку зі скороченням). За даними листа Золотоніської центральної районної лікарні від 21.12.2018 р. №1810, [PERSON] тривалий час знаходилася на лікуванні в Золотоніській ЦРД з видачею лікарняного листка в періоди: з 03.09.2018 р. по 22.09.2018 р.; з 23.09.2018 р. по 22.10.2018 р.; з 24.10.2018 р. по 22.11.2018 р. Також вказує, що в результаті незаконного звільнення позивача також було порушено її конституційне право на працю. В даний час позивачка змушена навіть займати грошові кошти у друзів та знайомих, оскільки позбавлена заробітку, не має фінансової можливості для ефективного лікування своїх хронічних хвороб, і разом з цим, повинна докладати додаткових зусиль для відстоювання своїх трудових прав в судовому порядку. Враховуючи принципи розумності й справедливості, слід стягнути із відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 50 000 гривень. Таким чином, позивач просить суд, - визнати незаконним та скасувати наказ Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області від 29.11.2018 р. №28 про звільнення [PERSON] з посади заступника директора КУ «Територіальний центр в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області; поновити її на цій посаді; стягнути з Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.11.2018 р. по 11.02.2019 р. в сумі 18773,86 грн. Допустити до негайного виконання судове рішення в частині поновлення позивача на посаді та стягнення із відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в місячному розмірі; стягнути із відповідача на користь позивача моральну шкоду, завдану незаконним звільненням, в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривен. 26.03.2019р. позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, яка прийнята судом і за якою просить суд, - стягнути з Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.11.2018 р. по дату поновлення її на посаді, виходячи із середньоденного заробітку позивача в сумі 383,14 грн.; решту позовних вимог до відповідача просить задовольнити в тій редакції, яка викладена у позовній заяві. Відзив на позові відповідачем поданий 26.03.2019р. (позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження по справі, пам`ятка та судовий виклик отримані відповідачем 22.02.2019р.). За відзивом відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що позовна заява необґрунтована, викладені у позові обставини не відповідають дійсності. Третьою особою Черкаською обласною профспілкою працівників соціальної сфери 10.05.2019р. та 19.09.2019р. подані письмові пояснення по суті позову та заперечень відповідача. Зазначено, що реорганізація територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі у КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» полягала у зміни підпорядкування установи соціального захисту населення із Золотоніської РДА Золотоніській районній раді. Джерелом фінансування обох установ є місцевий бюджет, який затверджується сесію районної ради. Наказом від 27.04.2018 № 30 позивача було переведено на посаду заступника директора Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі». Даний наказ свідчить про те, що будь - яких рішень щодо проведення скорочення чисельності або штату працівників при реорганізації не приймалось. При цьому, саме 27.04.2018 року [PERSON] як голові первинної профспілкової організації директором КУ «Територіальний центр в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради листом надана інформація про вивільнення з 01.06.2018 заступника директора - 1 шт. од., провідного фахівця із соціальної допомоги вдома відділення соціальної допомоги вдома 1,5шт. од., інспектора з кадрів - 0,5 шт. од., касира - 1 шт. од. Тобто, директором без наявності змін в організації виробництва та праці було прийнято рішення про скорочення чисельності і штату працівників. Структура і штатний розпис затверджені пунктом 1 наказу від 02.05.2018 № 1. У пункті 3 цього ж наказу директор сам себе зобов`язує попередити працівників, посади яких будуть скорочуватись, про наступне вивільнення з 01.06.2018 року. Тобто, 02 травня 2018 року (менше ніж за місяць) працівники не попереджені про наступне вивільнення, яке заплановане на 01 червня 2018 року. Даний наказ 02.05.2018 № 1 видано з порушенням норм статей 40, 49-2, 49-4 Кодексу законів про працю України та 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». На засіданні профкому 03 травня 2018 року розглядався лист директора установи про виведення штатних одиниць. Постановили звернутись до директора надати у п`ятиденний термін інформацію про причини скорочення 4 штатних одиниць, підставу проведення скорочення штатів та штатні розписи станом на 01.01.2018, 01.05.2018, 01.08.2018. Будь - якої відповіді від директора не надійшло, що є порушенням статті 28 "Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно до якої профспілки, їх об`єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування, з питань, що стосуються трудових прав та законних інтересів своїх членів, а зазначена інформація має бути надана не пізніше п`ятиденного терміну. Наказом директора відповідача від 01.06.2018 № 10 введено в дію з 01.06.2018 року штатний розпис, який є додатком до цього наказу без штатних одиниць, які скорочуються: заступника директора - 1 шт. од., провідного фахівця із соціальної допомоги вдома відділення соціальної допомоги вдома 1,5 шт. од., інспектора з кадрів - 0,5 шт. од., касира - 1 шт. од. Проте, пункт 2 даного наказу скорочення цих посад переносить на 01.08.2018. Працівники, які працюють на цих посадах ознайомлені з наказом 01.06.2018 року. Тобто, продовжують працювати на своїх посадах, без наявності їх у штатному розписі. Дане унеможливлює правильність їх оплати праці (не має посадового окладу) та виконання ними своїх обов`язків за трудовими договорами заступника директора, провідного фахівця із соціальної допомоги вдома відділення соціальної допомоги вдома, інспектора з кадрів, касира. На початку червня 2018 року до Черкаської обласної профспілки працівників соціальної сфери електронною поштою надійшов лист на бланку КУ «Територіальний центр в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради, який не містив реквізитів і не був підписаний будь - яким дозволеним у діловодстві способом, як передбачено Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 р. за №736/27181. Тобто, не можливо було встановити автора листа. Зазначене також унеможливило включення даного листа до порядку денного засідання президії обласної ради. Однак, знаючи про напружену ситуацію у колективі КУ «Територіальний центр в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради, виконуючи ч. 7 ч. 43 Кодексу законів про працю України щодо обгрунтованості рішення профспілкового органу, Черкаська обласна рада профспілки (третя особа) направила директору лист - запрошення на засідання президії з метою надання ним пояснень про причини економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру, які потягли за собою скорочення посад: заступника директора - 1 шт. од., провідного фахівця із соціальної допомоги вдома відділення соціальної допомоги вдома 1,5 шт. од., інспектора з кадрів - 0,5 шт. од., касира - 1 шт. од. Листом від 18.06.2018 № 55 директор відмовився взяти участь у засіданні президії. Включення питання до порядку денного засідання президії обласної ради про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця із [PERSON] , позивачем, було недоцільним через те, що механізм надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, встановлений статтею 43 Кодексу законів про працю України, передбачає, що виборний орган первинної профспілкової організації розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником і повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття, а власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу. Попередження [PERSON] про наступне вивільнення датоване 4 червня 2018 року. Тобто, трудовий договір із позивачем міг бути розірваний не раніше 5 серпня 2018 року, коли рішення президії втратило б чинність. При попередженні про наступне вивільнення будь - якої іншої роботи позивачу не було запропоновано, що є порушенням норм 49-2 Кодексу законів про працю України. Пропозиція іншої роботи надійшла тільки 9 липня 2018 року, як було озвучено представником відповідача у судовому засіданні. Запропонована позивачу робота соціального робітника не може розглядатись як відповідна робота, та як така, що відповідає кваліфікації та умовам оплати праці заступника директора. Позивач [PERSON] була головою первинної профспілкової організації, головою профкому (виборного, профспілкового органу) цього територіального центру. Отже, відповідач для розірвання трудового договору за п. 1 статті 40 Кодексу законів про працю України із [PERSON] повинен був отримати згоду профкому первинної профспілкової організації територіального центру, президії Черкаської обласної ради профспілки працівників соціальної сфери. Для отримання такої згоди відповідач не звертався до жодного із вказаних профспілкових органів, чим порушив норми ст.ст. 43, 252 Кодексу законів про працю України, ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Наказом від 29.11.2018 року №18 заступника директора, голову профкому установи [PERSON] звільнено з роботи з 30 листопада 2018 року, що є порушенням норм статті 40 Кодексу законів про працю України щодо заборони розірвання трудового договору із працівником у період його тимчасової непрацездатності, яка могла статися у [PERSON] саме 30 листопада. Наказ видано 29 листопада, а день звільнення є останнім днем роботи 30 листопада, наказ повинен видаватись у день звільнення. У грудні 2018 року Черкаська обласна профспілка працівників соціальної сфери про порушення законодавства про працю, вчинені директором КУ "Територіальний центр соціального обслуговування, (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі" при розірванні із [PERSON] трудового договору, повідомила Золотоніську районну раду листом від 11.12.2018 №125. Вимушений прогул складає з 01 грудня 2018 року по даний час. Отже, місяцями, що передують події - звільненню, - є вересень - жовтень 2018 року. Проте, у цьому періоді [PERSON] не працювала через відпустку та тимчасову непрацездатність. Отже, слід брати наступні два місяці - липень - серпень 2018 року. З 1 січня 2019 року посадовий оклад заступника директора підвищився на коефіцієнт співвідношення між розмірами прожиткових мінімумів з 1 січня 2018 року та з 1 січня 2019 року. 1921 грн. : 1762 грн. = 1,09024 Отже, середню заробітну плату з 1 січня 2019 року слід підвищити у 1,09024 рази і, виходячи із цієї суми, розраховувати оплату вимушеного прогулу за січень - вересень 2019 року аж до прийняття рішення судом. Третя особа вважає, що при звільненні позивача [PERSON] відповідачем були порушені норми трудового законодавства. Третя особа Управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області письмові пояснення не надали, але надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Просить врахувати, що управління є головним розпорядником бюджетних коштів КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі і не приймає рішень про призначення чи звільнення працівників цієї установи. Вказані дії належать до повноважень начальника КУ. Третя особа Золотоніська районна рада не надала письмові пояснення по суті справи. Ухвалою суду від 03.01.2019р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідно до п.2 ч.1 ст. 274 ЦПК України. Відповідачем 04.02.2019р. подана заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Під час розгляду справи 26.03.2019р. у задоволенні такої заяви судом відмовлено. Ухвалою суду від 23.10.2019р. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Золотоніську районну раду. Ухвалою суду від 27.11.2019р. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області. Ухвалою суду від 24.09.2019р. зупинено провадження у справі до отримання згоди Черкаської обласної профспілки працівників соціальної сфери на звільнення [PERSON] з посади, на підставі ст.ст. 43, 252 КЗпП України. Ухвалою суду від 23.10.2019р. поновлене провадження по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Пилипенко Р.Б. повністю підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі, з врахуванням викладених обставин, уточнень та письмових пояснень. Крім того, зазначили, що наказ від 02.05.2018р. №1 про затвердження структури та штатного розпису не відповідає приписам наказу МСП України від 12.07.2016р. №753. Відповідач провів необґрунтоване скорочення штатної одиниці заступника директора, чим допустив порушення трудових прав позивача. Відповідач порушив обмеження відносно терміну затвердження штатного розпису для бюджетних установ. Наказ №10 від 01.06.2018р., яким попереджено позивача про скорочення її посади, не було погоджено профспілковими органами в установлено законом порядку, без чіткого техніко-економічного обґрунтування доцільності скорочення штату в комунальній установі. Відповідач не звертався до первинної профспілкової організації, керівником якої є [PERSON] , а вищий виборний орган цієї профспілки надав обґрунтовану відмову у звільненні позивача із посади заступника директора територіального центру. В судовому засіданні представник відповідача КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області адвокат Манжара Д.С. просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що дійсно, позивач [PERSON] з травня 1997 року працювала на посаді заступника директора Територіального центру соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації 27.04.2018 року згідно наказу № 30 по установі, переведена на посаду заступника директора Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області. Відповідно до проведеної реорганізації комунальної установи у 2018 році змінилося як підпорядкування, так і утримувач установи. Згідно із наказом директора КУ № 1 від 02.05.2018 року «Про затвердження структури та штатного розпису» було затверджено з 01.05.2018 року структуру та штатний розпис працівників комунальної установи, а також, згідно з п.2 наказу, за погодженням засновника (Золотоніської районної ради) та Золотоніської РДА вирішено провести скорочення штатної чисельності працівників: заступник директора - 1 штатна одиниця; провідний фахівець із соціальної допомоги вдома - 1,5 штатної одиниці, касир - 1 штатна одиниця, - інспектор з кадрів - 0,5 штатної одиниці. Даний наказ є чинним, законним та ніким не оспорювався. Листом № 142 від 27.04.2018 року відповідач повідомив Голову первинної профспілкової організації [PERSON] про вивільнення (скорочення) працівників в зв`язку із зміною структури. 01.06.2018 року винесено наказ № 10 «Про введення в дію штатного розпису Комунальної Установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області», за яким вирішено: 1.Ввести в дію з 01.06.2018 року штатний розпис комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області, затверджений управлінням праці та соціального захисту населення Золотоніської РДА; 2. Скоротити з 01.08.2018 року наступний перелік штатних посад: заступник директора - 1 штатна одиниця провідний фахівець із соціальної допомоги вдома - 1,5 штатної одиниці, касир - 1 штатна одиниця, інспектор з кадрів - 0,5 штатної одиниці; 3. Попередити з 01.06.2018 року працівників, посади яких підлягають скороченню, про наступне вивільнення...». Даний наказ є чинним, законним та ніким не оспорювався. 01.06.2018 року ознайомлено із наказом і позивачу [PERSON] вручено попередження про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням посади та повідомлено про пропозицію вакантної посади та переважне право залишення на роботі. В подальшому, 09.07.2018р. позивачу [PERSON] було повідомлено про надання пропозиції щодо переведення на вакантну посаду у зв`язку із скороченням посади заступника директора, однак остання від підпису та запропонованої посади відмовилася. З часу попередження про вивільнення [PERSON] Комунальна установа не могла звільнити з посади, оскільки вона перебувала у відпустках та на лікарняних. 29.11.2018 року після дотримання усіх вимог КЗпП України було винесено наказ № 28 «Про звільнення [PERSON] », яким з 30.11.2018р. звільнено позивача з посади за скороченням штату. Щодо обов`язкової згоди профспілкової організації на звільнення позивача, викладену як основну підставу позову, то проти вказаної обставини відповідач заперечує, оскільки ст. 40 КЗпП України вона не передбачена, а така згода потрібна при загальних підставах звільнення, припинення трудового договору ст. 38 КЗпП. Позивачем не надано будь - яких фактичних доказів, на підставі яких встановлюється наявність обставин та обґрунтовуються викладені позовні вимоги. Також відсутні докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що відповідно до розпорядження Золотоніської РДА №23 від 31.01.2018р. та рішення Золотоніської райради №16-31/УІІ від 22.12.2017р. фактично змінився засновник територіального центру (комунальної установи) з Золотоніської РДА на Золотоніську райраду. Крім того, директор КУ Остроглазов В.Є. повідомляв ППО, в т.ч. і про накази про скорочення, затвердження нового штатного розпису. Крім того, він звертався до облпрофспілки щодо надання дозволу на вивільнення [PERSON] з посади, але 18.06.2018р. отримано листа за підписом [PERSON] про те, що звернення директора неналежно оформлене і він не був включений до порядку денного засідання президії облпрофспілки. При цьому, підстави неналежності, не були викладені. Оскільки протягом 3х днів відповідь на подання надана не була, то КУ вважала, що облпрофспілка надала згоду на реорганізацію установи. Позивач не зверталася до центру зайнятості щодо підбору іншої роботи (посади), враховуючи, що вона відмовилась від запропонованої їй установою посади. Запропонована посада відповідала її кваліфікації, але вона від неї відмовилась. Інші посади не пропонувались, оскільки були відсутні. Після звільнення [PERSON] , вона не передала документи щодо діяльності первинної профспілкової організації Територіального центру до Комунальної установи. Посада заступника директора в установі відсутня, а тому відсутні підстави для поновлення на такій посаді [PERSON] . В судовому засіданні представник третьої особи Черкаської обласної профспілки працівників соціальної сфери за довіреністю Хоменко О.М. зазначила, що позовні вимоги підлягають до задоволення, враховуючи доводи, що викладені у письмових поясненнях. Відповідачем допущені порушення: не було змін в організації при реорганізації; реорганізація проведена без консультацій з профкомом та були відсутні підстави для реорганізації; не додержано 2х місячний строк, оскільки штатний розпис затверджено 02.05.2018р., а попереджені працівники про вивільнення раніше; не було направлено до облпрофспілки подання про звільнення голови первинної профспілкової організації і відсутня згода облпрофспілки; порушені норми ч.1 ст. 40, ст.ст. 42, 43, 49, 254 КЗпП; не було належно [PERSON] запропоновано іншу роботу; її кваліфікація не відповідає професії провідного працівника, оскільки вона була керівником установи. В судове засідання третя особа Управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні представник третьої особи Золотоніської районної ради за довіреністю Стрижак С.О. зазначив, що у 2017р. до Золотоніської райради надійшло клопотання Золотоніської райдержадміністрації, що стало підставою його винесення на сесію і за рішенням від 22.12.2017р. №16-31/УІІ утворено КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області. Це пов`язано із реформами у Золотоніському районі. Цим же рішенням було затверджено Статут КУ. Також, до райради звернулася райдержадміністрація щодо затвердження нового Статуту КУ і рішенням від 21.06.2018р. №20-31/УІІ затверджено нову редакцію Статуту. Крім того, рішенням від 21.06.2018р. №20-32/УІІ затверджено структуру (керівний склад, адміністративно-управлінський підрозділ, відділення соціальної допомоги вдома, відділення стаціонарного догляду, відділення денного перебування) КУ, а не штатний розпис установи. Управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області (структурний підрозділ Золотоніської райдержадміністрації), а не Золотоніська районна рада є розпорядником коштів. Золотоніська районна рада питаннями кошторису та штатного розпису установи не займалась і розпорядчих документів не видавала. Крім того, надано заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що [PERSON] з 01.05.2018р. (наказ №30 від 27.04.2018р.) працювала на посаді заступника директора КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області (код ЄДРПОУ 22792757) і з 30.11.2018р. була звільнена з цієї посади відповідно до наказу №28 від 29.11.2019р. на підставі: штатного розпису; наказу територіального центру від 01.06.2018р. №10 «Про введення в дію штатного розпису КУ; повідомлення про надання пропозиції щодо переведення на вакантну посаду у зв`язку із скороченням посади заступника директора, за п.1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату). Відповідно до ст.ст. 43, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ЦК України, БК України, постанови КМУ від 29.12.2009р. №1417 «Деякі питання діяльності територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», за результатами розгляду подання першого заступника голови Золотоніської районної державної адміністрації Денисенка В.М. від 12.12.2017р. №630-01-01/40, з врахуванням рекомендацій постійних комісій районної ради, - рішенням Золотоніської районної ради №16-31/УІІ від 22.12.2017р. створено КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області та затверджено Статут цієї установи. Крім того, запропоновано Золотоніській РДА при формуванні районного бюджету передбачити фінансування на здійснення статутної діяльності КУ за рахунок коштів районного бюджету відповідно до вимог чинного законодавства. Державна реєстрація Статуту КУ здійснена 12.04.2018року. Відповідно до ст.ст. 43, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ЦК України, БК України, постанови КМУ від 29.12.2009р. №1417 «Деякі питання діяльності територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», за результатами розгляду клопотання голови Золотоніської районної державної адміністрації Лісового О.А. від 30.05.2018р. №276/01-01-40, з врахуванням рекомендацій постійних комісій районної ради, - рішенням Золотоніської районної ради №20-31/УІІ від 21.06.2018р. затверджено Статут КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області (нова редакція). Державна реєстрація Статуту КУ здійснена 09.07.2018 року. Відповідно до ст.ст. 43, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ЦК України, БК України, постанови КМУ від 29.12.2009р. №1417 «Деякі питання діяльності територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», за результатами розгляду клопотання голови Золотоніської районної державної адміністрації Лісового О.А. від 30.05.2018р. №279/01-01-40, з врахуванням рекомендацій постійних комісій районної ради, - рішенням Золотоніської районної ради №20-31/УІІ від 21.06.2018р. затверджено Структуру КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області, згідно з Додатком: керівний склад; адміністративно-управлінський підрозділ; відділення соціальної допомоги вдома; відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання; відділення денного перебування. Також встановлено, що листом №142 від 27.04.2018р. за підписом директора КУ [PERSON] повідомлено голові первинної профспілкової організації Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі [PERSON] про вивільнення з 01.06.2018р. у зв`язку із зміною структури комунальної установи: заступник директора- 1 штатна одиниця; провідний фахівець із соціальної допомоги вдома відділення соціальної допомоги вдома - 1,5 штатні одиниці; інспектор з кадрів - 0,5 штатної одиниці; касир - 1 штатна одиниця. Наказом №1 від 02.05.2018р. затверджено з 01.05.2018р. структуру та штатний розпис КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області. У зв`язку із затвердженням структури та штатного розпису КУ визначено проведення скорочення штатної чисельності працівників: заступник директора - 1 штатна одиниця; провідний фахівець із соціальної допомоги вдома відділення соціальної допомоги вдома - 1,5 штатні одиниці; інспектор з кадрів - 0,5 штатної одиниці; касир - 1 штатна одиниця. Крім того, визначено про необхідність попередити працівників, посади яких будуть скорочуватися, про наступне вивільнення з 01.06.2018р. На час розгляду даної справи наказ є чинним. Управління праці та соціального захисту Золотоніської РДА відповідно до Положення про управління праці та соціального захисту Золотоніської РДА, затвердженого розпорядженням Золотоніської РДА 26.07.2018р. №181 та попереднього Положення, затвердженого розпорядженням Золотоніської РДА 05.08.2013р. №150 є головним розпорядником бюджетних коштів КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області. Відповідно до даних виписки з ЄРПОУ від 09.02.2016р. керівником первинної профспілкової організації Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі (код 36774059) є [PERSON] . За даними протоколу засідання ППО територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському району №48 від 03.05.2018р. у зв`язку із надходженням до первинної профспілкової організації листа №142 від 27.04.2018р., звернутися голові первинної профспілкової організації [PERSON] до директора КУ [PERSON] з проханням надати первинній профспілковій організації у 5ти денний термін інформацію про причини наступних скорочень 4 штатних одиниць, а саме логічне та економічне обґрунтування скорочення посад та надати документ, на підставі якого проходить скорочення та надати копії завірених штатних розписів. 31.05.2018р. директором КУ [PERSON] надана відповідь про те, що станом на 01.06.2018р. визначити, які будуть вакантні посади в КУ станом на 01.08.2018р. неможливо і запитувана інформація не належить до використання бюджетних коштів. 01.06.2018 року директором КУ [PERSON] винесено наказ № 10 «Про введення в дію штатного розпису Комунальної Установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області», за яким вирішено: 1. Ввести в дію з 01.06.2018 року штатний розпис комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області», затверджений управлінням праці та соціального захисту населення Золотоніської РДА; 2. Скоротити з 01.08.2018 року наступний перелік штатних посад: заступник директора - 1 штатна одиниця, провідний фахівець із соціальної допомоги вдома - 1,5 штатної одиниці, касир - 1 штатна одиниця, інспектор з кадрів - 0,5 штатної одиниці; 3. Попередити з 01.06.2018 року працівників, посади яких підлягають скороченню, про наступне вивільнення, в т.ч. [PERSON] - заступника директора». На час розгляду справи даний наказ є чинним. Крім того, наказ містить записи від 01.06.2018р., здійснені позивачем про те, що з формулюванням даного наказу вона не згідна. Дані обставини не оспорюються сторонами по справі. 04.06.2018р. [PERSON] - заступник директора отримала попередження, підписане директором КУ [PERSON], про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням посади в штатному розписі КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області. У попередженні зазначено, що з попередженням [PERSON] ознайомлена, не згідна з наказом і попередженням, про що мається її запис та підпис. Дана обставина не заперечується сторонами по справі. Крім того, 09.07.2018р. [PERSON] отримала повідомлення про надання пропозиції щодо переведення на вакантну посаду у зв`язку із скороченням посади заступника директора. Повідомлено, що на даний момент згідно штатного розпису КУ наявна вакантна посада соціального робітника, яка й пропонується для подальшої роботи в установі. У цьому документі мається запис, здійснений [PERSON] про те, що звільнення та скорочення є безпідставними, і із запропонованою роботою не згідна. Під час розгляду справи, позивач [PERSON] підтвердила дані обставини. За даними листа директора КУ [PERSON] від 12.08.2019р. №243, [PERSON] у періоди: з 14.05. по 24.05.2018р., з 19.07. по 26.07.2018р., з 27.07. по 06.08.2018р., з 09.08. по 28.08.2018р., з 03.09. по 22.09.2018р., з 23.09. по 22.10.2018р., з 24.10. по 22.11.2018р., з 24.11. по 27.11.2018р. перебувала на лікарняних. Крім того, з 18.06. по 23.06.2018р., з 16.07. по 30.07.2018р., з 07.08. по 18.08.2018р., з 29.08. по 07.09.2018р., з 23.10. по 27.10.2018р., з 23.11. по 26.11.2018р., з 28.11. по 30.11.2018р. перебувала у відпустках. За даними листа №242 від 12.08.2018р. [PERSON] протягом часу з 01.05.2018р. по 30.11.2018р. жодного повного місяця не працювала. За даними штатного розпису станом на 01.01.2018р. Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі, затвердженого начальником УПСЗН [PERSON] значиться посада заступника директора центру 1 посада. [PERSON] працювала на посаді заступника директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі у березні-квітні 2018 року, про що визначено у листі директора КУ [PERSON] №241 від 12.08.2019р. Відповідно до штатного розпису на 01.06.2018р. (протягом часу з 01.06.2018р. по 30.11.2018р.) у КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі, затвердженого начальником УПСЗН [PERSON] установа містить посаду директора - 1 посада. Посада заступника директора відсутня. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , перебуваючи на посаді заступника директора Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області була членом та керівником виборного профспілкового органу - первинної профспілкової організації територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі, яка входить до складу Черкаської обласної профспілки працівників соціальної сфери. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", визначено, що встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Частиною 9 ст. 43 КЗпП України передбачено, що якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. На виконання ухвали суду від 24.09.2019р. щодо надання згоди чи заперечень на звільнення [PERSON] з посади заступника директора КУ на підставі ст.ст. 43, 252 КЗпП України та п.15 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», Черкаською обласною профспілкою працівників соціальної сфери України надано витяг з протоколу засідання президії обласної Ради №П-2 від 08.10.2019р. На засіданні прийнята постанова: не надавати згоду на звільнення [PERSON] з посади заступника директора територіального центру. На засіданні була присутня [PERSON] . Зазначено, що процес реорганізації та виведення 01.06.2018р. із штатного розпису штатних одиниць заступника директора та інш. посади відбувся з порушенням норм трудового права. Директором без наявності змін в організації виробництва та праці було прийнято рішення про скорочення чисельності і штату працівників, а 27.04.2018р. [PERSON] як голові ППО, директором КУ листом надана інформація про можливе вивільнення зазначених працівників. Підстава листа не зрозуміла, на дату направлення листа ні структура, ні штатний розпис не затверджені. Структура і штатний розпис затверджені п.1 наказу від 02.05.2018 року №1. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Таким правом воно може скористатися в будь-який час, в т.ч. враховуючи потреби виробництва вносити відповідні зміни. Зміни, а також процедура звільнення працівників за вказаною підставою мають бути здійснені в межах чинного законодавства Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботі, незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться роз`яснення, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що розірвання трудового договору з працівником має супроводжуватися наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених КЗпП України, а також дотриманням установлених вимог при вивільненні працівника (попередження за 2 місяці про наступне вивільнення, врахування переважного права на залишення на роботі, наявність скорочення чисельності або штату працівників, змін в організації виробництва і праці тощо). Ці норми кореспондуються з конституційним правом громадянина на захист від незаконного звільнення (ст. 43 Конституції України). Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Крім того, за висновками ВСУ, що викладені в постанові від 01.04.2015р. (справа №6-4-цс15), власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначена вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника на іншому підприємстві чи після розірвання з працівником трудового договору, відповідно до вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України не є обов`язком роботодавця. Відповідно до ч.1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником (ч.2 ст. 43 КЗпП України). Частина 1 статті 38 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» містить перелік повноважень виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 38 цього Закону виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках, передбачених законом. Відповідно до частин 1 та 3 статті 252 КЗпП України, працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок). Таким чином, звільнення буде законним, якщо власник або уповноважений ним орган: справді здійснив скорочення чисельності або штату; врахував переважне право на залишення працівника на роботі; запропонував працівникові перейти на іншу роботу на тому самому підприємстві; надав працівнику гарантії, передбачені чинним законодавством, а також отримав згоду від профспілкового органу (профспілкового представника) на звільнення працівника. За результатами розгляду справи судом встановлено, що відмова вищестоящого органу профспілки у наданні згоди на вивільнення [PERSON] не є обґрунтованою і спростовується матеріалами справи. Так, Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі припинив свою діяльність 12.04.2018р., оскільки саме з 12.04.2018р. здійснена державна реєстрація Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області, яка з цієї дати почала свою діяльність. Відповідно, [PERSON] за наказом від 27.04.2018р. №30 була переведена на посаду заступника КУ з 01.05.2018р. Крім того, відсутні дані, які б свідчили про те, що [PERSON] оспорює наказ про її переведення від 27.04.2018р. №30 на посаду заступника директора КУ. За матеріалами справи цей наказ є чинним. При цьому, відсутні об`єктивні дані вважати, що первинна профспілкова організація Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі (код ЄДРПОУ 36774059), яку очолює і досі [PERSON] , є первинною профспілковою організацією Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області. Отже, як на думку суду, жодними належними та допустими доказами не доведено позивачем той факт, що мало місце незаконне звільнення роботодавцем працівника саме Комунальної установи - керівника виборного профспілкового органу [PERSON] (займає посаду заступника директора КУ), яка очолює первинну профспілкову організацію не Комунальної установи, з яким у неї укладено трудовий договір, і яка почала свою діяльність з 12.04.2018р., а Територіального центру, який припинив свою діяльність з 12.04.2018р. Крім того, дані про те, що Комунальна установа має виборну первинну профспілкову організацію, відсутні. Відповідно, в даному випадку, підлягають до застосування норми ст. 43-1 КЗпП України, за якими розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема, - звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України "Про державну службу"; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян. Враховуючи, що позивач обіймала керівну посаду, а саме посаду заступника директора Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області, то в силу ч.1 ст.43-1 КЗпП України, згода профспілкової організації на розірвання трудового договору роботодавця з працівником - позивачем [PERSON] не потребувалася. Що стосується висловленої незгоди вищестоящого органу профспілки, що міститься у протоколі засідання президії обласної Ради №П-2 від 08.10.2019 року, то обґрунтування у рішенні в частині, як зазначено, незаконності вивільнення [PERSON] , за нормами ст.ст. 43, 252 КЗпП України, відсутнє. При цьому, рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обгрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обгрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки (ст.39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»). Також слід зазначити, що рішення від 08.10.2019р. фактично містить лише виклад виступу голови обласної профспілки Дутко Н.Г. в частині порушення, як вважає, вимог законодавства щодо реорганізації та виведення 01.06.2018р. з штатного розпису штатних одиниць, в т.ч. і посади заступника директора. Зазначено, що директором КУ без наявності змін в організації виробництва та праці прийнято рішення про скорочення чисельності і штату працівників. Обґрунтованість рішення профспілкового органу повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України). Рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування роботодавцем фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. На думку суду, рішення профспілкового органу не містить правового обгрунтування незаконності вивільнення [PERSON] , в т.ч. порушень при проведенні процедури реорганізації установи. Судом встановлено, що засновником Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі - Золотоніською районною державною адміністрацією та засновником Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області - Золотоніською районною радою були прийняті відповідні рішення, в т.ч. щодо створення Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області, яка почала свою діяльність з моменту державної реєстрації - 12.04.2018 року. На виконання таких рішень (зокрема, від 22.12.2017р.), директором Комунальної установи відповідно до наказу №1 від 02.05.2018р. затверджено з 01.05.2018р. структуру та штатний розпис працівників цієї установи та за погодженням із засновником Золотоніською районною радою та Золотоніською районною державною адміністрацією вирішено провести скорочення штатної чисельності працівників, в т.ч. і посади заступника директора, яку займала [PERSON] . Крім того, 01.06.2018р. директором КУ видано наказ №10 про введення в дію штатного розпису установи з 01.06.2018р. та здійснення скорочення з 01.08.2018р. Із цим наказом та попередженням про наступне вивільнення [PERSON] ознайомлена 04.06.2018р., що нею підтверджується. Також, 09.07.2018р. вона отримала повідомлення про вакантну посаду у штаті установи - соціального працівника, але відмовилася від її зайняття. Крім того, наявність будь-яких інших вакантних посад на момент повідомлення про скорочення штату та на час звільнення [PERSON] з посади, судом не встановлено. Порушення строку попередження працівника про звільнення не є достатньою підставою поновлення працівника на роботі в судовому порядку, враховуючи, що звільнена [PERSON] була відповідно до наказу від 29.11.2018р. з 30.11.2018р. Слід зазначити, що всі рішення Золотоніської районної ради про створення Комунальної установи, затвердження її Статуту, як і всі накази по установі, на які посилається позивач, враховуючи межі заявлених позовних вимог, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, на час розгляду справи є чинними. Отже, підстав вважати, що створення установи, затвердження структури та штатного розпису, здійснені незаконно, немає. На думку суду, доводи позивача та його представника про недотримання відповідачем вимог п.1 ч.1 ст. 40, ст.ст. 43, 252 49-2 КЗпП України не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються доказами, які досліджені в судовому засіданні. За обставинами справи суд знаходить, що відповідач Комунальна установа «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Золотоніському районі» Золотоніської районної ради Черкаської області повністю обґрунтував законність підстав вивільнення позивача на підставі п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, дотримуючись вимог чинного законодавства про працю. Тому з огляду на те, що підстав для задоволення первісної вимоги про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, судом не встановлено, то задоволеними не можуть бути і інші вимоги, які перебувають у безпосередньому матеріально-правовому зв`язку між собою, - про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Оскільки судом відмовлено позивачу у задоволенні позову в частині визнання незаконним наказу про звільнення з посади [PERSON] , поновленні її на посаді та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то відповідно не підлягають до задоволення вимоги про відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки вони є похідними від основних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному КМУ. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed