Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № 001-24052-040907 від 04.09.2007 року, укладеного між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, Банк відкрив держателю картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до Картки. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 грн. За умовами договору держатель картки зобов'язувався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Проте відповідач, не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 22.10.2013 р. складає 2361,35 грн, тому позивач і просить суд стягнути з відповідача зазначений борг та 229 грн. 40 коп. судового збору. Позивач в судове засідання не з'явився, проте згідно з позовною заявою просить суд розглядати справу без присутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився через невручення йому судової повістки, що була повернута до суду Укрпоштою з причини закінчення терміну зберігання за вказаною адресою: [ADDRESS]. Згідно відомостей УДМС України в Чернігівській області зазначено, що відповідач знятий з реєстраційного обліку за рішенням суду 30.11.2007р. з адреси [ADDRESS]. Відповідно ж до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] повідомлений про явку до суду через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" № 239 від 25.12.2013р., тому вважається повідомленим належним чином. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: За умовами кредитного договору № 001-24052-040907 від 04.09.2007 року, тарифів на обслуговування карток «Віза класік тариф Класичний», анкети позичальника укладених між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, Банк відкрив держателю картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до Картки /п. 1.2/. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 3000,00 грн. /п.1.3/ для розрахунків за товари, що придбаваються держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за цим договором та вчинення інших операцій, передбачених договором /п. 1.5/. За умовами договору держатель картки зобов'язувався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, в розмірах визначених «Тарифами», а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом /п.2.5, а.с.5/, договір набуває чинності з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами зобов'язань /п.4.2/, строк дії картки встановлено 12 місяців /а.с.7 /анкета позичальника /. Відповідно до п.4.1 кредитного договору з підписанням цього договору держатель засвідчує, що ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов»язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Визначення споживчого кредиту закріплено в ч.1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», зокрема - договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як зазначено в п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення вищезазначеної статті застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Крім того згідно ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Судом встановлено, що відповідачу було надано споживчий кредит, з розрахунку ціни позову по позичальнику [PERSON] вбачається, що останню проплату боргу відповідачем було здійснено у період 01.04.2009р.-30.04.2009р. в сумі 550 грн. (а. с. 12), як видно з договору строк дії такого визначено до повного виконання сторонами зобов'язань, тобто без конкретної дати остаточного терміну виконання зобов'язань, але виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів які саме були надані сторонами, та які маються в матеріалах справи, строк дії картки «Віза класік тариф Класичний» встановлено 12 місяців, останній платіж по кредиту відповідачем було здійснено у період 01.04.2009р.-30.04.2009р., тобто вже після строку дії картки, кредитор же пред'явив свої вимоги до боржника, звернувшись за захистом своїх прав з позовом до суду 04 грудня 2013 року, а тому якщо і рахувати строки позовної давності з моменту коли позивач дізнався про порушення свого права з 30.04.2009 року, то такий станом на 04 грудня 2013 року - сплинув, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв'язку зі спливом позовної давності. На підставі ст.ст. 252, 257, 261, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed