Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого вказано наступне. 18 травня 2012 року між позивачем [PERSON] (позикодавець) та відповідачем [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики грошей серії ВРС №597418, який був посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №5803, відповідно до п. 1 якого позивач передав у власність [PERSON] 84000 (вісімдесят чотири тисячі) грн., які за середнім курсом її продажу комерційними банками м. Луганська становить 10500 доларів США. Таку ж суму грошових коштів в доларах США відповідач [PERSON] зобов'язався повернутії позивачу до 18 серпня 2012 року. Відповідно до п. 2. 3 Договору позики грошей, сума позики грошей має бути повернута одноразово. Факт повернення позики має бути підтверджено нотаріально засвідченою заявою. Якщо позичальник не поверне позику протягом строку встановленою вимогою Позикодавця, або поверне тільки її частину, Позикодавець має право починаючи з наступного дня після цього строку, пред'явити договір для стягнення. Пунктом 4 договору позики грошей також передбачено, що з метою виконання зобов'язань за ним договором Позичальника Позикодавцем приймається застава автомобіля марки МITSUBISHI моделі GALANT тип легковий седан номер шасі (кузова рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], шо належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого 08. 08. 2008 року ВРЕР м. Алчевська при УДАІ України в Луганській області. 18 травня 2012 року між позивачем (Заставодержатель) та гр. [PERSON] (Заставодавець) було укладено договір застави серії ВРС №597419, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №5804, відповідно до пункту 1. 1. якого [PERSON] з метою забезпечення належного виконання зобов'язання що випливає з договору позики, передав у заставу, а [PERSON] прийняв в заставу в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, предмет застави що належить [PERSON] на праві власності . Пунктами 1.2 та 1.3. вказаного договору застави предметом застави є рухоме майно - спірний автомобіль. Пунктом 1.4. договору застави передбачено заставну вартість предмету застави у сумі 84000 (вісімдесят чотири) тисячі гривень. Відповідно до п. п. 3.1.3., 4.2. Договору застави у випадку несплати Заставодавцем у встановлений в договору строк суми позики. Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави та реалізувати його в порядку, передбаченому Договором. Пунктом 4.3. вказаного договору застави передбачено,що Заставодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету Застави свої вимоги в повному обсязі, який визначається Заставодержателем самостійно на момент реалізації права застави. Згідно з п. 6.1. зазначеного Договору застави, Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання(або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання Заставодавцеві будь якого з своїх обов'язків, передбачених цим договором та або договором позики, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або звернень, наданих Заставодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться недійсною. Пунктом 9.1. Договору застави, договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до виконання Заставодавцем зобов'язання за Договором позики . 18 травня 2012 рокл у зв"язку з посвідченням договору позики грошей, заставою якого виступає автомобіль, що належить [PERSON] на адресу начальника ВРЕР м. Алчевська приватним нотаріусом [PERSON] ,яка посвідчувала договори, було спрямовано лист з клопотанням накласти заборону відчуження вказаного автомобіля. Відповідач [PERSON] до 19 серпня 2012 року грошові кошти позивачу не повернув ,а тому [PERSON] набув право звернення стягнення на предмет застави. Під час звернення стягнення на предмет застави позивачу стало відомо, що у відділі Державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавче провадження, за яким державним виконавцем вказаного відділу 11 жовтня 2013 року винесена постанова про оголошення в розшук, накладення арешту та оголошення заборони відчуження автомобіля, який знаходиться в заставі і належить [PERSON] 13 травня 2014 року позивач звернувся до Начальника відділу Державної виконавчої служби Перевальського РУЮ з заявою про зняття з розшуку та заборони відчуження вказаного автомобіля. Однак листом від 23 травня 2014 року за вих. №9257 /02-23/9 начальник відділу повідомив, що немає підстав для скасування постанови про накладення арешту. Позивач вважає,що йому належить право вищого пріоритету задоволення своїх вимог за рахунок вказаного предмету застави та просить суд винести рішення про зняття арешту,заборони відчуження та розшук,накладені 11 жовтня 2013 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Перевальського РУЮ Головного управління юстиції у Луганській області на автомобіль марки МITSUBISHI моделі GALANT тип легковий седан номер шасі (кузова рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], шо належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого 08.08.2008 року ВРЕР м. Алчевська при УДАІ України в Луганській області та стягнути з відповідачів судові витрати-243 грн.60 коп. за сплачений судовий збір та 1000 грн. за надання правової допомоги адвокатом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судові засідання 21.11.2014 року та 28.11.2014 року не з"явився, будь-яких заяв суду не надав. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції в Луганській області в судові засідання 21.11.2014 року та 28.11.2014 року не з"явився, будь-яких заяв суду не надав. Третя особа- приватний нотаріус Луганського нотаріального округу [PERSON] в судові засідання 21.11.2014 року та 28.11.2014 року не з"явилася, будь-яких заяв суду не надала. 28.11.2014 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи встановив наступне. 18 травня 2012 року між позивачем [PERSON] (позикодавець) та відповідачем [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики грошей серії ВРС №597418, який був посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №5803, відповідно до п. 1 якого позивач передав у власність [PERSON] 84000 (вісімдесят чотири тисячі) грн., які за середнім курсом її продажу комерційними банками м. Луганська становить 10500 доларів США. Таку ж суму грошових коштів в доларах США відповідач [PERSON] зобов'язався повернутії позивачу до 18 серпня 2012 року. Відповідно до п. 2. 3 Договору позики грошей, сума позики грошей має бути повернута одноразово. Факт повернення позики має бути підтверджено нотаріально засвідченою заявою. Якщо позичальник не поверне позику протягом строку встановленою вимогою Позикодавця, або поверне тільки її частину, Позикодавець має право починаючи з наступного дня після цього строку, пред'явити договір для стягнення. Пунктом 4 договору позики грошей також передбачено, що з метою виконання зобов'язань за ним договором Позичальника Позикодавцем приймається застава автомобіля марки МITSUBISHI моделі GALANT тип легковий седан номер шасі (кузова рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], шо належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого 08. 08. 2008 року ВРЕР м. Алчевська при УДАІ України в Луганській області. 18 травня 2012 року між позивачем (Заставодержатель) та гр. [PERSON] (Заставодавець) було укладено договір застави серії ВРС №597419, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №5804, відповідно до пункту 1. 1. якого [PERSON] з метою забезпечення належного виконання зобов'язання що випливає з договору позики, передав у заставу, а [PERSON] прийняв в заставу в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, предмет застави що належить [PERSON] на праві власності . Пунктами 1.2 та 1.3. вказаного договору застави предметом застави є рухоме майно - спірний автомобіль. Пунктом 1.4. договору застави передбачено заставну вартість предмету застави у сумі 84000 (вісімдесят чотири) тисячі гривень. Відповідно до п. п. 3.1.3., 4.2. Договору застави у випадку несплати Заставодавцем у встановлений в договору строк суми позики. Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави та реалізувати його в порядку, передбаченому Договором. Пунктом 4.3. вказаного договору застави передбачено,що Заставодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету Застави свої вимоги в повному обсязі, який визначається Заставодержателем самостійно на момент реалізації права застави. Згідно з п. 6.1. зазначеного Договору застави, Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання(або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання Заставодавцеві будь якого з своїх обов'язків, передбачених цим договором та або договором позики, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або звернень, наданих Заставодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться недійсною. Пунктом 9.1. Договору застави, договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до виконання Заставодавцем зобов'язання за Договором позики . 18 травня 2012 рокл у зв"язку з посвідченням договору позики грошей, заставою якого виступає автомобіль, що належить [PERSON] на адресу начальника ВРЕР м. Алчевська приватним нотаріусом [PERSON] ,яка посвідчувала договори, було спрямовано лист з клопотанням накласти заборону відчуження вказаного автомобіля. Відповідач [PERSON] до 19 серпня 2012 року грошові кошти позивачу не повернув ,а тому [PERSON] набув право звернення стягнення на предмет застави. Під час звернення стягнення на предмет застави позивачу стало відомо, що у відділі Державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавче провадження, за яким державним виконавцем вказаного відділу 11 жовтня 2013 року винесена постанова про оголошення в розшук, накладення арешту та оголошення заборони відчуження автомобіля, який знаходиться в заставі і належить [PERSON] 13 травня 2014 року позивач звернувся до Начальника відділу Державної виконавчої служби Перевальського РУЮ з заявою про зняття з розшуку та заборони відчуження вказаного автомобіля. Однак листом від 23 травня 2014 року за вих. №9257 /02-23/9 начальник відділу повідомив, що немає підстав для скасування постанови про накладення арешту. Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про заставу" застава- це спосіб забезпечення. зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Аналогічні положення містяться в ст. 572 ЦК України. Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про заставу" встановлено, шо право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодсржателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладання договору - то з моменту його укладання. Аналогічні положення містяться і в ч. 1 ст. 585 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частинами 1 та 6 ст. 20 Закону України "Про заставу" передбачено, шо заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою воно не буде виконано, якщо інше не передбачене законом чи договором. Звернення стягнення не заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави,що також вказано в ст. 589 та в ч. 1,2 ст. 590 ЦК України. Порядок звернення стягнення на заставлене майно визначається ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно з зазначеною в даній статті нормою, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до ч. 1,2 ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається в черговості їх реєстрації, за винятками встановленими цим Законом. Обтяжувані, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно мають рівні права та задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити дію на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуугу, сплатити кошти тошо), або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника його обов'язку. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до у мов договору та закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України встановлено, шо договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такою ж роду та такої ж якості. Договір позики є уклаленим з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками. Ч. 2, 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначеними родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. На порушення зазначених вимог- закону та умов п. 1 Договору позики грошей [PERSON] у строк, зазначений в договорі позики до 19 серпня 2012 року і до теперішнього часу грошові кошти позивачу не повернув. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. За таких підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі ст. 84 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені [PERSON] витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн. На підставі вищевикладеного, ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження",ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.16 Закону України "Про заставу", ст. ст. 509,526,527,530,572,585,589,590,629,1046,1049 ЦК України, ст.ст.10,11,58-60,84,88,212-215, 224ЦПК України , -

Outcome: approved