Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

26 лютого 2018 року заявник [PERSON], [INFO], звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що вона постійно, безвиїздно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року включно, для встановлення громадянства і отримання паспорта громадянки України. Свою заяву мотивує тим, що вона з народження і по теперішній час нікуди не виїжджала за межі України. Вона втратила паспорт громадянки України та своєчасно його не оформила. На її звернення Дружківським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області їй було відмовлено у видачі паспорта та рекомендовано звернутися до суду. Також зазначає, що з 03.12.1970 року по 31.12.1987 року працювала на ПАТ "Дружківський завод металевих виробів" в ковальсько-пресовому цеху калібровщиком металу, волочильником, що підтверджує довідкою від 26.05.2016 року. З 31.10.1987 року по 30.04.2009 року перебувала на обліку в УПФУ в м.Дружківці Донецької області і отримувала пенсію за віком. Просить суд встановити факт її постійного проживання в Україні для встановлення громадянства та отримання паспорта громадянки України. Оскільки без паспорту громадянина України вона фактично позбавлена можливості здійснювати свої права та отримувати пенсію. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності з огляду на її похилий вік та стан здоров'я, свою заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити (а.с.21). Представник заінтересованої особи Дружківського міського відділа Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області [PERSON] в судове засідання зявився. Проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, заслухавши свідків, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Відповідно до п. 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] не має паспорта колишнього СРСР, тому встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року має для неї юридичне значення. Факт постійного проживання на законних підставах заявителя в місті Дружківка Донецької області на момент проголошення незалежності України підтверджується актовим записом №1101 від 09 листопада 1937 року, згідно якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які на час народження дитини 5 років мешкають в м.Дружківка вул.Почтова,5. Технічним паспортом на квартиру, яка розташована за адресою вул. Чапаєва, 78/13 підтверджено, що [PERSON] була власником даної квартири на підставі свідоцтва про право власності № 185 від 02 вересня 1996 року. Згідно домової книги для реєстрації громадян, які мешкали в будинку №60 по вул. Паленова м.Дружківка , [PERSON] була зареєстрована в даному будинку на підставі тимчасового посвідчення, виданого Дружківським МВВС від 28 лютого 1995 року з 08 липня 1997 року по 2001 рік. Згідно довідки № 031 від 26 травня 2016 року [PERSON] працювала на ПАТ "Дружківський завод металевих виробів" з 03 грудня 1970 року по 31 грудня 1987 року. Згідно копії трудової книжки [PERSON] від 23 жовтня 1962 року вказано, що 31 грудня 1987 року вона звільнена за ст. 38 КЗпП з ПАТ "Дружківський завод металевих виробів" у зв"язку із виходом на пенсію. 14.11.1988 року [PERSON] прийнята в Дружківський міський воєнкомат на посаду прибиральниці. 13 квітня 1989 року звільнена з Дружківського міського военкомату. 02 жовтня 1989 року [PERSON] прийнята прибиральницею середньої школи № 17. 07 червня 1990 року [PERSON] звільнена. 05 грудня 1990 року [PERSON] прийнято прибиральницею у середню школу № 6, а 28 лютого 1991 року звільнено. Згідно довідки № 4412/02 від 03 червня 2016 року [PERSON] перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м.Дружківці і отримувала пенсію за віком № 2 з 31 жовтня 1987 року по 30 квітня 2009 року - безперервно. Згідно розпорядження песійного фонду про перерахунок пенсії [PERSON] була нарахована пенсія 18 грудня 1990 року. 08 червня 1992 року було зроблено перерахунок пенсії [PERSON] 13 квітня 1989 року звільнена з Дружківського міського военкомату. 02 жовтня 1989 року [PERSON] прийнята прибиральницею середньої школи № 17. 07 червня 1990 року [PERSON] звільнена. Вищезазначені обставини встановлені рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 31 січня 2017 року у цивільній справі ЄУН №229/3423/16-ц, що не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало чинності 13.02.2017 року, тому не підлягають доказуванню під час даної справи, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] народилась у м.Дружківка і з того часу проживає в місті безперервно. Нікуди і ніколи не виїзджала за межі міста та країни. Таким чином у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання [PERSON], [INFO] на території України станом на 24.08.1991 року.

Outcome: approved