Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON], посилаючись на те, що 24.10.2014 року між сторонами був укладений договір № 2410142, згідно з яким виконавець відповідач по справі зобов"язався встановити ПВХ-конструкції на балконі, вартість робіт договором була визначена 7500 грн., після сплати завдату 1800 грн., що обумовлено п.2.2. договору робітники розпочали виконання робіт, зняли старі матеріали, зробили частину зварювальних робіт, за цей час позивачка ще доплатила 4150 грн, про що відповідачем було надано чек на вказану суму. Під час проведення робіт з"ясувалося, що на стару конструкцію не мають права ставити нове залізо, бо це може бути небезпечно для життя та здоров"я людей. порахували, що необхідний матеріал коштуватиме ще додатково 4280 грн., з яких позивачкою згідно розписки було сплачено 2000 грн., а також 2280 грн. сплачено без надання відповідачкою підтверджуючого документа, таким чином позивачка фактично сплатила 10230,00 грн. З часу останнього платежа ремонтні роботи не проводились на балконі позивачки, на чісленні дзвінки та звернення відповідач не відповідає, чи грубо порушені права та законні інтереси позивачки, внаслідок душевних страждань та переживань в зв'язку з порушенням прав споживача позивачці також завдано моральної шкоди, крім того в зв'язку з наявністю в діях відповідачки ознак шахрайства позивачка звернулась до правоохоронних органів. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 7950 грн та 2000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 24.10.2014 року між позивачкою та ФОП [PERSON] був укладений договір № 2410142 про виготовлення та передачу металопластикових вікон, вартість робіт договором була визначена 7500 грн.після сплати завдату 1800 грн., що обумовлено п.2.2. договору робітники розпочали виконання робіт, зняли старі матеріали, зробили частину зварювальних робіт, за цей час позивачка ще доплатила 4150 грн, про що відповідачем було надано чек на вказану суму. Під час проведення робіт з"ясувалося, що на стару конструкцію не мають права ставити нове залізо, бо це може бути небезпечно для життя та здоров"я людей. порахували, що необхідний матеріал коштуватиме ще додатково 4280 грн., з яких позивачкою згідно розписки було сплачено 2000 грн., а також 2280 грн. сплачено без надання відповідачкою підтверджуючого документа. Відповідач відповідно до п.3.2. договору № 2410142 від 24.10.2014 року на протязі 120 робочіх днів з моменту укладення договору повинен був передати товар позивачу, однак до цього часу договір відповідачем ФОП [PERSON] не виконано. Відповідно до ст.4 Закону України\~ "Про захист прав споживачів", споживачем є фізична особа. яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. Статтею 10 ЗУ "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов"язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідач ФОП [PERSON] порушила взяті на себе договірні зобов'язання, не забезпечила виконання робіт у передбачений договором строк, чим порушила права позивачки на належний рівень споживання послуг в порушення Закону «Про захист прав споживачів», чим були порушені права споживача, які підлягають до поновлення. Матеріалами справи документально підтверджена оплата позивачкою на виконання договору від 24.10.2014р. 7950 грн., що підтверджено договором, розписком та товарним чеком, оскільки внаслідок порушення договірних зобов'язань відповідачкою позивач на законних підставах відмовилась від договору, вказана сума підлягає до стягнення з відповідачки, оскільки є матеріальними збитками внаслідок порушення прав споживача Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" судовий захист прав споживачів, передбачених законодавстом, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Згідно постанови пленуму № 5 від 12.04.1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі ст.24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з роз"яснень, які Пленум Верховного Суду україни дав у постанові від 31 березня 1995 року. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, а має грунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. В судовому засіданні встановлено, що в результаті порушення прав споживача позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях та стражданнях, завданої внаслідок недоліків виконання відповідачем робіт по встановленню металопластикових вікон, оскільки в зв'язку з тим, що після оплати та демонтажу конструкцій балкону виконання будь-яких робіт припинилось, внаслідок чого були порушені нормальні життєві зв'язки позивачки, в зв'язку з чим позивачка, будучи особою пенсійного віку, змушена була докладати додаткових зусиль для поновлення своїх прав, тому суд з урахуванням принципів справедливості та доцільності,\~ вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди\~ з відповідача підлягають до задоволенння. \~ Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. При зверненні до суду з позовом про захист прав споживача позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому суд на підставі ст.88 ЦПК покладає оплату судових витрат на відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved