Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 грудня 2012 року [PERSON] та ПАТ "ОТП Банк" уклали договір про надання споживчого кредиту № 2001885996 відповідно до якого банк надав [PERSON] споживчий кредит загальною сумою 19 521,71 грн. на строк 24 місяці, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором, а також виконувати інші умови договору. При укладені кредитного договору сторони погодили, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання, з 15 грудня 2012 року та діє до виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору в повному обсязі. Крім цього, кредитним договором визначено, що відсотки за користування кредитом після закінчення строку дії пільгового періоду, сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01% річних. За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного договором пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і відсотками сплачує комісію в сумі 390,43 грн. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 03 квітня 2014 року має заборгованість у розмірі 24 234, 90 грн. 18 грудня 2013 року відповідно до договору факторингу Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило, а "ОТП Факторинг Україна" прийняло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2001885996 від 15 грудня 2012 року. Просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № 2001885996 від 15 грудня 2012 року у розмірі 24 234, 90 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Могилян Л.В. позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень до суду не подав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 грудня 2012 року між відповідачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" укладений договір про надання споживчого кредиту № 2001885996 відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит загальною сумою 19 521,71 гривень, під процентну ставку 0,01 % річних на строк 24 місяці по 15.12.2014 року. що підтверджується копією договору про надання споживчого кредиту (а.с.5-7). ПАТ "ОТП Банк" відступило ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2001885996 від 15 грудня 2012 року, що підтверджується договором факторингу від 18 грудня 2013 року (а.с.15-19), витягом із статуту ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (а.с.20). Згідно вказаного договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке має статус фінансової установи за законодавством України набуло право вимоги до відповідача щодо сплати загальної суми заборгованості, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму основного боргу та комісії. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8) станом на 03 квітня 2014 року загальна заборгованість за кредитним договором відповідача становить 24 234, 90 грн., яка складається із залишку заборгованості за кредитом - 19521 грн. 71 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом - 2 грн.01 коп. та комісії за РО - 4 711 грн. 18 коп. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За правилами ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що позов про стягнення коштів з відповідача заявлено правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборговану суму по кредитному договору у розмірі 24 234, 90 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved