Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження. В обґрунтування позову вказує, що 14.02.2014 р. став власником автомобіля марки ВА321093 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Однак, приписи пункту 7 Постанови КМУ "Про затвердження Порядку державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року за № 1388, я до сих пір не виконав. На сьогоднішній день, колишній співвласник автомобіля, [PERSON], заборгував Управлінню праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради, 27 517, 80 грн. Відповідно до виконавчого листа № 2/215//544/14, виданого 03.02.2014 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, Риба І.В., відкрите виконавче провадження № 43653887 про стягнення з [PERSON] вказаної вище суми. Але, так як [PERSON] добровільно не виконав своє зобов'язання вказаний вище державний виконавець 25.06.2014 р. виніс постанову про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження. Таким чином, був накладений арешт на автомобіль який фактично належить йому. Дана ситуація порушує його майнові права щодо автомобіля, адже він не може в повному обсязі скористуватися своїм правом згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону № 475/97 - ВР від 17.07.1997 р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", якою закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь - яких порушень його права. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно, і про зняття з нього арешту. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, самостійно вирішити дану проблему він не має можливості, отже звертаюся до суду з цивільним позовом про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження. Просить зняти арешт та оголошення заборони на відчуження транспортного засобу - автомобіля марки ВА321093 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві приватної власності; накладений за постановою № 43653887 від 25.06.2014 р. державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Риба І.В. Позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду с заявою про підтримку позову та розгляд справи в його відсутність. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з позовом згодні, звернулися до суду с заявами про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач - Тернівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, свого представника в судове засідання не направив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов належить задовольнити із слідуючих обставин. Позивач на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2014 р. став власником автомобіля марки ВА321093 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], дане рішення набрало законної сили (а.с.7-8). Постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Рибою І.В. від 25.06.2014 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на відчуження транспортного засобу - автомобіля марки ВА321093 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.9). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно, і про зняття з нього арешту, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. На підставі ст. 392 ЦК України, ч.ч. 1,2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved