Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дніпровськпромбуд», [PERSON] житлового господарства Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, де треті особи Комунальне підприємство «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради», Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», про визнання права на приватизацію житлового приміщення та вчинення певних дій. В обґрунтування позову посилається на те, що 10 листопада 2016 року позивач звернувся із заявою та з повним пакетом документів до органу приватизації житлового фонду [PERSON] житлового господарства Дніпровської міської ради через Центр надання адміністративних послуг. 26 грудня 2016 року позивачем була отримана відповідь №3/4-4443 про відмову у приватизації у звязку з відсутністю у наданих до заяви документах інформації, що квартира [ADDRESS] до складу комунальної власності територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, а є інформація, що квартира [ADDRESS] у приватній власності Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Дніпротрансбуд», і що департамент житлового господарства [PERSON] міської ради не має законних підстав щодо передачі позивача та його родині, шляхом приватизації, вищезазначеної квартири та рекомендували було звернутися до суду. [PERSON] інформаційної довідки від 14.05.2016 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вказано, що вищезазначена квартира в якій позивач проживає з родиною на законних підставах зареєстрована на праві приватної власності за Відкритим акціонерним товариством «Дніпротрансбуд» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.07.2010, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради згідно з рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської [PERSON] народних депутатів за №1122 від 09.08.1996 «Про затвердження акту державної комісії з прийняття в експлуатацію житлового будинку по вулиці Дарницька, 9 в Амур-Нижньодніпровському районі» м. Дніпропетровська. Житлове приміщення, в якому позивач, мешкає було отримано ним за таких обставин. Так, 07.06.1989 за №205/14 Державне підприємство «Нижньодніпровський трубопрокатний завод ім.К.Лібкнехта» м. Дніпропетровська отримав земельну ділянку для будівництва житлового будинку по вул.Новосамарській в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська. [PERSON] державної приймальної комісії від 27.07.1996 про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта житлового будинку по вулиці Дарницькій, 9 (на початку будівництва вул. Новосамарська), будівництво розпочато у вересні 1990 року, а закінчено будівництво у липні 1996 року. Генеральним підрядником будівництва житлового будинку по вул.Дарницька,9 був визначений Придніпровський державний спеціалізований трест «Дніпротрансбуд», підприємство в якому позивач працював з 1992 року. Позивач вважає, що будівництво будинку, де він проживає, було розпочато Державними підприємством і замовником будівництва було Державне підприємство «Нижньодніпровський трубопрокатний завод ім.К.Лібкнехта», в звязку з цим житловий будинок відноситься до державного житлового фонду, а саме відомчий житловий фонд, що є складовою державного житлового фонду. Приватизація Придніпровського державного спеціалізованого тресту «Дніпротрансбуд» здійснювалась Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на підставі Наказу від 20.06.1994 № 12/06-РП. Наказом Регіонального відділення від 11.11.1994 №12/12-АО Придніпровський державний спеціалізований трест «Дніпротрансбуд» був реорганізований у Відкрите акціонерне товариство транспортного будівництва «Дніпротрансбуд», що є повним його правонаступником для подальшої приватизації. 24.03.1998 Регіональне відділення фонду держмайна України по Дніпропетровській області видало Наказ № 12/10 - ЗВП щодо завершення приватизації Відкритого акціонерного товариства « Дніпротрансбуд». 07.07.1999 за № 12/7- 1942 Фонд державного майна України Регіональне відділення по Дніпропетровській області визначило Перелік нерухомого майна, яке передається у власність Відкритому акціонерному товариству «Дніпротрансбуд». Цей Перелік свідчить про те, що в ньому відсутній обєкт нерухомого майна, а саме квартира [ADDRESS]. Це значить, що житлове приміщення, квартира [ADDRESS], відноситься до державного відомчого житлового фонду і є обєктом приватизації за Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» і знаходиться на балансі Відкритого акціонерного товариства «Дніпротрансбуд». Після закінчення будівництва житлового будинку №9 по вулиці Дарницькій у 1996 році був введений в експлуатацію згідно [PERSON] державної комісії від 27 липня 1996 року, який був затверджений рішенням Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради народних депутатів за №1122 від 09.08.1996. У звязку з тим, що житловий будинок будувався за рахунок коштів підприємств, які згідно з Договорами про пайову участь, житлові приміщення відомчого житлового будинку були розділені серед учасників фінансування будівництва і рішенням №1122 від 09.08.1996 виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів було визначено власниками цих квартир та зобовязано оформити право власності на житлові приміщення, але реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] не була проведена, згідно Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству за № 56 від 13.12.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056 «Про затвердження Правил державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», реєстрація права власності на квартиру №71 не проводилася до 2010 року. Відповідно до\~листа ВАТ\~«Дніпротрансбуд» від\~17.07.1996\~№ 26\~підприємству Будівельному\~управлінню -\~122,\~де працював\~позивач,\~надійшла пропозиція\~щодо розподілення\~житлових приміщень\~квартир за\~№ 70,\~71\~у будинку\~№9\~по вул. Дарницькій у м.Дніпро. 18 липня 1996 року рішенням № 12 обєднаного засідання адміністрації та профкому БУ-122 Відкритого акціонерного товариства «Дніпротрансбуд» повісткою якого було розподілення квартир № 70,71 у будинку № 9 по вулиці Дарницькій м Дніпро, винесено рішення про надання [PERSON] трикімнатної квартири № 71 на склад сімї з чотирьох осіб. Рішенням №387\~від 16\~серпня 1996\~року на\~засіданні виконкому\~Бабушкінської районної\~[PERSON] народних\~депутатів у\~місті [PERSON]\~було затверджено\~Список розподілу\~квартир №\~70,71\~по вулиці\~Дарницькій,\~9\~у м.\~Дніпро,\~виділених для\~заселення працівниками\~Будівельного управління\~-\~122\~ВАТ «Дніпротрансбуд»,\~а саме\~позивачу [PERSON]\~було виділено\~квартиру №71.\~На підставі\~зазначеного рішення\~№387\~від 16\~серпня 1996\~року Амур-Нижньодніпровською\~районною радою\~народних депутатів\~м.\~Дніпра від\~ 29\~серпня 1996\~року позивачу\~було видано\~для заселення\~в житлове\~приміщення Ордер\~за №\~00683.\~Після чого\~позивач зі\~своєю сімєю\~вселився в\~вищезазначену квартиру.\~04\~листопада 1996\~року позивач\~та його\~родина,\~у складі\~чотирьох осіб\~були зареєстровані\~в [INFO]. Тому, ордер який отримав позивач, був зданий до житлово-експлуатаційної організації № №1 ВАТ «Нижньодніпровського трубопрокатного заводу» на балансі та обслуговуванні якого знаходився житловий будинок № 9 по вулиці Дарницькій м. Дніпро. На підставі рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 21.09.2000 за № 2278 «Про передачу будинків на баланс ВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського району, житловий будинок №9 по вул.Дарницькій був прийнятий до складу комунального житлового фонду відповідно до [PERSON] приймання - передачі відомчого житлового фонду, згідно Постанови Кабінету Міністрів від 06 листопада 1995 року № 891 «Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському відданні або оперативному управлінні підприємств, установ та організацій», тобто був прийнятий до комунальної власності житловий будинок, який відноситься до державного житлового фонду. Тому, для передачі у комунальну власність територіальної громади міста спірної квартири [ADDRESS] в м Дніпро у ТОВ «Дніпровськпромбуд» було достатньо підстав для виконання дій з передачі житлового приміщення, в звязку із змінами форм власності та перетворень юридичної особи ВАТ «Дніпротрансбуд» згідно відомостей з Реєстру юридичних та фізичних осіб. До теперішнього часу квартира № 71 не передана товариством до комунальної власності, не зважаючи на чисельні звернення до товариства, що підтверджується листом від 11.12.2008 № 80 та отримана відповідь з відмовою у приватизації і що квартири перебувають на балансі ТОВ «Дніпровськпромбуд». Прийнявши житловий будинок №9 по вулиці Дарницькій у 2000 році до комунальної власності територіальної громади міста, 29.12.2000 з позивачем на підставі Ордеру було укладено Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду ПРЖЄП АНД району м .[PERSON] за підписом ЖЕК - 39. Позивач, вважає, що житлове приміщення - квартира [ADDRESS] у м Дніпро є обєктом приватизації і підлягає безоплатній передачі у власність наймачу та його сімї . Право власності на спірну квартиру було оформлено товариством, яке не мало на це ніяких підстав, а саме, в 2007 році Відкрите акціонерне товариство «Дніпротрансбуд» було реорганізоване шляхом перетворення у [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дніпровськпромбуд». [PERSON] є правонаступником усього майна, прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Дніпротрансбуд», зареєстрованого [PERSON] міськвиконкомом лише 08.08.1997, в зв'язку зі зміною форми власності. Незаконно оформлюючи право власності на спірну квартиру ТОВ «Дніпровськпромбуд» порушив декілька норм законодавства України, а саме, житлове приміщення квартира №71 є обєктом державного житлового фонду і право на проживання в ній є тільки у фізичної особи - наймача. Квартира передається у особисту власність тільки фізичній особі. На час отримання житла, субєктами права приватної власності в Україні з 1991 по 2004 рік є громадяни України, громадяни інших радянських республік, іноземні громадяни та особи без громадянства, згідно з Законом України «Про власність» від 07.02.1991 № 697. З 2004\~року житлові\~приміщення передаються\~у власність\~тільки наймачам,\~а юридичні\~особи мають\~право власності\~на житлові\~приміщення,\~які придбавають\~їх для\~ведення господарської\~діяльності,\~можуть надавати\~їх в\~оренду. Для оформлення\~права приватної\~власності на\~спірну квартиру\~правонаступником,\~яким є\~ТОВ «Дніпровськпромбуд»\~не є\~можливим,\~тому що\~при реорганізації\~товариств у\~Переліку нерухомого\~майна за\~1998\~рік,\~яке передавалося\~ВАТ «Дніпротрансбуд»,\~спірна квартира\~не значиться,\~а власник,\~який визначений\~згідно рішення\~№1122\~від 09.08.1996\~Виконкому [PERSON] народних\~депутатів не\~встановлений,\~тому що\~це рішення\~визначає виконання\~дії по\~оформленню права\~власності,\~але рішення\~містить і\~фізичних,\~і юридичних\~осіб учасників\~пайової участі\~у будівництві\~житлового будинку\~№ 9\~по вул.\~Дарницькій.\~Тому Акціонерне\~товариство «Дніпротрансбуд»\~згідно свого\~Тимчасового статуту\~розпорядився стосовно\~розподілення жилих\~приміщень серед\~своїх працівників.\~Квартира,\~як обєкт\~нерухомого майна\~повинна була\~зареєстрована за\~державою та\~закріплена за\~ВАТ «Дніпротрансбуд»\~на праві\~повного господарського\~віддання.\~Тому позивач\~вважає,\~що рішення\~Виконавчого комітету\~[PERSON] міської\~ради народних\~депутатів від\~09.08.1996\~за №1122\~повинно було\~виконуватися ВАТ\~«Дніпротрансбуд» своєчасно\~та у\~законний спосіб,\~а нерухоме\~майно квартира\~№ 71\~підлягає державній\~реєстрації та\~обліку згідно\~чинного законодавства,\~на час\~виникнення правовідносин,\~але дії\~по реєстрації\~квартири не\~були виконані. Сама процедура оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] в незаконний спосіб. На підставі викладеного позивач просить визнати позивача уповноваженим квартиронаймачем право на приватизацію житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] АНД району; визнати Свідоцтво про право приватної власності серія САС № 527769 від 13.07.2010, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради зареєстрованого за Відкритим акціонерним товариством «Дніпротрансбуд» на квартиру [ADDRESS] недійсним; скасувати державну реєстрацію права приватної власності за Відкритим акціонерним товариством «Дніпротрансбуд» на квартиру [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дніпровськпромбуд» вчинити певні дії щодо передачі квартири [ADDRESS] у комунальну власність територіальної громади міста Дніпро, у встановленому законом порядку, а саме підписати [PERSON] приймання - передачі житлового приміщення; зобов'язати Дніпровську міську раду винести рішення про надання згоди, щодо прийняття квартири [ADDRESS] в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська у комунальну власність територіальної громади міста Дніпро та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2017 року відкрито провадження по цивільній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дніпровськпромбуд» [PERSON] проти позову заперечувала, підтримавши наданий відзів на позов. Зокрема пояснила, що у позивача відсутне право на звернення до органу приватизації, у звязку з тим, що спірна квартира належить на праві приватної власності ВАТ «Дніпротрансбуд», в подальшому реорганізоване у ТОВ «Дніпровськпромбуд». Крім того, свідоцтво про право власності САС №527769 від 13.07.2010 видане виконавчим комітетом [PERSON] міської ради та зареєстровано за ВАТ «Дніпротрансбуд» є лише фактом підтвердження права власності, яке додатково підтверджено рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №1122 від 09 серпня 1996 року, яким ВАТ «Дніпротрансбуд» визнано співвласником квартир №№37, 66, 67, 70, 71 в будинку №9 по вул.Дарницькій в м. Дніпропетровськ. Крім того, на теперішній час никим не оспорено акт державної комісії на ведення обєкту в експлуатацію. Представник відповідачів [PERSON] житлового господарства Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що свідоцтво видано на законних підставах. Представники третіх осіб - Комунального підприємства «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради», Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», у судове засідання не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області [PERSON] позов не визнала, надавши пояснення на позовну заяву, які підтримала в повному обсязі. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень\~ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені редакцією ЦПК України, яка набрала чинності 15.12.2017. Частиною 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~роз'яснено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON]\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France, суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права». Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представників відповідачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно додаткової домовленості №3 від 20.02.1996 ВАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод» передав ВАТ «Дніпротрансбуд» для заселення квартири, в тому числі і квартиру №71, по вулиці Дарницька, 9 в м. Дніпро (а.с.32). На підставі спільного рішення адміністрації і профкома СУ-122 ВАТ «Дніпротрансбуд» №12 від 18.07.1996 виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська було прийнято рішення про видачу позивачу [PERSON] ордеру на право заняття житлового приміщення, яке складається із 3-х кімнат в квартирі [ADDRESS] (м. Дніпропетровськ). Статтею 58 Житлового кодексу Української PCP передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської [PERSON] народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Позивач [PERSON], отримавши квартиру, був знятий з квартирного обліку підприємства та виконавчого комітету за місцем проживання, як такий, що забезпечений житлом. Судом також встановлено та визнано учасниками справи, що позивач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] разом із сімєю проживає по цей час та здійснює оплату за отримані комунальні послуги відповідним підприємствам-постачальникам цих послуг, про що також свідчить довідка видана у листопаді 2016 року ОСББ «Дарниця» (а.с.23). 11 листопада 1994 року прийнято наказ Регіонального відделення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області «Про перетворення державного спеціалізованого тресту транспортного будівництва Дніпротрансбуд у Відкрите акціонерне товариство у процесі приватизації». Цим наказом визначено, що акціонерне товариство є правонаступником державного підприємства, яке приватизується (а.с.57). 24 березня 1998 року процес приватизації ВАТ «Дніпротрансбуд» було завершено, про що Регіональним відделенням Фонду державного майна України в Дніпропетровській області видано відповідний наказ (а.с.58). Відповідно до перечня нерухомого майна від 07.07.1999 №12/7-194, яке передано у власність ВАТ «Дніпротрансбуд» у складі житлового фонду, що в процесі приватизації не увійшов до статутного фонду ВАТ «Дніпротрансбуд», житловий будинок №9 по вулиці Дарницька в м. Дніпро не значиться (а.с.238-240). Рішенням №1122 від 09.08.1996 Виконавчий комітет [PERSON] міської ради народних депутатів затвердив акт державної комісії з прийняття в експлуатацію житлового будинку по вул. Дарницькій, 9 житловою площею 6930,62 кв.м. в Амур-Нижньодніпровському районі, який збудовано для АТ Нижньодніпровський трубопрокатний завод та визнав власником зазначеного будинку Акціонерне товариство Нижньодніпровський трубопрокатний завод. Одним із співвласників цього будинку даним рішенням виконавчого комітету визначено ВАТ Дніпротрансбуд, якому передано квартири №№37, 58, 59, 66, 67, 70, 71 (а.с.140-141). Утім, звертаючись з даним позовом вищезазначене рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів не оскаржується, що позбавляє суд можливості перевірити правомірність визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за приватним підприємством і як наслідок видачу на підставі цього рішення свідоцтва про право приватної власності серії САС №527769 від 13.07.2010. Крім того, жодним державним органом, в тому числі і Регіональним відділенням Фонду\~державного майна\~України в\~Дніпропетровській області,акт державної комісії з прийняття в експлуатацію житлового будинку по вул. Дарницька,9 в м. Дніпропетровську до теперішнього часу не оспорено і, як наслідок незаконним не визнано. [PERSON] зі статтею 345\~ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. \~За приписами статтей 1, 3, 8\~Закону України\~"Про\~приватизацію державного\~житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання. \~Відповідно до ч.2 ст.1, ч.2 ст. 2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» до державного житлового фонду, який підлягав приватизації на користь громадян України відносився житловий фонд місцевих рад та житловий фонд, який знаходився у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, крім кімнат в гуртожитках. Так, [PERSON] звернувся до [PERSON] житлового господарства Дніпропетрвоської міської ради з питання приватизації квартири [ADDRESS]. Листом №3/4-4443 від 26.12.2016 [PERSON] відмовлено у приватизації житла, оскільки квартира [ADDRESS] до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра не передана. Відповідно до інформації КП «ДМБТІ» ДОР» квартира [ADDRESS] належить на праві власності ВАТ транспортного будівництва «Дніпротрансбуд». Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 2 Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 891 від 06 листопада 1995 року, передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду крім гуртожитків. Зміни до п.2 Положення щодо передачі в комунальну власність відомчого житлового фонду, у тому числі гуртожитків, були внесені постановою Кабінету Міністрів України № 695 26 травня 2004 року. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №2278 від 21.09.2000 вирішувалося питання прийняття будинків з балансу ВАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод» до складу комунального житлового фонду міста на баланс ВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського району, в тому числі і будинку №9 по вулиці Дарницька в м.Дніпропетровськ (а.с.216-218). Заявляючи позовні вимоги щодо зобовязання ТОВ Дніпровськпромбуд вчинити певні дії щодо передачі до комунальної власності територіальної громади м.Дніпро в особі Дніпровської міської ради квартири [ADDRESS], а також щодо зобовязання Дніпровську міську раду прийняти у комунальну власність територіальної громади м.Дніпро зазначену квартиру, позивачем не надано доказів існування спору між сторонами щодо зазначених вимог . Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed