Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення. Свої вимоги обґрунтував тим, що він працює на посаді інспектора з юридичних питань виконавчого апарату Маневицької селищної ради. Згідно розпорядження селищної ради № 18-к від 18.09.2014 року до нього застосоване стягнення у вигляді догани. Вказане розпорядження позивач вважає незаконним, оскільки відповідно до його посадової інструкції на нього не покладено обов'язки щодо укладення договорів між Маневицькою селищною радою та іншими організаціями і установами, в тому числі їх підготовки та перевірки на відповідність чинному законодавству. Заходи дисциплінарного стягнення можуть бути застосовані до працівника лише за порушення трудової дисципліни. На думку позивача, у секретаря селищної ради Головенець Т.М. не було підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Зазначене розпорядження не відповідає вимогам ст.ст. 147, 149 КЗпП України, ст. 4 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні". Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив суд скасувати розпорядження № 18-к від 18.09.2014 року „Про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора з юридичних питань виконавчого апарату ради". В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив скасувати розпорядження № 18-к від 18.09.2014 року „Про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора з юридичних питань виконавчого апарату ради". Представник відповідача Головенець Т.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає їх необґрунтованими, а тому проти задоволення позову заперечує. Підтвердила, що згідно розпорядження селищної ради № 18-к від 18.09.2014 року до позивача за порушення трудової дисципліни було застосовано стягнення у вигляді догани. [PERSON] було порушено вимоги законодавства щодо укладення та виконання договорів підряду, що було виявлено під час перевірки, проведеної прокуратурою Маневицького району. У позивача 16.09.2014 року було відібрано пояснення щодо допущеного ним порушення трудової дисципліни, яке полягало у неналежному виконанні своїх обов'язків згідно посадової інструкції. З розпорядженням № 18-к від 18.09.2014 року [PERSON] був ознайомлений 18.09.2014 року під розпис. Вважає, що зазначене розпорядження відповідає вимогам чинного законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством. Згідност. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно ст. 23 Закону України „Про прокуратуру" подання - це акт реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо: 1) усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли; 2) притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності; 3) відшкодування шкоди; 4) скасування нормативно-правового акта, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом; 5) припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб. Подання може бути внесено Прем'єр-міністру України, Кабінету Міністрів України, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, міністерствам та іншим центральним і місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, військовим частинам, громадським об'єднанням, органам державного нагляду (контролю), посадовим і службовим особам цих органів, підприємствам, установам та організаціям незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, фізичним особам - підприємцям. Відповідний прокурор має бути повідомлений про результати розгляду подання та вжиті заходи у визначений ним строк, що обчислюється з дня отримання подання та не може бути меншим 10 днів. Відповідно до ст. 42 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частини першої та другої статті 79 цього Закону. У разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв'язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради. Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 15.02.2005 року працював у Маневицькій селищній раді на посаді юристконсульта, а з 4.05.2006 року - на посаді інспектора з юридичних питань виконавчого апарату селищної ради. 15.09.2014 року в Маневицьку селищну раду надійшло подання прокуратури Маневицького району про усунення порушень вимог законодавства щодо укладення та виконання договорів підряду від 12.09.2014 року за вих. № 116-2124вих-14, в якому вказувалось на допущені порушення вимог ст. 837 ЦК України та постанови КМУ № 668 від 1.08.2005 року „Про затвердження загальних умов порядку укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" при укладенні та виконанні між Маневицькою селищною радою та іншими підприємствами, установами і організаціями договорів підряду, а також вимагалося негайно усунути допущені порушення вимог чинного законодавства, притягнути до дисциплінарної відповідальності інспектора з юридичних питань виконавчого апарату селищної ради [PERSON] за неналежне виконання ним своїх службових обов'язків. 16.09.2014 року у позивача було відібрано пояснення по факту допущеного ним порушення трудової дисципліни, яке полягало у неналежному виконанні своїх обов'язків згідно посадової інструкції. Відповідно до розпорядження селищної ради № 18-к від 18.09.2014 року „Про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора з юридичних питань виконавчого апарату ради" до позивача за порушення трудової дисципліни було застосовано стягнення у вигляді догани. З розпорядженням № 18-к від 18.09.2014 року [PERSON] був ознайомлений 18.09.2014 року під розпис. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні розпорядженням Маневицької селищної ради № 18-к від 18.09.2014 року „Про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора з юридичних питань виконавчого апарату ради", постановою прокуратури Маневицького району про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів від 12.09.2014 року, поданням прокуратури Маневицького району про усунення порушень вимог законодавства щодо укладення та виконання договорів підряду від 12.09.2014 року за вих. № 116-2124вих-14, поясненням [PERSON] від 16.09.2014 року, договорами № 037 від 28.01.2013 року, № 65 від 27.01.2014 року та № 146 від 25.03.2014 року, посадовою інструкцією інспектора з юридичних питань виконавчого апарату Маневицької селищної ради, трудовою книжкою серії АХ № 645307. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд при вирішенні заявлених позивачем вимог бере до уваги, що відповідно ст. 60 ЦПК України саме на позивача покладається обов'язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також представити суду докази у підтвердження обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Суд не бере до уваги пояснення позивача в тій частині, що секретар Маневицької селищної ради Головенець Т.М. не мала повноважень для застосування до нього дисциплінарного стягнення та винесення розпорядження № 18-к від 18.09.2014 року, оскільки ним відповідно до ст. 60 ЦПК України у підтвердження вказаних пояснень не представлено суду відповідних доказів. В судовому засіданні встановлено, що голова Маневицької селищної ради [PERSON] з 1.09.2014 року по 12.10.2014 року перебував у щорічній відпустці, а тому секретар селищної ради Головенець Т.М. відповідно до ст.ст. 42, 50 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" здійснювала повноваження селищного голови. Посилання позивача на незаконність подання прокуратури Маневицького району про усунення порушень вимог законодавства щодо укладення та виконання договорів підряду від 12.09.2014 року за вих. № 116-2124вих-14, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки ним відповідно до ст. 60 ЦПК України у підтвердження вказаних пояснень не представлено суду відповідних доказів. Вказане подання відповідає вимогам ст. 23 Закону України „Про прокуратуру". Також суд не бере до уваги пояснення позивача в тій частині, що згідно посадової інструкції він не є відповідальним за підготовку, перевірку на відповідність чинному законодавству та укладення договорів в селищній раді, оскільки вказані пояснення спростовуються як поясненнями представника відповідача Головенець Т.М., показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], так і дослідженими судом посадовою інструкцією інспектора з юридичних питань виконавчого апарату Маневицької селищної ради, журналом реєстрації договорів, який у селищній раді веде саме позивач, договорами № 037 від 28.01.2013 року, № 65 від 27.01.2014 року, № 146 від 25.03.2014 року, з яких встановлено, що підготовку вказаних договорів, на невідповідність яких чинному законодавству вказувалось у поданні прокуратури району від 12.09.2014 року, їх реєстрацію та візування здійснював саме [PERSON] Зазначені обов'язки були покладені на позивача та виконувались тільки ним, інші працівники селищної ради таких обов'язків не виконували. При цьому позивачем в судовому засіданні не оспорювалось, що на договорах № 037 від 28.01.2013 року та № 146 від 25.03.2014 року наявні саме його підписи. Згідно п. 2 посадової інструкції інспектора з юридичних питань виконавчого апарату Маневицької селищної ради саме на позивача покладені завдання із здійснення правового забезпечення діяльності селищної ради, надання правової допомоги постійним комісіям селищної ради, депутатам, працівникам виконавчого апарату селищної ради…; внесення пропозицій та надання відповідних висновків щодо законного порядку вирішення питань, а в разі невідповідності законодавству проектів документів, при неврахуванні внесених зауважень до проектів рішень або розпоряджень спеціалістами ради вони не візуються і повертаються його розробникам; забезпечення виконання покладених на нього завдань, дотримання трудової дисципліни, підвищення ділової кваліфікації і професійного рівня; виконання в процесі службової діяльності інших доручень керівництва селищної ради. Вищевказане відповідає вимогам Загального положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації, затвердженого постановою КМУ № 1040 від 26.11.2008 року. Відповідно до п. 5посадової інструкції за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків… до позивача застосовуються дисциплінарні стягнення, передбачені чинним законодавством про працю України, іншими нормативними актами. При вирішенні позовних вимог суд також бере до уваги, що зі змісту ст. 147 КЗпП України підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни. Закон не вимагає аби таке порушення тягнуло за собою якісь шкідливі наслідки чи заподіяння шкоди. Враховуючи викладене, посилання позивача про безпідставне притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки будь-які шкідливі наслідки внаслідок його дій не наступили, не заслуговують на увагу. Суд вважає, що в ході розгляду справи знайшли підтвердження факт порушення позивачем трудової дисципліни - неналежне виконання покладених на нього обов'язків та дотримання відповідачем вимог закону щодо підстав і порядку накладення дисциплінарного стягнення. При обранні виду стягнення відповідачем було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, і попередню роботу позивача. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до Маневицької селищної ради Волинської області про скасування розпорядження № 18-к від 18.09.2014 року „Про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора з юридичних питань виконавчого апарату ради" слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed