Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши під час розгляду справи свої позовні вимоги, в якій просить суд стягнути з відповідача по справі на свою користь заборгованість у розмірі 22357,97 доларів США, що у гривневому еквіваленті відповідно до службового розпорядження НБУ від 28 квітня 2014 року становить 253986,53 грн. за кредитним договором № DNU0GK00000895 від 03 листопада 2006 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що відповідно до кредитного договору № DNU0GK00000895 від 03 листопада 2006 року, ЗАТ КБ "ПриватБанк було надано кредит [PERSON] в розмірі 23000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 03 листопада 2021 року, а відповідач взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Однак у порушення умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість відповідача перед позивачем, яка станом на 28 квітня 2014 року, складає 43721, 04 доларів США, що становить 496671,01 грн., і складається з наступного: 20565,66 доларів США, що становить 233625,90 грн. - заборгованість за кредитом; 13985,02 доларів США, що становить 158869,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1702 доларів США, що становить 19334,72 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 7468,36 доларів США, що становить 84840,57 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2010 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором № DNU0GK00000895 від 03 листопада 2006 року у розмірі 22083,64 доларів США, що у гривневому еквівалентні становить 168939,85 грн., та складається з наступного: 21286,23 доларів США заборгованість за кредитом; 743,09 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 48,17 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом; 6,15 доларів США пені. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 28 квітня 2014 року, складає 22357,97 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 253986,53 грн., та складається з наступного: 13241,92 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 150428,33 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 1653,83 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 18787,50 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 7462,21 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 84770,70 грн. пеня. На теперішній час рішення суду не виконане, відповідач тривалий час не сплачує заборгованість за кредитним договором, чим порушує його умови. Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову, а також пояснила, що згідно умов договору погашення заборгованості повинно було здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинний був надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інші витрати. У порушення норм закону та умов договору відповідач належним чином свої зобовязання не виконував, що стало причиною для залучення банком вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника і призвело до витрат по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів. Не зважаючи на те, що з відповідача на користь банку рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2010 року була стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 22083,85 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 168939,85 грн., відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобовязань за кредитним договором , який є чинним і продовжує діяти, і від виконання рішення суду, яке на теперішній час не виконане. Представник відповідача - [PERSON] надав суду заперечення на позов, у якому зазначив, що проти задоволення позовних вимог відповідач заперечує у повному обсязі, оскільки позивач просить стягнути проценти, комісію та пеню, що нараховані поза строком дії кредитного договору. Також зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2010 року з відповідача на користь банку стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 168939,85 грн., в задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Із тексту рішення вбачається, що з відповідача на користь банку стягнуто 21286,23 долари США дострокове стягнення отриманого відповідачем та несплаченого на час подання позову тіла кредиту в повному обсязі, 743,00 долари США проценти за користування кредитом станом на дату звернення з позовом, 48,17 доларів США комісія за користування кредитом станом на дату звернення з позовом, 6,15 доларів США пені за користування кредитом станом на дату звернення. Зазначене рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська набрало законної сили у жовтні 2010 року. Оскільки згідно цього рішення з відповідача було достроково стягнуто всю суму отриманого відповідачем кредиту строк дії кредитного договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобовязальні правовідносини, що виключає задоволення вимог позивача щодо стягнення комісії, процентів та пені нарахованих після дати звернення з вищевказаним позовом до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, що випливає з наступного. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», та і «строк (термін виконання зобовязання). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами), що підлягає стягненню. Зазначена правова позиція викладені в Постанові Верхового Суду України від 06 листопада 2013 року № 6-116 цс13, яка є обовязковою для усіх судів України. Таким чином, оскільки судове рішення ухвалено про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Отже вимоги позивача про стягнення відсотків, процентів та пені, нарахованих за період після дати звернення до суду з вимогами про дострокове стягнення усього кредиту є неправомірними та такими, що не ґрунтуються на законі. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідач в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні запереченням проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. Представник відповідача надав пояснення, аналогічні запереченням проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що 03 листопада 2006 року між ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNU0GK00000895, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 23000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03 листопада 2021 року. Згідно умов зазначеного договору строк повернення кредиту був встановлений графіком погашення кредиту, процентів, і відповідно до графіку [PERSON] повинний був повертати кредитні кошти та сплачувати проценти та комісію рівними частинами. В звязку з тим, що відповідач порушив умови кредитного договору і належним чином не виконував взяті на себе зобовязання з погашення кредиту, відсотків та комісії, станом на 20 липня 2009 року, відповідач мав заборгованість за кредитним договором № DNU0GK00000895 від 03 листопада 2006 року у розмірі 168939 грн. 85 коп., що була еквівалентна 22083,64 доларів США, та складалася із наступного: 21286,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 743,09 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 48,17 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 6,15 доларів США пені. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2010 року був частково задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «УФА [PERSON]», [PERSON] про стягнення заборгованості, яким з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором № DNU0GK00000895 від 03 листопада 2006 року в розмірі, 168939 грн. 85 коп., яку мав відповідач станом на 20 липня 2009 року. Зазнане рішення суду набрало законної сили, і відповідачем не виконане. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2010 року кредитний договір № DNU0GK00000895 від 03 листопада 2006 року, укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] не розривався, що свідчить про продовження дії укладеного між сторонами договору, оскільки згідно п. 5.1 кредитного договору він діє в обсязі виданих позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобовязань за кредитним договором. У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про судому практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", на яке посилається представник відповідача при правовому обґрунтуванні своїх заперечень проти позову, зазначено, що при ухваленні судового рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договором законом не передбачено. Тобто мова йде про нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору. Але судом встановлено, що кредитний договір № DNU0GK00000895 від 03 листопада 2006 року, укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] продовжує діяти, він не є припиненим, за згодою сторін або за рішенням суду не змінювався і розривався, і вимоги позивача про стягнення з [PERSON] процентів, комісії та пені заявлені в межах строку дії кредитного договору. Також суд враховує правову позицію Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену в постанові від 30 березня 2012 року № 5 "Про судову практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у абзацах 1, 2 п. 17 якої зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Отже, суд встановив, що відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором № DNU0GK00000895 від 03 листопада 2006 року, який продовжує діяти і на теперішній час, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2010 року відповідачем не виконане. А тому суд вважає, що з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором, яка уторилася станом на 28 квітня 2014 року, в розмірі 22357,97 доларів США, що у гривневому еквіваленті, відповідно до службового розпорядження НБУ від 28 квітня 2014 року становить 253986,53 грн., яка складається з наступного: 13241,93 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 150428,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1653,83 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 18787,50 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 7462,21 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 84770,70 грн. пеня (а.с. 79-83 розрахунок заборгованості), оскільки нарахування та стягнення зазначених платежів передбачено кредитним договором № DNU0GK00000895 від 03 листопада 2006 року, укладеним між сторонами у справі. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства….. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, .зокрема: зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 УК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором….. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджені письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову, в звязку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір, відповідає вимогам закону, зобовязання по договору відповідачем у встановлений строк не виконуються, кредитний договір не розірваний і продовжує діяти, і сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача з відповідача по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved