Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

03.05.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» про дострокове припинення договору страхування та стягнення викупної суми. В позовній заяві зазначено, що 04.01.2017 р. між позивачем та відповідачем укладено договір добровільного страхування життя «UL» №3000 068926, предметом якого є майнові інтереси, які не суперечать закону, пов'язані з життям, здоров'ям та пенсійним забезпеченням застрахованої особи, яким є позивач, строк дії договору з 04.01.2017 р. по 04.01.2037 р. На виконання вказаного договору позивач перерахував на рахунок відповідача страховий платіж у розмірі 13600,00 грн. Позивач зазначає, що у відповідності до п. 4 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 01.06.2017 р. №2172, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.08.2017 р. №963/30831, страховикам, які здійснюють страхування життя, протягом трьох місяців з дати набрання чинності цим розпорядженням потрібно було привести свою діяльність у відповідність до додаткових вимог договорів страхування життя. Це розпорядження набрало чинності у день його офіційного опублікування - 08.09.2017 р. Відповідачем не було приведено у відповідність до додаткових вимог договорів страхування життя свою діяльність на виконання зазначеного вище розпорядження, договір добровільного страхування життя «UL» №3000 068926 від 04.01.2017 р. не містить порядок та строки повернення страховиком страхового платежу (його частини) в разі відмови страхувальника від договору страхування життя, а також інші умови використання права на відмову від договору страхування життя, внаслідок чого позивач не має можливості відмовитися від договору страхування життя та отримати викупну суму. 18.05.2018 р. у справі №127/13605/18 було відкрито провадження. 05.06.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Класік Страхування Життя» про визнання недійсним умов договору страхування, у якому просив: визнати частину п. 17.3 договору добровільного страхування життя «UL» №3000 068926 від 04.01.2017 р., укладеного між [PERSON] та ПАТ «СК «Класік Страхування Життя», наступного змісту «при умові, що Договір діяв не менше 19 років і за цей строк страхові внески були сплачені в повному розмірі» недійсною; визнати Методику розрахунку викупної суми, яка передбачена Правилами страхування життя, які розроблені ПАТ «СК «Класік Страхування Життя», в частині, яка суперечить Вимогам до методики розрахунку викупної суми за договором страхування життя, затверджених розпорядженням Нацкомфінпослуг №4258 від 14.11.2017 р., недійсною. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2018 р. у цивільній справі №127/13605/18 відкрито провадження та об'єднано цивільну справу №127/13605/18 за позовом [PERSON] до ПАТ "СК "Класік Страхування Життя" про визнання недійсними умов договору страхування та цивільну справу №127/10334/18 за позовом [PERSON] до ПАТ "СК "Класік Страхування Життя" про дострокове припинення договору страхування та стягнення викупної суми. 31.05.2018 р. позивач [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, яку прийнято до розгляду ухвалою суду від 08.08.2018 р. В заяві про уточнення позовних вимог позивач просив вважати припиненим дію договору добровільного страхування життя «UL» №3000068926, який був укладений 04.01.2017 р. між [PERSON] та ПАТ «СК «Класік Страхування Життя», з 08.03.2018 р., мотивуючи тим, що прийнято Розпорядження національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2018 р. №161, щодо анулювання відповідачу ліцензії на провадження страхової діяльності у формі добровільного страхування життя, яке набрало чинності 08.03.2018 р., тому здійснення діяльності страховика є неможливим. Ухвалою суду від 24.09.2018 р. позов [PERSON] до ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» про дострокове припинення договору страхування та стягнення викупної суми, визнання недійсним умов договору страхування в частині визнання Методики розрахунку викупної суми, яка передбачена Правилами страхування життя, які розроблені ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя», в частині, яка суперечить Вимогам до Методики розрахунку викупної суми за договором страхування життя, затверджених розпорядженням Нацкомфінпослуг №4258 від 14.11.2017 р. недійсними, залишено без розгляду. Ухвалою суду від 12.10.2018 р. прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON], згідно якої він просить: визнати договір добровільного страхування життя «UL» № 3000068926, який був укладений 04.01.2017 р. між ним та ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КЛАСІК СТРАХУВАННЯ ЖИТТЯ» недійсним; стягнути з ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КЛАСІК СТРАХУВАННЯ ЖИТТЯ» на його користь 13600,00 гривень; стягнути з відповідача на його користь усі понесені судові витрати. Позивач [PERSON], його представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримали, просили суд його задоволити, надали пояснення аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві. Представник відповідача - ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, заслухавши позивача та його представника, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.01.2017 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» укладено договір добровільного страхування життя «UL» №3000 068926. Даний договір укладений на основі Правил добровільного страхування життя (Нова редакція), зареєстрованих Національною комісією, яка здійснює державне регулювання в сфері ринку фінансових послуг України, 25.10.2016 р. №0116267, які разом з відповідними додатками до них являються невід'ємною частиною Договору. Відповідно до п.1 зазначеного договору, предметом цього договору є майнові інтереси, які не суперечать закону, пов'язані з життям, здоров'ям та пенсійним забезпеченням особи. Згідно п. 2 договору, строк договору: 20 років (строк сплати страхових внесків), а саме: з 04.01.2017 р. до 04.01.2037 р. Періодичність сплати страхових внесків - щорічно, страховий внесок - 100 дол. США, страховий тариф - 4,58%. (а.с. 6а) На виконання зазначеного вище договору позивач перерахував на рахунок відповідача страховий платіж у розмірі 500 дол. США, що на день платежу за офіційним курсом Національного банку України становило еквівалент 13600,00 грн., що підтверджується квитанцією №1-2455К від 04.01.2017 р. (а.с. 7) 26.03.2018 р. позивач [PERSON] надіслав відповідачу ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» заяву, у якій повідомив останнього, що він відмовляється від договору страхування життя, вимагає вважати припиненими правовідносини за договором добровільного страхування життя «UL» №3000 068926, який був укладений 04.01.2017 р. між ним та ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» та просить виплатити йому 13600,00 грн. сплачених ним страхових платежів і обчислити та повідомити йому викупну суму, яка підлягає до виплати. (а.с. 8-9) Зазначену вище заяву відповідач отримав 02.04.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2100103604046 (а.с. 10), але жодним чином на неї не відреагував. Відповідно до ч.1 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування» страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Частиною 4 ст. 19 Закону України «Про страхування» встановлено, що грошові зобов'язання сторін по договорах страхування життя, за їх згодою, можуть бути визначені як у національній валюті України, так і у вільно конвертованій валюті або розрахункових величинах, що визначають фактичний розмір зобов'язань страховика на дату виникнення або виконання цих зобов'язань. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. З матеріалів справи вбачається, що 26.03.2018 р. позивач [PERSON] надіслав відповідачу ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» заяву, у якій повідомив останнього, що він відмовляється від договору страхування життя, вимагає вважати припиненими правовідносини за договором добровільного страхування життя «UL» №3000 068926, який був укладений 04.01.2017 р. між ним та ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» та просить виплатити йому 13600,00 грн. сплачених ним страхових платежів і обчислити та повідомити йому викупну суму, яка підлягає до виплати. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 01.06.2017 р. №2172, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.08.2017 р. за №963/30831, Про затвердження Додаткових вимог до договорів страхування життя, затверджено Додаткові вимоги до договорів страхування життя. Пунктом 4 зазначеного вище розпорядження постановлено страховикам, які здійснюють страхування життя, протягом трьох місяців з дати набрання чинності цим розпорядженням привести свою діяльність у відповідність до Вимог. Дане розпорядження набрало чинності у день його офіційного опублікування, а саме: 08.09.2017 р. Додаткові вимоги до договорів страхування життя установлюють вимоги до договорів страхування життя, не визначені Законом України "Про страхування". Дія цих Додаткових вимог поширюється на страховиків, які здійснюють страхування життя (далі - страховики) та укладають договори страхування життя із страхувальниками - фізичними особами (далі - страхувальники). Згідно п. 6 Розділу ІІІ Додаткових вимог до договорів страхування життя, у договорі страхування життя зазначаються право страхувальника на відмову від договору страхування життя, порядок та строки повернення страховиком страхового платежу (його частини) в разі відмови страхувальника від договору страхування життя, а також інші умови використання права на відмову від договору страхування життя. Як вбачається з договору страхування життя «UL» №3000 068926, який був укладений 04.01.2017 р. між [PERSON] та ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя», у ньому відсутній порядок та строки повернення страховиком страхового платежу (його частини) в разі відмови страхувальника від договору страхування життя, а також інші умови використання права на відмову від договору страхування життя. На виконання зазначеного вище розпорядження відповідачем ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» не було внесено зміни до умов договору UL» №3000 068926 протягом трьох місяців з дати набрання чинності розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 01.06.2017 р. №2172, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.08.2017 р. за №963/30831, Про затвердження Додаткових вимог до договорів страхування життя, а відтак позивач не мав можливості вирішити питання про відмову від договору страхування та повернення страхового платежу, який ним сплачено на виконання умов зазначеного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст. 998 ЦК України встановлено, що договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Аналогічне положення закріплено в ч. 1 ст. 29 Закону України «Про страхування», згідно якої договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, у тому числі: 1. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. 2. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. 3. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: 2) виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); 3) встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; 4) надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; 10) установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; 17) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов'язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди. Згідно ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Пунктом 17.3 договору добровільного страхування життя «UL» №3000 068926 визначено, що у випадку дострокового припинення Договору з ініціативи Страхувальника, Страхувальник має право на отримання викупної суми, за умови, що Договір діяв не менше 19 років і за цей термін страхові внески були внесені в повному об'ємі, що є порушенням вимог п.п. 6 п. 1 розділу ІІІ Додаткових вимог до договорів страхування життя, які затверджені розпорядженням Нацкомфінпослуг від 01.06.2017 р. за №2127, у відповідності до яких відповідач ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» мало привести свою діяльність протягом трьох місяців з дати набрання ними чинності, та які вимагають зазначення викупної суми на кожен рік дії договору страхування життя (або на інший коротший регулярний період) в абсолютній величині та/або у відсотках від страхової суми за ризиком дожиття або від сплачених страхових платежів (внесків) за договором страхування життя. Тобто, п. 17.3 зазначеного вище договору є таким, що порушує вимоги п.п. 6 п. 1 розділу ІІІ Додаткових вимог до договорів страхування життя, які затверджені розпорядженням Нацкомфінпослуг від 01.06.2017 р. за №2127 та п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». У п. 23 Декларації Страхувальника договору добровільного страхування життя «UL» №3000 068926 вказано, що позивач ознайомлений з Правилами добровільного страхування життя і умовами договору, копію правил страхування отримав, однак під час судового розгляду встановлено, що у Декларації Страхувальника відсутній підпис позивача [PERSON] про його ознайомлення з Правилами добровільного страхування життя і умовами договору. Стороною позивача при розгляді даної справи доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що позивач [PERSON] не мав реальної можливості ознайомитися з Правилами добровільного страхування життя у новій редакції при укладенні договору страхування життя «UL» №3000 068926, оскільки Нацкомфінпослуг повідомив, що їх обсяг становить 1300 аркушів, що підтверджується листом Нацкомфінпослуг від 16.05.2018 р. №2949/13-9 та рахунком №76/18-13 від 14.05.2018 р. для здійснення оплати витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію. (а.с. 30-33) У зазначеному вище листі повідомлено, що Нацкомфінпослуг прийнято рішення у вигляді розпорядження від 06.02.2018 №161 «Про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності у формі добровільного страхування життя ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя». Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про страхування» страховики мають право займатися тільки тими видами добровільного страхування, які визначені в ліцензії. Позивачем та його представником також доведено, що умовами спірного договору не передбачено ніяких прав споживача у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання страховиком договірних зобов'язань взагалі, а також те, що у договорі не передбачено право споживача вимагати повернення сплачених ним авансом (предоплатою) страхових внесків. Натомість відповідачем жодних доказів у спростування доводів позивача та його представника суду не надано. Враховуючи зазначені вище обставини, те, що до спірного договору не внесено зміни на виконання розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 01.06.2017 р. №2172, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.08.2017 р. за №963/30831, Про затвердження Додаткових вимог до договорів страхування життя, та те, що ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності у формі добровільного страхування життя, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання договору добровільного страхування життя «UL» № 3000068926, який був укладений 04.01.2017 р. між [PERSON] та ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» недійсним, а також стягнення з ПрАТ «СК «Класік Страхування Життя» на користь [PERSON] 13600 грн. 00 коп. Згідно квитанцій №б/н від 05.06.2018 р., №б/н від 08.08.2018 р., [PERSON] сплатив адвокату [PERSON] за надання правових послуг грошові кошти в сумі 5000 грн. 00 коп. (а.с. 56, 57) Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. 00 коп.

Outcome: approved