Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 29.12.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від сумісного проживання подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року. Починаючи з 2008 року сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Причиною розпаду сім'ї, на думку позивача, стали постійні ревнощі відповідача та сварки з цього приводу, а також подружня зрада, яку останній допустив. За вказаних обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, в зв'язку з чим вимушена порушувати питання про його розірвання. На момент звернення до суду з даним позовом відповідач обтяжений сплатою аліментів на утримання старшої доньки, але не приймає належної участі в матеріальному забезпеченні меншої доньки - [PERSON], що спонукало позивача звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю. Позовну вимогу про розірвання шлюбу обґрунтувала тим, що з 2008 року вони з відповідачем припинили проживати однією сім'єю. Причиною розпаду сім'ї на її думку стали постійні ревнощі відповідача та сварки з цього приводу, а також подружня зрада, яку останній допустив. Строк на примирення просила не надавати, мотивуючи тим, що на момент розгляду спору кожен із них має іншу сім'ю . Додала, що вона в стані вагітності не перебуває та не має на утриманні дитини віком до одного року. При обґрунтуванні позовних вимог про стягнення аліментів позивач пояснила, що проживає разом з дітьми у власному будинку. Працює в СВК " Перчунівський " дояркою. Середньомісячний розмір її заробітної плати становить 1500 гривень. Окрім того отримує соціальну допомогу на утримання меншої доньки, середньомісячний розмір якої становить 1075 гривень. Інших джерел доходів не має . Стан здоров'я дітей задовільний. Додала, що відповідач має задовільний стан здоров'я, зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання старшої доньки [PERSON] в розмірі 300 гривень щомісячно, проте їх не сплачує . Стверджувала, що відповідач офіційно не працює і даних про джерела та розмір його доходів у неї немає . Судові повістки, направлені за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулися до суду з відмітками " за відмовою адресата від одержання ", що згідно ч. 8 ст. 76 ЦПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи . Зважаючи на ті обставини, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд та ухвалити заочне рішення . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 29.12.2005 року у Перчунівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб про що було вчинено актовий запис №02 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], від 29.12.2005 року, видане Перчунівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.5 ) . Від сумісного проживання подружжя має дітей : [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER], від 01.03.2006 року, видане Перчунівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області) та [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER], від 23.06.2014 року, видане Перчунівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.6-7) . З пояснень позивача з'ясовано, що причиною її звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали ті обставини, що під час сумісного проживання взаємовідносини між сторонами не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Вказані обставини призвели до того, що подружжя повністю втратило взаємопорозуміння, а в кінцевому результаті з 2008 року припинило сумісне проживання . Із вказаного вище часу сторони не підтримують сімейних відносин, на момент розгляду спору мають інші сім'ї , на примирення не погоджуються. Вказані обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом приймаються до уваги наступні обставини справи : Із свідоцтва про народження [NUMBER], від 23.06.2014 року, виданого Перчунівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], записано відповідача . З довідки № 01-26-221 від 23.02.2016 року, виданої Перчунівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області з'ясовано, що до складу сім'ї [PERSON] входять : донька - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO] (а.с.8). З пояснень позивача встановлено, що джерелами її доходів є заробітна плата, середньомісячний розмір якої становить 1500 гривень та соціальна допомога на меншу дитину, середньомісячний розмір якої становить 1075 гривень . Відповідач має задовільний стан здоров'я, офіційно не працює, зобов'язаний сплачувати аліменти на тримання старшої доньки [PERSON] в розмірі 300 гривень. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Згідно Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років : з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року становить 1167 гривень, з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року - 1228 гривень, з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року 1313 гривень. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати . Проте при визначенні розміру аліментів судом приймаються до уваги ті обставини, що позивачем не надано доказів про джерела та розмір доходів відповідача, а також той факт, що останній обтяжений сплатою аліментів на користь старшої дитини. За таких обставин, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 400 гривень . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійок. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року

Outcome: partial