Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

У жовтня 2020 р. акціонерне товариство „Кредобанк" (далі - АТ „Кредобанк") звернулося до суду з указаним позовом та просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 21 вересня 2020 р. в розмірі 1 383 611,87 грн., з яких: 1 176 033,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 193 489,72 грн. - заборгованість за відсотками, 3 902,00 грн. - понесені банком судові витрати, 10 186,46 грн. - заборгованість за пенею. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ „Кредобанк" посилалося на те, що 18 квітня 2019 р. між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № 23462/2019 (далі - кредитний договір), за умовами якого відповідач отримав кредит на придбання автомобіля у розмірі 1 209 724,81 грн. на строк до 17 квітня 2026 р. зі сплатою процентної ставки встановленої в пункті 3.3 кредитного договору. Для забезпечення належного виконання зобов`язань, які виникають із даного кредитного договору 14 травня 2019 р. між сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір застави, зареєстрований за № 293, предметом якого є транспортний засіб, який належить заставодавцю на праві приватної власності, а саме: автомобіль марки «TOYOTA», модель «LAND CRUISER PRADO», 2019 рік випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 2755, колір - білий, ДНЗ [NUMBER] . Крім того, 18 квітня 2019 р., з метою забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором № 23462/2019 від 18.04.2019 р., між АТ „Кредобанк" та [PERSON] був укладений договір поруки № 23462/2019/2 (далі- договір поруки), за умовами якого поручитель зобов`язувалася відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли за кредитним договором. В подальшому [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитного договору належним чином не виконував, у зв`язку із чим станом на 21 вересня 2020 р. у останнього перед АТ „КредоБанк" утворилась заборгованість у розмірі 1 383 611,87 грн (один мільйон триста вісімдесят три тисячі шістсот одинадцять гривень 87 коп.), яку позивач просить солідарно стягнути із відповідачів на свою користь. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 26.10.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з повідомлення сторін та визначено відповідачам строк для подання відзиву. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 23.11.2020 р., залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 18.02.2021 р., відмовлено у задоволені заяви представника АТ „КредоБанк" про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, що перебуває у відповідачів по справі на праві приватної власності. В судове засідання представник позивача АТ „КредоБанк" не з`явився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. У визначений судом строк відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] відзивів на позовну заяву не надали та будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились не повідомивши суд про причини своєї неявки. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення, в порядку частини 1 статті 280 ЦПК України та часткове задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що 18 квітня 2019 р. між АТ „Кредобанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 23462/2019, за умовами якого позивальник отримав кредит на придбання автомобіля у розмірі 1 209 724,81 грн (один мільйон двісті дев`ять тисяч сімсот двадцять чотири гривні 81 коп.) на строк до 17 квітня 2026 р. зі сплатою процентної ставки встановленої в пункті 3.3 кредитного договору. Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно було здійснюватися [PERSON] щомісяця шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі та в строки визначені у договорі та у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, [PERSON] зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожний день прострочки, що передбачено пунктом 5.1 кредитного договору. 14 травня 2019 р. між АТ „Кредобанк" та [PERSON] був укладений договір застави автомобіля, за яким в заставу банку був переданий автомобіль марки «TOYOTA», модель «LAND CRUISER PRADO», 2019 рік випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 2755, колір - білий, ДНЗ [NUMBER] . Крім того, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань за кредитним договором, 18 квітня 2019 р. між АТ „Кредобанк" та [PERSON] був укладений договір поруки № 23462/2019/2, за умовами якого поручитель зобов`язувалася відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли за кредитним договором. Пунктом 2.6 договору поруки передбачено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель своїм підписом на цьому договорі підтверджує, що як поручитель він несе солідарну відповідальність за виконання зобов`язань боржника. У відповідності до п. 2.10. кредитного договору банк вправі відмовити у виплаті позивальнику кредиту або його частини у випадку порушення істотних умов цього кредитного договору та невиконання позичальником зобов`язань, передбачених цим кредитних договором. Пунктом 4.7. кредитного договору передбачено, що банк у випадках передбачених п. 2.10. цього кредитного договору вправі вимагати дострокового погашення кредиту, процентів та інших належних платежів за цим кредитним договором. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісії, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) право банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та інших належних до сплати платежів за цим кредитних договором виникає у разі прострочення сплати процентів, комісії, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць. Згідно пункту 2.2. договору поруки № 23462/2019/2 від 18.04.2019 р. поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитними договором. Станом на 21 вересня 2020 року за кредитним договором утворилася заборгованість в розмірі 1 383 611,87 грн., з яких: 1 176 033,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 193 489,72 грн. - заборгованість за відсотками; 3 902,00 грн. - понесені банком судові витрати; заборгованість за пенею - 10 186,46 грн. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Змістом частини 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до частини 1 статті 553, частин 2 та 3 статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитними договорами у зв`язку з порушенням умов договору згідно з частини 2 статті 1050 ЦК є наслідком невиконання або неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З урахуванням наведеного суд вважає вимоги позивача про солідарне стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором № 23462/2019 від 18.04.2019 р. в загальній сумі 1 379 709,87 грн., з яких 1 176 033,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 193 489,72 грн. - заборгованість за відсотками; заборгованість за пенею - 10 186,46 грн. є такими, що засновані на законі, оскільки позичальник та поручитель не виконували умови кредитного договору та договору поруки, тому повинені відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань. В свою чергу, щодо солідарного стягнення із відповідачів грошової суми у розмірі 3 902,00 грн., як понесених банком судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне: Згідно з частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, позивачем було належним чином повідомлено відповідача про умови кредитування в частині розміру відсотків на прострочену заборгованість і штрафу у фіксованій сумі та процентній складовій та узгодження з нею саме тих умов, які вважає узгодженими банк. При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів понесення позивачем судових витрат саме у розмірі 3 902,00 грн. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення із відповідачів зазначеної грошової суми. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме, в розмірі 20 695,65 грн. із розрахунку (розмір заявлених вимог 1 383 611,87 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 1 379 709,87 (99,71 %), розмір судового збору, що підлягав сплаті при звернення до суду з цим позовом 20 754,18 грн. (20 754,18 грн х 1 379 709,87 грн : 1 383 611,87 грн. = 20 695,65 грн). Беручи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial