Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернулося Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») в особі Філії «Центральне регіональне управління «Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 02.04.2007 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем, [PERSON] було укладено кредитний договір № 24-462/07-ШД, на підставі якого позичальнику, [PERSON] було надано кредит у розмірі 9 000 (дев'яти тисяч грн.) 00 коп. з терміном повного погашення заборгованості до 05 квітня 2010 р. з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору № 24-462/07-ШД між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір поруки від 06.04.2007 р. № 24-462/07-ШД-П з [PERSON]. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за договором станом на 06.03.2015 р. виникла заборгованість в сумі 84 179,70 грн., яка складається з: 8 385, 79 грн. прострочена заборгованість по відсоткам за період з 16.04.2010 р. по 22.10.2014 р.; 8 505, 00 грн. прострочена заборгованість по щомісячній комісії за кредитним договором за період з 01.04.2010 р. по 03.09.2014 р.; 67 288, 91 коп. пеня про прострочену заборгованість за період з 06.03.2014 р. по 06.03.2015 р. З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 84 179,70 грн., яка складається з: 8 385, 79 грн. прострочена заборгованість по відсоткам за період з 16.04.2010 р. по 22.10.2014 р.; 8 505, 00 грн. прострочена заборгованість по щомісячній комісії за кредитним договором за період з 01.04.2010 р. по 03.09.2014 р.; 67 288, 91 коп. пеня про прострочену заборгованість за період з 06.03.2014 р. по 06.03.2015 р. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідачі, представник відповідачів заперечували проти задоволення позовних вимог та клопотали про закриття провадження по справі у зв'язку з тим, що рішення по справі в якій позивачем виступає ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON], [PERSON] було винесено 29.06.2010 р. і вказане рішення сторонами не оскаржувалося. Суд, вислухавши позицію учасників процесу, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» являється правонаступником всіх прав і обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». 02 квітня 2007 р. громадянка [PERSON] звернулася до Банку «Фінанси та Кредит», з заявою на отримання кредиту в сумі 9 000 грн. 06 квітня 2007 р. між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений кредитний договір № 24-462/07-ШД. Предметом даного договору є надання Банком Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 9 000 грн для споживчих потреб, з терміном погашення кредитних ресурсів до 05 квітня 2010 року. Відповідно п. 3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов'язався щомісяця, в термін з "1" по "10" число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за Кредитними ресурсами у розмірі 250,00 грн. та нарахованими відсотками, відповідно до Графіку зниження розміру заборгованості, який є невід»ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 4.7 Кредитного договору - Позичальник щомісяця в строк з 1 по 10 число кожного місяця сплачує комісійну винагороду за надання Кредитних ресурсів у розмірі 157.50 грн. Зазначена у цьому пункті Договору комісійна винагорода Банка сплачується Позичальником щомісячно, за весь період до моменту повного виконання Позичальником зобов'язань по поверненю отриманих Кредитних ресурсів. Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі, відповідно до п. 3.1. кредитного договору на підставі письмової заяви Позичальника, за погодженням із Банком, здійснив видачу Кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в сумі 9 000 грн. Разом з тим судом встановлено, що [PERSON] скористалася кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала і виконує, систематично порушує виконання умов Кредитного договору, про що неодноразово попереджалася Банком повідомленнями щодо усунення порушень. Судом встановлено, що [PERSON] сплачувала грошові кошти порушуючи графік повернення Кредиту, тобто порушила умови п. п. 3.1, 3.3, 4.3, 4.7 кредитного договору. Відповідно до п. 4.9. Кредитного договору, сторони, підписанням Договору домовились, що у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль Щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування Кредитними ресурсами та/або Щомісячних комісійних винагород застосовується процентна ставка у розмірі 36 (тридцять шість) процентів та подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою, починаючи з одинадцятого числа місяця, в якому Позичальник не сплатив або несвоєчасно сплатив або сплатив не в повному обсязі третій поспіль вищезазначений платіж. Починаючи з 2008 р., [PERSON], не в повному обсязі сплачувала щомісячні платежі, а тому суд вважає, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» правомірно з дотримання вимог п.4.9. Кредитного договору з серпня 2009 р. змінив процентну ставку, оскільки підписавши кредитний договір, вважається що сторони досягли про це домовленості. Сума заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 16.04.2010 р. на момент подачі первісної позовної заяви в Богунський районний суд загалом становила 25 389, 97 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 5 477,50 грн.; заборгованість по щомісячній комісії за користування кредитом - 2 759,50 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1 291,19 грн.; заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії -15 861,78 грн. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч. 8 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях. Частиною 1 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції: приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб; відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів і банків-кореспондентів, у тому числі переказ грошових коштів з цих рахунків за допомогою платіжних інструментів та зарахування коштів на них; розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Згідно ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» як кредитні розглядаються операції, зазначені у пункті 3 частини першої та у пунктах 3 - 7 частини другої статті 47 цього Закону. Отже, ЗУ «Про банки та банківську діяльність» комерційним банкам надано право самостійно встановлювати процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях, при цьому не встановлено обмеження щодо операцій по яким встановлювати процентні ставки, а по яким комісійну винагороду. Згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів» а саме п.1, ст.11 - Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого, кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом із нарахованими відсотками. Отже сторонами даного правочину є кредитодавець (банк або інша фінансова установа) та позичальник (споживач) (п.1ст.1054 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 1056 ЦК України Позичальник має право відмовитись від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитора до встановленого договором строку його надання. Також, відповідно до п.6 ст.11 Закону "Про внесення змін до Закону України" Про захист прав споживачів" № 3161 "Споживач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин." Звертаємо увагу на той факт, що Відповідач-1 не відмовився від виконання умов договору, та не інформував Банк про неможливість виконань своїх зобов'язань за кредитним договором. Позичальник до моменту вирішення справи у суді взагалі не звертався до Банку, з метою внесення будь яких змін до Кредитного договору. В свою чергу Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, відкривши Позичальнику позичковий рахунок і здійснивши видачу Кредитних ресурсів на підставі письмової заяви останнього. Суд звертає увагу на той факт, що під час укладання Кредитного договору [PERSON] була ознайомлена в повному обсязі з умовами договору, а саме: особу та місцезнаходження кредитора, кредитні умови, зокрема мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, наявні форми кредитування, тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит виданий, варіанти повернення кредиту, можливість дострокового повернення кредитних коштів, а також відповідальність сторін за невиконання або порушення умов договору, та підтвердив згоду на укладення договору своїм підписом, що є повним дотриманням положень ст. 11Закону "Про внесення змін до Закону України" Про захист прав споживачів"№ 3161. Відповідно до п. 3.5 (б) Кредитного договору, у разі порушення Позичальником будь-яких умов Кредитного договору, Банк має право призупинити видачу Кредитних ресурсів, відмовити Позичальнику у продовженні строку дії Кредитного договору, а також вимагати дострокового повернення Кредитних ресурсів, оплати нарахованих процентів по ним, неустойки відповідно до умов Кредитного договору. Судом встановлено, що за зобов'язаннями [PERSON] перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» які випливають з кредитного договору, громадянка [PERSON], виступила поручителем і відповідає солідарно у тому ж обсязі, що і [PERSON], згідно п. п. 1.1., 2.1., 2.2., договору поруки № 24-462/07-ШД від 06 квітня 2007 р. [PERSON] теж ухиляється від виконання зобов'язань по договору. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконав визначені Договором умови якісно та в строк. Цей факт підтверджується підписаним обома сторонами Договору. Але на час направлення позову до суду ні [PERSON], ні [PERSON] не виконали покладених на них обов'язків, чим порушили положення Кредитного договору, Договору поруки та вимоги закону. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» неодноразово звертався до [PERSON] та [PERSON] з вимогою з метою врегулювати спір та сплатити виниклу заборгованість по Кредиту, але жодного разу відповіді від останніх отримано не було. 29 червня 2010 р. рішенням Богунського районного суду м. Житомира первісний позов Позивача був задоволений і на користь позивача стягнуто суму в розмірі 9 628.19 грн., а також судові витрати. 06.08.2010 р. по заяві ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Богунським ВДВС Житомирської області відкрито виконавче провадження відносно [PERSON] та [PERSON] В зв'язку з виконанням рішення суду Богунським ВДВС були закриті виконавчі провадження 27.01.2015 р. відносно [PERSON] а 25.11.2014 р. відносно [PERSON] Погашення нарахованої станом на 16 квітня 2010 р. - зазначеної в первісному позові до суду та зазначеної в рішення суду від 29 червня 2010 р., заборгованості [PERSON] та [PERSON] добровільно не здійснювалось. Однак [PERSON] продовжувала користуватись кредитними коштами, і, відповідно до норм цивільного законодавства та умов договору, зобов'язана сплатити відсотки та комісійну винагороду за їх використання, а також пеню. Таким чином, заборгованість за Кредитним договором існує, що підтверджується розрахунком суми боргу, станом на 06.03.2015 р. Враховуючи те, що останній платіж по поверненню заборгованості по тілу кредиту був здійснений 23.10.2014 року, то за зазначений період [PERSON] здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитними коштами та комісії. [PERSON] та [PERSON] попереджалися ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стосовно наявності простроченої заборгованості по Кредитному договору у Позичальника, про що їм Банком було направлено повідомлення-вимога про усунення порушень від 13 січня 2015 р. Однак, свої зобов'язання станом на 06.03.2015 р. [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконують, у зв'язку з цим виникає заборгованість по донарахованих відсотках, щомісячній комісії та штрафним санкціям (пені), яку останні також не сплачують. Таким чином, станом на 06 березня 2015 року заборгованість «Відповідачів» по донарахованню за період з 16 квітня 2010 року (дата звернення з первісним позовом) по 06 березня 2015 року складає - 84 179, 70 грн, а саме: заборгованість по тілу кредиту - 00,00 грн.; заборгованість по донарахованим відсоткам за кредитним договором в період з 16.04.2010 року по 22.10.2014 року - 8 383,79 грн.; заборгованість по донарахованій щомісячній комісії за кредитним договором в період з 16.04.2010 року по 30.09.2014 року - 8 505,00 грн.; заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії в період з 06.03.2014 року по 06.03.2015 року - 67 288,91 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За змістом положень ч. 4 ст. 559 ЦК України для припинення поруки має настати декілька умов: настання строку, визначеного у договорі поруки, або настання строку виконання основного зобов'язання; непред'явлення вимог до поручителя протягом шести місяців з дня настання такого строку. При цьому строк настання виконання основного зобов'язання може настати у строк, визначений договором або законом. Згідно правового висновку Верховного суду України, викладеному у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України,або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. З урахуванням того, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся про стягнення з [PERSON], як поручителя [PERSON] по заборгованості по кредиту по спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, суд вважає що у задоволені цієї частини позовних вимог слід відмовити. Суд,

Outcome: partial