Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

у травні 2014 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2011 року задоволено позов [PERSON] Постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за 1/12 частину квартири [ADDRESS] в розмірі 41 504 грн. та припинити право власності [PERSON] на вказану частину квартири. На підставі вказаного судового рішення 13 грудня 2011 року Голосіївський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 2-1421/11 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 41 504 грн. та було відкрито виконавче провадження ВП № 30816169. 07 березня 2012 року позивач сплатила на користь відділу державної виконавчої служби Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області вказану суму, у зв"язку з чим постановою від 20 березня 2012 року державного виконавця вказане виконавче провадження було закінчено. Оскільки право власності [PERSON] на 1/12 частину квартири [ADDRESS] припинено після отримання грошової компенсації, тому позивач просить визнати за нею право власності на вказану частину квартири. В судове засіданні позивач не з"явилася, надіслала заяву про слухання справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 1/12 частина квартири [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Шавша Г.М. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2010 року відкрито провадження у цивільній справі № 2-7680/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2011 року, виправленому ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2011 року, позов [PERSON] задоволено частково. Постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за 1/12 частину квартир [ADDRESS] в розмірі 41 504 грн. Припинено право власності [PERSON]. на вказану частину квартири. (а.с. 4-5) З матеріалів справи вбачається, що 13 грудня 2011 року Голосіївський районний суд м. Києва на підставі вказаного судового рішення видав виконавчий лист № 2-142/11 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 41504 грн. Державним виконавцем відділу державної виконавчої сліжби Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області було відкрито виконавче провадження ВП №30816169. 07 березня 2012 року [PERSON] сплатила через АТ "УкрСиббанк" на рахунок ВДВС Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області грошові кошти у розмірі 45 689,40 грн., що підтверджується квитанцією № 123. (а.с. 6) Постановою від 20 березня 2012 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області Дорогова О.Б. виконавче провадження ВП № 30816169 закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки борг стягнуто та перераховано на користь стягувача в повному обсязі. (а.с. 7) Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] має загальну площу 44,50 кв.метри, житлову площу 29,30 кв.метри. З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з позовом у 2010 році, [PERSON] посилався на те, що належна йому частка в спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне користування нерухомим майном є неможливим, а припинення права власності на частку у квартирі не завдасть йому істотної шкоди. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Зі змісту цієї норми закону вбачається, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Питання чи є частка незначною, підлягає вирішенню судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, також має робитись у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який спільним майном. Постановляючи рішення від 07 жовтня 2011 року, суд виходив з того, що частка [PERSON] є незначною, її виділ в натурі неможливий, [PERSON] не заперечувала проти компенсації вартості 1/12 частини квартири. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що вона сплатила на користь [PERSON]. грошову компенсацію вартості належної йому 1/12 частини квартири. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 415,05 гривень судового збору.

Outcome: approved