Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

12 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 35928,44 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2007 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 10.10.2007 року до його повноліття. Відповідач спочатку сплачував аліменти, але з 2011 року він не сплачував жодного разу встановлені судом аліменти на утримання дитини. Через це утворилася заборгованість по стягненню аліментів. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області станом на 01.03.2018 року загальна заборгованість [PERSON] за аліментами становила 26827,94 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області станом на 28.02.2019 року загальна заборгованість [PERSON] за аліментами складала 35928,44 грн. У березні 2019 року відповідач сплатив усю заборгованість по аліментам у розмірі 35930 грн. Сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2011 року по 01.03.2019 року виходячи з наведеного позивачем розрахунку склала 470734,58 грн. Враховуючи те, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, який не може перевищувати 100 % заборгованості за аліментами, позивач просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 35928,44 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала з підстав викладених в ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, надав відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог. При цьому посилався на те, що він до виїзду за межі України у 2011 році сплатив усю суму аліментів до повноліття дитини. Відповідач зазначив також, що виконавче провадження після сплати ним повністю аліментів у 2011 році було закінчено, але з 11.01.2016 року виконавче провадження було поновлено. Також вказав, що позивач неодноразово ініціює різні справи пов"язані із аліментними зобов"язаннями, які на його думку є штучними, в тому числі і кримінальне провадження щодо ухилення його від сплати аліментів, але дане кримінальне провадження було закрито. Вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, та оскільки ним повністю погашено заборгованість по аліментам, вважає відсутній предмет спору. Заслухавши пояснення, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками неповнолітнього [PERSON] . [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2007 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 10.10.2007 року до його повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-3551 державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області станом на 01.03.2018 року загальна заборгованість [PERSON] за аліментами з 28.10.2011 року становила 26827,94 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області станом на 28.02.2019 року загальна заборгованість [PERSON] за аліментами складала 35928,44 грн. При цьому у зв"язку із змінами у Законі України" "Про виконавче провадження" від 03.07.2018 року, виконавчець стягує розмір аліментів визначений у виконавчому листі з боржника не менше мінімального гарантованого розміру передбаченого СК України. У березні 2019 року відповідач сплатив усю заборгованість по аліментам у розмірі 35930 грн., що підтверджується випискою про надходження по картці/рахунку [PERSON] від 29.03.2019 року. Позивач просить стягнути неустойку за період з 01.10.2011 року по 01.03.2019 року, даний період включено в розрахунок заборгованості наданий державними виконавцями. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 1ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Факт невиконання платником аліментів [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними державними виконавцями. В тому числі у постанові Харківського апеляційного суду від 07.03.2019 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, також зазначено, що докази виконання відповідачем рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов"язків щодо утримання неповнолітнього сина, покладених на нього судовим рішенням. Як наслідок, в такому випадку настає відповідальність відповідача, передбачена ст. 196 СК України. Водночас, щодо визначення розміру пені за несвоєчасне виконання зобов`язань боржником, суд зазначає наступне. Суд звертає увагу, що Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц відступив від попередніх правових позицій щодо розрахунку пені та вказав, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. На підставі вказаного суд погоджується з формулою розрахунку пені, наданим позивачем, так як він узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18. Тому суд погоджується з розрахунком пені, який наданий позивачем, відповідно до якого, сума неустойки за період з жовтня 2011 року до березня 2019 року складає 470734,58 грн. Щодо доводів відповідача з приводу погашення ним заборгованості по аліментам. То суд зазначає, що дійсно, в матеріалах цивільної справи міститься виписка по надходженням по картці/рахунку позивача за 29.03.2019 року (а.с.44), з якої вбачається, що [PERSON] погасив заборгованість за аліментами в розмірі 35930 гривень. Однак погашення цієї заборгованості за аліментами відбулось лише 29 березня 2019 року, тоді як пеня за прострочення сплати аліментів стягується за зовсім інший період часу з жовтня 2011 року до березня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною першою статті 196 СК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, які набрали чинності 08 липня 2017 року, передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, тобто, у даному випадку, не більше 35 928,44 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути суму пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі - 35 928,44 грн. На підставі зазначеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved