Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач - ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про виселення без надання іншого житлового приміщення. Позовні вимоги обгрунтовані наступним. [PERSON] звернулась до ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» з заявою про надання їй ліжко-місця в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. На підставі даної заяви 01.10.2013 року сторони уклали договір №37 на тимчасове перебування в гуртожитку, відповідно до якого відповідача будо тимчасово поселено до кімнати [NUMBER] у гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], а у подальшому за її згодою було переселено до кімнати [NUMBER]. Строк дії даного договору закінчився 31.12.2013 року. Після закінчення строку дії договору позивач запропонував відповідачці укласти новий договір №19 від 01.04.2013 року на тимчасове перебування в гуртожитку, проте, остання відмовилась від його підписання. Враховуючи, що відповідач відмовилась від підписання нового договору на тимчасове перебування у гуртожитку, у відповідача виникла заборгованість, 05.08.2014 року їй було направлено письмове повідомлення про необхідність добровільного звільнення кімнати та виселення з гуртожитку. Дане повідомлення відповідач отримала, проте, розписатись про факт його отримання відмовилась, про що був складений відповідний акт. У добровільному порядку відповідач відмовилась звільнити кімнату [NUMBER] в гуртожитку та виселитись, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про виселення без надання іншого житлового приміщення. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували з тих підстав, що письмове повідомлення про звільнення кімнати та виселення з гуртожитку відповідач не отримувала і не могла отримати, оскільки перебувала за межами України. Відповідач пояснила, що у трудових відносинах з ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» на момент вселення до гуртожитку не перебувала і на даний час не перебуває, проте, вона є працівником Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», (працює двірником); на даний час балансоутримувачем будинку гуртожитку є саме Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», оскільки відповідно до акту приймання - передачі нежитлового приміщення по договору оренди будівлі гуртожитку №1 від 10.04.2013 року будівля гуртожитку передана до вказаного підприємства, тому, відповідно, ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» не є належним позивачем у даній справі та не має права вимоги про виселення до відповідача. Ухвалою суду від 09.02.2015р. до участі в справі залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору - Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що відповідно до акту приймання - передачі нежитлового приміщення від 02.02.2015р. будівля гуртожитку за адресою: [ADDRESS] юридично передана з балансу ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» на баланс КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», проте, фактично передача не відбулася. КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» є структурним підрозділом Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, відповідач [PERSON] дійсно працює у вказаному підприємстві на посаді двірника 2 розряду з вересня 2013 року, тому вимога юридичної особи, що не є балансоутримувачем будівлі гуртожитку про виселення мешканців цього гуртожитку не підлягає задоволенню. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін та їх представників, допитавши заявлених сторонами свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, судом встановлено наступне. Згідно з п. 1 розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 544 від 10 квітня 2006 року, 10.04.2006 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією було укладено договір оренди з ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" на будівлю гуртожитку та зовнішніх інженерних мереж за адресою: [ADDRESS] (загальною площею жилих та нежилих приміщень 1946,6 кв.м.) терміном на 10 років під гуртожиток для співробітників підприємства. Пунктами 1, 3 розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 478 від 21 серпня 2013 року передбачено, що з метою утримання і належного обслуговування гуртожитку на [ADDRESS], Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва спільно з ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" необхідно створити в установленому порядку комісію з питань приймання-передачі з балансу на баланс будівлі гуртожитку на [ADDRESS] у Дніпровському районі м. Києва в термін до 27 серпня 2013 року. Відділу обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації спільно з ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" провести до 05 вересня 2013 року інвентаризацію зареєстрованих осіб та осіб, що проживають без реєстрації в гуртожитку на [ADDRESS] у Дніпровському районі м. Києва. Пунктом 1 розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 762 від 24 грудня 2013 року пункти 1, 2 вищезазначеного розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 478 від 21 серпня 2013 року було викладено в наступній редакції: 1. Комунальному підприємству "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" спільно з ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" створити в установленому порядку комісію з питань приймання-передачі з балансу на баланс будівлі гуртожитку на [ADDRESS] у Дніпровському районі м. Києва в термін до 31 грудня 2013 року; 2. Закріпити в установленому порядку будівлю гуртожитку на [ADDRESS] у Дніпровському районі м. Києва на праві господарського відання за комунальним підприємством "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" з дати оформлення акту приймання - передачі зазначеної будівлі". Наказом КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» №264 від 10.06.2014 року було створено комісію з питань приймання-передачі з балансу ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» на баланс КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» гуртожитку по [ADDRESS] та зазначено, що прийом-передачу приміщення гуртожитку по [ADDRESS] провести за умови звільнення всіх кімнат від проживаючих та зняття їх з реєстрації. 02.02.2015 року було складено акт приймання - передачі будівлі гуртожитку, при цьому, керівник ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» [PERSON], згідно наявного у справі акту, відмовилася, а допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (комендант гуртожитку, підпис якої міститься на акті), спростувала факт підписання нею вказаного акту приймання-передачі. Свідок [PERSON] (працівник КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва) в судовому засіданні зазначила, що триває процес формування тарифів на комунальні послуги, а передача будівлі гуртожитку по [ADDRESS] з балансу ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" на баланс КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» наразі вирішується керівництвом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005р. (преамбула), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами. З довідкової таблиці по обліку основних засобів ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" за період 01.01.2015 по 11.03.2015 р. убачається, що будівля гуртожитку по [ADDRESS] перебуває на балансі позивача - ТОВ «Дніпровська плодоовочева база». Відповідно до акту розмежування балансової належності каналізаційних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 19.12.2006 року, балансова належність каналізаційних мереж по [ADDRESS] покладена на позивача - ТОВ «Дніпровська плодоовочева база». Відповідно до рахунків, квитанцій на сплату послуг за користування електроенергією ПАТ «Київенерго», останні виставляються і сплачуються позивачем - ТОВ «Дніпровська плодоовочева база», а надані представниками позивача доказами підтверджується факт утримання на балансі двох ТП. Також, 03.02.2015 року між ПАТ «СК «Оранта-Січ» та ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" було укладено договір страхування орендованого майна №СМО -006/15, яким застрахованим майном є будівля гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказів того, що юридична особа - КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» утримує на балансі будівлю гуртожитку, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом, суду не надано. Отже, доводи про те, що позивач не є балансоутримувачем будівлі гуртожитку на час розгляду справи, суд оцінює критично, оскільки вони не доведені належними і допустимими доказами. На підставі наданих сторонами суду доказів, встановлено, що 01.10.2013 року між ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» та [PERSON] було укладено договір №37 на тимчасове перебування в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] в кімнаті [NUMBER] та договір № 37 на надання додаткових послуг по утриманню житлового приміщення та прибудинкової території. Строк дії обох договорів - до 31.12.2013 року. Запропонований для підписання після закінчення строку дії вищезазначених договорів Договір № 19 про тимчасове перебування в гуртожитку від 01.04.2014 року та договір № 19 на надання додаткових послуг по утриманню житлового приміщення та прибудинкової території від 01.04.2014 року, відповідач відмовилась підписати. 05.08.2014 року ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» [PERSON] було направлено письмове повідомлення про необхідність добровільного звільнення кімнати та виселення з гуртожитку. Від підпису про отримання вказаного повідомлення відповідач також відмовилась, що підтверджується актом від 30.08.2014 року. Відповідно до даних закордонного паспорту [PERSON] в період за 20.07.2014 до 24.08.2014 р. вона знаходилась за межами України. Натомість, цей факт не оспорюється і позивачем. Як показала в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] (комендант гуртожитку), дійсно відповідач на дату, зазначену у повідомленні була відсутня, проте, свідок особисто повідомила відповідача одразу ж після її приїзду про письмове повідомлення та про його зміст, але відповідач відмовилась від його отримання, про що і було складено акт. З приводу договорів від 01.04.2014р. свідок пояснила, що також особисто пропонувала відповідачці підписати договір з новим строком дії. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що будь-яких договорів з [PERSON] Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» після підписання акту приймання-передачі будинку гуртожитку, предметом яких було б житлове приміщення у гуртожитку, не укладалося. Відповідно до ч. 3 ст. 98 Житлового кодексу УРСР тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 3 ст. 116 Житлового кодексу УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Самоправно зайнятим вважається приміщення, в якому мешкає особа без відповідного рішення про надання їй цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Відповідно до ч. 3 ст. 168 Житлового кодексу УРСР укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем доведено, що правові підстави для проживання [PERSON] в кімнаті [NUMBER] по [ADDRESS] у м. Києві відсутні, оскільки відповідач самоправно займає жиле приміщення без відповідного рішення, не є працівником позивача, студентом, учнем, не має ордеру від адміністрації підприємства, не зареєстрована в кімнаті гуртожитку. Право вимоги позивача, як балансоутримувача будівлі гуртожитку, до відповідача про виселення, доведено та, як зазначено вище, наказом КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» №264 від 10.06.2014 року було створено комісію з питань приймання-передачі з балансу ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» на баланс КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» гуртожитку по [ADDRESS], де зазначено, що прийом-передачу приміщення гуртожитку по [ADDRESS] має бути проведене за умови звільнення всіх кімнат від проживаючих та зняття їх з реєстрації. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн Відповідно до ст. 88 ЦПК України, вищезазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved