Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2003409123 від 12 квітня 2013 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 25000 гривень 00 копійок та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки, при цьому платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи за строку кредиту, в розмірі, вказаному в графіку платежів. Всупереч договірним зобов'язанням відповідач не здійснював чергове погашення за кредитом, чим прострочив виконання зобов'язання щодо місячної сплати процентів за користування наданими кредитами, що прямо передбачено умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 27 лютого 2015 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 24898 гривень 60 копійок, з яких 19790 гривень 97 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 1 гривня 54 копійки - залишок заборгованості за відсотками; 5106 гривень 09 копійок сума комісії, у зв'язку з чим банк має право вимагати дострокового погашення кредиту. Згідно з умовами договору факторингу №21/07/2014 від 21 липня 2014 року ПАТ "ОТП Банк" у відповідності до ст.ст.512,514,1077-1079,1082,1084 ЦК України відступило, а ТОВ "Факторинг Україна" прийняло право вимоги за укладеним між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] договором про надання споживчого кредиту №2003409123 від 12 квітня 2013 року, в зв'язку з чим до позивача перейшли права вимоги повернення кредитних коштів від відповідача, який не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання, а ТОВ "ОТП Факторинг України" є правонаступником ПАТ "ОТП Банк". Прохали стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в примусовому порядку. Представник позивача ТОВ "ОТП Факторинг України", який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.38), у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та прохали його задовольнити, а у разі неявки відповідача не заперечували проти розгляду справи в порядку заочного провадження (а.с.43 - 44). Згідно клопотання доданого до заяви, прохали рахувати вірним ім'я відповідача "Євген", згідно паспорта, замість невірного "Євгеній", як помилково вказано в позовній заяві (а.с.46). Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.40,42), в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, за якою позов визнав, оскільки отримував кредит, але не може своєчасно погасити із-за відсутності грошових коштів. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки(штрафу, пені), якою відповідно до ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2003409123 від 12 квітня 2013 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 25000 гривень 00 копійок строком на 24 місяці (а.с.7-10), зі сплатою відсотків у розмірі 0.01% річних (п.1.1), щомісячної комісії за обслуговування кредиту, розмір якої визначено в графіку платежів, що є невід'ємною частиною договору (п.1.4,5) і терміном повернення кредиту до 12 квітня 2015 року. Відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним, а також інших передбачених договором платежів в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, що є додатком 1 до договору, погасити кредит не пізніше 26 липня 2015 року (п.1.4.1 - 1.4.13). Згідно п.1.5.4 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором: строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, при цьому зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення позикодавцем на адресу позичальника відповідної вимоги рекомендованим листом ( а.с.8). 21 липня 2014 року ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "Факторинг Україна" (а.с.32039) уклали між собою договір факторингу №21/07/2014, за умовами якого ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "Факторинг Україна" прийняло право грошової вимоги за укладеним між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] договором про надання споживчого кредиту №2003409123 від 12 квітня 2013 року (а.с.16-22), про що листом від було повідомлено боржника (а.с.47-48). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), а відповідно до ст.1078 цього Кодексу, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за кою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), при цьому згідно ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. З урахуванням зазначеного, до позивача ТОВ "Факторинг Україна" перейшли права вимоги повернення кредитних коштів від відповідача [PERSON] згідно ст.625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання, в зв'язку з чим відповідно до ст.512 ЦК України, якою передбачено підстави заміни кредитора у зобов'язані, в тому числі і передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), до позивача ТОВ "Факторинг Україна" перейшло право вимоги повернення кредитних коштів від відповідача, так як за положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч договірним зобов'язанням в установлені графіком терміни відповідач не здійснив чергове погашення за кредитом, у зв'язку з чим станом на 27 лютого 2015 року згідно розрахунків позивача (а.с.11-12, 45) виникла заборгованість за кредитом в розмірі 24898 гривень 60 копійок, з яких 19790 гривень 97 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 1 гривня 54 копійки - залишок заборгованості за відсотками; 5106 гривень 09 копійок сума комісії, чим прострочив виконання зобов'язанням та внаслідок чого у банка виникло право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рішенням суду, так як останні платежі були здійснені боржником. Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача за кредитним договором №2003409123 від 12 квітня 2013 року заборгованість в загальній сумі 24898 гривень 60 копійок та витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved