Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № ZRSWAN02000171 від 11.10.2006 року у розмірі 15948.09 доларів США. Мотивуючи тим, що 11.10.2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZRSWAN02000171, згідно якого банк надав останньому кредит в сумі 36534.87 доларів США, на термін до 10.10.2013 року, а відповідач зобов"язався, повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує. Станом на 15.08.2011 року заборгованість за кредитом становить 15948 доларів США, в тому числі заборгованість за кредитом 11346.59 доларів США, заборгованість по процентах 2823.01 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 1779.10 доларів США. У відкритому судовому засіданні представник позивача Ляхов О.В. позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові. У відкритому судовому засіданні відповідач і його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. Пояснили, що відповідач даний кредит не отримував, він був перерахований за придбаний автомобіль. Відповідач сплачував даний кредит, але в подальшому захворів і з метою погашення кредиту віддав позивачу автомобіль, в зв"язку з чим погасив борг. Крім того відповідач є інвалідом 1 групи, а тому не може сплачувати дану заборгованість. З"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно із ч. 1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, 11.10.2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZRSWAN02000171, згідно якого банк надав останньому кредит в сумі 36534.87 доларів США, на термін до 10.10.2013 року, а відповідач зобов"язався, повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором(а.с.9-10). Факт виконання своїх зобов"язаннь банку перед відповідачем та факт отримання коштів за кредитним договором № ZRSWAN02000171 від 11 жовтня 2006 року підтверджується рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10 грудня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ " ПриватБанк" про визнання кредитного договору в частині валюти удаваним правочином, визнання кредитного договору укладеним у національній валюті - гривні, яке в силу ч. 3 ст .61 ЦПК України є преюдиційним( а.с. 172, 173). Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дані кошти були перераховані банком на придбання автомобіля HOVER CUV, та на сплату страхових внесків, даний факт підтверджується рахунком - фактурою № СФ-0002813(а.с.69). Відповідачем був отриманий даний автомобіль - даний факт сторони не оспорюють. Крім того [PERSON] використовував даний автомобіль, та проводив погашення даного кредиту по кінець 2008 року, даний факт сторони не оспорюють. Однак в подальшому в зв"язку з неможливістю погашення кредиту внаслідок хвороби автомобіль 15.01.2009 року відповідачем був переданий представнику банку, що підтверджується актом передачі заставного майна(а.с.83). 12.03.2009 року на рахунок призначений для зарахування заборгованості по кредитному договору № ZRSWAN02000171 від 11 жовтня 2006 року укладеному між ПАТ КБ " ПриватБанк" та [PERSON] надійшли кошти від продажу заставного транспортного засобу в розмірі 10759.73 дол.США. Після розподілення коштів заборгованість [PERSON] по даному кредитному договору станом на 13.03.2009 року складала 11346.59 доларів США, та складалася з заборгованості по тілу кредиту, що підтверджується довідкою ПАТ КБ "Приват Банк" від 27.11.2014 року(а.с.182). Тобто відповідачем заборгованість перед банком в повному обсязі погашена не була. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється, в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавити Банку грошові кошти: щомісячний платіж, для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідачем зобов'язання за договором кредиту в подальшому належним чином не виконувалися. Станом на 15.08.2011 року заборгованість за кредитом становить 15948 доларів США, в тому числі заборгованість за кредитом 11346.59 доларів США, заборгованість по процентах 2823.01 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 1779.10 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с.6-7). Такими діями відповідач порушив умови договору. Дане порушення є істотним, оскільки внаслідок завданої відповідачем шкоди, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Оскільки даний кредит наданий правомірно в іноземній валюті, і позивач просить його стягнути в іноземній валюті, за таких умов позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 11346 доларів США підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується застосування позовної давності, клопотання про застосування якої заявив представнике відповідача, то загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених вище правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З врахуванням наведеного, часткового виконання відповідачем зобов'язань з погашення кредиту, що свідчить про визнання ним свого боргу перед позивачем та переривання перебігу позовної давності, з моменту передачі автомобіля, то суд вважає, що позивач звернувся до суд з даним позовом в межах позовної давності. Що стосується стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом, то суд вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню повністю, оскільки їх стягнення передбачено договором. Що стосується позовних вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов"язаннь за договором з відповідача, то суд прийшов до наступного. Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи після отримання даного кредиту відповідач став інвалідом 1 групи, що підтверджується, що підтверджується випискою з Житомирського онкологічного динспансеру, та копією посвідчення( а.с.30). Крім того в судовому засіданні відповідач зробив відповідну заяву про зменшення даних відсотків. А тому суд вважає, що розмір пені може бути зменшений і підлягає стягненню пеня в розмірі 1 долар США. Оскільки відповідач є інвалідом 1 групи, то відповідно до ст. 5 Закону України " Про судовий збір" звільнений від сплати судового забору. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, то він компенсується за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial