Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" надав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за послуги теплопостачання, мотивуючи тим, що відповідач своєчасно не оплачував за спожиту теплову енергію, що призвело до утворення боргу за період з 01.02. 2009 року по 01.11. 2013 року в розмірі - 4934,89грн. , які просили стягнути на користь позивача. Представник позивача за дорученням в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав повністю, пояснив, що оплату проводив лише за фактично надані послуги, а так як в період 2009-2010р.р. послуги надавалися не в повному обсязі, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Крім цього, послався на те, що договору між КП Білоцерківської міської ради Білоцерківтепломережа та [PERSON] не укладалося, а тому, нарахована заборгованість є безпідставною. Просив застосувати до правовідносин строк позовної давності. В судове засідання 12.03.2014р. відповідач не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно письмової розписки. Заслухавши пояснення представника позивача за дорученням, відповідача в судових засіданнях17.01.2014р., 21.02.2014р., 05.03.2014р., покази свідка, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є мешканцем квартири [ADDRESS], яка має опалювальну площу 74,7 кв.м. Дані обставини підтверджуються розрахунковим листом абонента по особовому рахунку № 22868-6. Також в судовому засіданні було встановлено, що за період з 01.02. 2009 року по 01.11. 2013 року за надані послуги теплопостачання у квартирі відповідача, були здійснено оплату не в повному обсязі, станом на 1.11.2013р. існує заборгованість 4934,89грн. Тобто з наданого позивачем розрахунку вбачається, що дійсно відповідач не проводив своєчасно та в повному обсязі оплату за теплопостачання квартири, що і призвело до виникнення заборгованості. При цьому, суд виходить з ст. 67 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. [NUMBER] ЖК України до відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також правила цивільного законодавства України. Згідно з ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Позивач, на підтвердження своїх позовних вимог, в судовому засіданні надав докази правомірності застосування тарифів по оплаті за теплову енергію та обґрунтував позовні вимоги положеннями п.5 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - згідно з яким споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Представник позивача довів в судовому засіданні, що саме КП Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді м. Біла Церква, що підтвердив рішенням 31 сесії Білоцерківської міської ради четвертого скликання № 388 від 23.12.2005 року Відповідно до ст..7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Постановою КМ України від 01.06.2011р. № 869 затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, згідно з п.4 якого - двоставковий тариф на теплову енергію - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної). Тобто позивач, як виконавець житлово-комунальних послуг, в розрахунковому періоді здійснював розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво цих послуг, подавав їх на затвердження органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Також, суд виходить з вимоги ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» , якою до обов»язків споживачів віднесено - 1) укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору. Представник позивача послався на те, що у місцевих засобах масової інформації постійно розміщується інформація для споживачів щодо необхідності укладення договору про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання. При цьому, послався на газету «Копейка» від 20.01.2010р. в якій розміщене таке оголошення. Тобто, суд критично оцінює твердження відповідача щодо неправомірного стягнення з нього заборгованості за надані послуги, оскільки ним не заперечується факт надання таких послуг, а відсутність письмового договору сама по собі не знімає обов»язку з споживача послуг про їх оплату. Крім цього, суд критично оцінює твердження відповідача щодо не виконання позивачем Закону України «Про житлово комунальні послуги», а саме не надання їх в повному обсязі та належної якості. Суд, враховує те, що позовна заява підлягає до розгляду за період позовної давності, перебіг якої починається з червня 2010р. по 1.11.2013р., оскільки судовий наказ по справі про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання з [PERSON] на користь КП Білоцерківської міської ради Білоцерківтепломережа був постановлений 17.06.2013р. Крім цього, судом звернуто увагу, що докази надані відповідачем, в тому числі акт-претензія від 27.01.2010р., лист міського голови Савчука В.П. від 12.01.2010р., акт обстеження квартири [ADDRESS] від квітня 2010р.,акт від 22.04.2010р., лист начальника УЖКГ від 18.12.2009р., скарга мешканців житлового будинку по [ADDRESS] від 24.12.2009р. не стосуються періоду, який розглядається судом в межах строку позовної давності. Це також підтверджено свідком [PERSON], який показав, що послуги неналежної якості надавалися в період опалювального сезону 2009-2010р. р. Згідно листа директора «Білоцерківтепломережа» Гмиріна А.П. від 09.12.2010р. № 343 вбачається, що дійсно у зв»язку з неготовністю житлового будинку до опалювального періоду, балансоутримувачем КП БМР ЖЕК-1 було проведено ряд робіт на внутрішньо-будинковій системі для покращення якості теплопостачання, а мешканцям проведено перерахунок за період з 09.10.2010р. по 25.10.2010р. В судовому засіданні представник позивача надав суду акт обстеження квартир в будинку по [ADDRESS] від 22.10.2010р., згідно з яким дійсно температура в житлових приміщеннях квартир [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] не відповідала нормі, а тому проводився перерахунок та сума перерахунку становила 17,93грн. за відхилення від якісних показників. Дані обставини повністю підтверджуються і розрахунковим листом абонента по особовому рахунку 22868-6, згідно з яким нараховану оплату за листопад 2010р. було зменшено на 17,93грн. Інших належних доказів, на підтвердження не надання послуг з опалення та підігріву води, відповідачем до суду не надано, а також судом враховується відсутність доказів оформлення претензій споживача до виконавця послуги, передбаченої ст.18 Закону України «Про житлово комунальні послуги». Судом враховується клопотання відповідача щодо застосування строків позовної давності, які згідно з ст.. 257 ЦК України визначені у три роки. Відповідно до ч.4 ст.267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що до стягнення на користь позивача підлягає сума заборгованості, яка утворилася за період за три роки перед постановленням Білоцерківським міськрайонним судом судового наказу від 17.06.2010р., тобто з червня 2010р. по 1 листопада 2013р. За вказаний період по квартирі відповідача було всього нараховано до сплати 9807,37грн., сплачено всього - 7613,12грн., залишок заборгованості становить - 2194,22грн. А тому в решті позовних вимог необхідно відмовити. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір - 101,0грн. на користь позивача, у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial