Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Турутя З.О., 15.09.2020 року звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Куряжський домобудівельний комплекс», в якому просить зобов`язати ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» передати майнові права за Договором купівлі-продажу майнових прав №2915 від 17.04.2013 року шляхом підписання та передачі [PERSON] акту прийому-передачі майнових прав на квартиру [ADDRESS] , стягнути з відповідача на користь позивача 100000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17.04.2013 року між АТ «КДБК» (продавець) та нею - [PERSON] (покупцем) було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №2915, відповідно до п.2.1 якого продавець зобов`язується передати майнові права на квартиру у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майнові права на квартиру та оплатити їх на умовах та в порядку, визначених у цьому Договорі. У відповідності до п. 1.2 Договору, з урахуванням змін, внесеними Додатковою угодою від 22.03.2018 № 2 до Договору, Квартира - об`єкт нерухомості, який буде створено у майбутньому, складова і невід`ємна частина Об`єкту капітального будівництва, майнові права на яку купує Покупець, та має наступні характеристики: [ADDRESS] ; кількість кімнат:\~2\~(дві).Відповідно до\~п.\~3.2\~Договору Продавець\~зобов`язаний передати\~майнові права\~на квартиру\~в 3\~-\~х денний\~строк з\~дня здійснення\~Покупцем повної\~оплати майнових\~прав.\~Майнові права\~на квартиру\~за цим\~Договором передаються\~Продавцем Покупцю\~шляхом підписання\~Акта приймання-передачі\~майнових прав.Згідно п.\~3.4.1\~Договору Покупець\~зобов`язаний оплатити\~майнові права\~на квартиру,\~дотримуючись графіка\~оплати майнових\~прав на\~Квартиру,\~передбаченого розділом\~4\~цього Договору.Виконуючи обов`язки\~за Договором\~вона в\~повному обсязі\~виконала вимоги\~Договору,\~оплативши в\~повному обсязі\~майнові права\~на квартиру,\~проте Відповідач\~не виконав\~обов`язки і\~не передав\~майнові права\~на квартиру.\~У листі\~від 06.08.2020\~№ 287\~Відповідач запропонував:\~«Розірвати договір\~купівлі-продажу\~майнових прав\~від 17.04.2013\~року №2915\~за згодою\~сторін.\~В цьому\~випадку АТ\~«КДБК» поверне\~сплачені нею\~кошти протягом\~120\~календарних днів,\~і в\~разі обрання\~цього варіанту\~пропонується підписати\~додаткову угоду\~про розірвання\~Договору.За іншим\~варіантом вона\~сплачує на\~поточний рахунок\~АТ «КДБК»\~грошову суму\~у розмірі\~15431,54\~гри. в якості\~відшкодування витрат\~на послуги\~теплопостачання до\~належної їй\~квартири [ADDRESS] \~та прибуває\~до відділу\~продажів АТ\~«КДБК» з\~підтверджуючими таку\~оплату документами.\~Після цього\~їй будуть\~надані документи,\~необхідні для\~реєстрації права\~власності на\~квартиру,\~а також\~буде узгоджено\~конкретні дату\~та час\~огляду квартири.Орієнтовні дата\~та час\~огляду квартири\~-\~20\~серпня 2020\~року об\~11.00.\~При цьому\~зазначено,\~що в\~разі невиконання\~нею вимоги\~про сплату\~відшкодування витрат\~на послуги\~теплопостачання огляд\~квартири не\~відбудеться,\~а АТ\~«КДБК» буде\~вимушене стягнути\~з неї\~вказану суму\~в судовому\~порядку.»\~Позивач,\~вважає такі\~дії Відповідача,\~що полягають\~у відмові\~в передачі\~майнових прав\~на квартиру\~незаконними з\~огляду на\~те,\~що наявність\~боргу за\~комунальні послуги\~не є\~законною підставою\~для відмови\~в передачі\~майнових прав\~на кватиру.\~Наявність заборгованості\~за комунальні\~послуги,\~тобто зобов`язання,\~які виникають\~з інших\~договорів жодним\~чином не\~впливають на\~зобов`язання,\~передбачені Договором\~купівлі продажу\~майнових прав\~від 17.04.2013\~№ 2915.\~Крім того,\~представник позивача\~вважає,\~що діями\~відповідача позивачу\~спричинено моральну\~шкоду,\~яка полягаєв тому, що внаслідок незаконних\~дій Відповідача,\~вона відчувала\~стрес,\~душевні страждання,\~хвилювання,\~розлади здоров`я,\~зміни психоемоційного\~стану,\~вона була\~змушена відволікатися\~від своїх\~звичайних справ\~та професійних\~планів,\~докладати додаткових\~зусиль та\~витрачати час\~для захисту\~своїх прав.Позивач не\~має у\~власності будь-якого\~житла,\~тому квартира,\~майнові права\~на яку\~остання придбала\~в Відповідача,\~мало бути\~її першим\~житлом.\~Позивач розраховувала\~на поліпшення\~житлових умов\~майже на\~два роки\~раніше і,\~у зв`язку\~з порушенням\~прав з\~боку Відповідача,\~перебувала у\~гірших житлових\~умовах.Позивач мала б можливість здійснити ремонтні роботи у квартирі та жити у власному житлі, проте, внаслідок невиконання зобов`язань Відповідачем остання була вимушена жити в родичів або орендувати житло, тому завдану моральну шкоду вона оцінює в 100000,00 грн. Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що дійсно, між позивачкою та АТ «КДБК» 17 квітня 2013 року був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №2915 (далі - Договір), у відповідності до якого [PERSON] придбала майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Також сторонами за договором було підписане зобов`язання, яке є документом, який регулює відносини сторін, пов`язані з передачею квартири після здачі будинку в експлуатацію. У відповідності до п.1 цього зобов`язання, квартира буде здаватися в експлуатацію у стані відповідно до Паспорту оздоблення. Паспорт оздоблення як документ, який є додатком до зобов`язання, має назву «Паспорт оздоблення квартири [ADDRESS] ». Цей документ передбачав встановлення балконних дверей. Первинний проект будинку передбачав наявність балконів (з металопрофільним огородженням, без оскління), тому передбачалося встановлення балконних дверей. В подальшому було здійснено коригування проекту, яке, зокрема, передбачало утеплення та вітражне оскління лоджій з виносом опалювального приладу, у зв`язку з чим встановлення балконних дверей не передбачене. 26 грудня 2017 року між позивачкою та відповідачем було укладено додаткову угоду №2 до Договору, у відповідності до якої змінився предмет договору, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS] було замінено на двокімнатну квартиру [ADDRESS] (в рамках коригування проекту). Пунктом 5 зазначеної додаткової угоди внесено зміни до п.1.3 Договору, які встановлюють, що покупець отримує квартиру у відповідності з планом квартири (Додаток 2). З графічної частини Додатку 2 до Договору «План квартири [ADDRESS] на 5 поверсі 2 секції» видно, що в квартирі передбачено лоджію. 26.12.2016 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради зареєстрована Декларація про готовність до експлуатації секції «А» житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно з рішенням виконкому Харківської міської ради від 07.06.2017 року №367 житловому будинку присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] , про що позивачу направлялось письмове повідомлення, яке вона отримала 26.12.2017 року. У відповідності до п.3.2.1 Договору, АТ «КДБК» зобов`язалось передати позивачці майнові права на квартиру [ADDRESS] в 3-х денний строк з дня здійснення нею повної оплати майнових прав. Останній платіж по оплаті майнових прав за договором позивачкою було здійснено 26.04.2018 року і співробітниками відділу продажів АТ «КДБК» наприкінці квітня 2018 року було підготовлено пакет документів, необхідних для реєстрації позивачкою права власності на квартиру [ADDRESS] , позивачку було запрошено до офісу відділу продажів для підписання відповідних документів. Прибувши до офісу відділу продажів АТ «КДБК», позивачка відмовилась підписувати акт приймання-передачі майнових прав, мотивуючи свою відмову тим, що в належній їй квартирі не встановлено балконні двері, тому вона заперечує щодо наявності в акті приймання-передачі майнових прав наступних фраз «Сторони взаємних претензії матеріального та морального характеру один до одного не мають. Цим актом Сторони підтверджують, що умови договору виконані належним чином повністю». В подальшому, замість того, щоб отримати документи і зареєструвати право власності на належну їй квартиру, позивачка написала на адресу АТ «КДБК» декілька письмових заяв, в яких містилися ті чи інші необгрунтовані претензії. На запрошення до відділу продажів для оформлення документів [PERSON] так і не прибула. Натомість, майже через рік, вона надіслала письмову заяву від 20.08.2019 року, в якій просила призначити дату огляду квартири. На цю заяву позивачці вже вкотре було направлено відповідь, якою запропоновано з питань організації огляду квартири звернутися до відділу продажів АТ «КДБК». Поряд з цим, починаючи з листопада 2018 року, АТ «КДБК» було вимушене сплачувати за послуги теплопостачання за квартиру [ADDRESS] . 15.04.2020 року на адресу АТ «КДБК» надійшла письмова заява [PERSON] від 10.04.2020р., в якій позивачка просила призначити дату огляду квартири та надати їй копію дозволу/повідомлення/декларації про початок будівельних робіт, копії журналів технічного нагляду та авторського нагляду, копії сертифікатів якості на будівельні матеріали та вікна, копію декларації про введення будинку в експлуатацію. На цю заяву позивачці також було направлено відповідь, якою запропоновано два варіанти вирішення ініційованого нею конфлікту:1) розірвати договір купівлі-продажу майнових прав від 17.04.2013р. №2915 з поверненням сплачених нею коштів; 2) відшкодувати з її боку витрати АТ «КДБК» на сплату послуг теплопостачання в належну їй квартиру та підписати відповідні документи, необхідні для реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідь на цю пропозицію позивачка так і не надала. Отже, відповідач в будь-якому разі не відмовляв позивачці у передачі майнових прав на квартиру і готовий був це зробити ще у квітні 2018 року. Пройшло більше двох років з моменту, коли усі мешканці будинку по [ADDRESS] (за виключенням позивачки) зареєстрували право власності на належні їм квартири, з усіма покупцями майнових прав (крім позивачки) було належним чином відпрацьовано та передано їм документи, необхідні для реєстрації права власності на квартири (у будинку 118 квартир), жодних претензій щодо якості житла від покупців майнових прав не було. АТ «КДБК» було вимушене прийняти на себе тягар утримання належної позивачці квартири [ADDRESS] та виступити в якості споживача перед КП «Харківські теплові мережі». Внаслідок цього, КП «Харківські теплові мережі» нараховано АТ «КДБК» за період з листопада 2018 року по квітень 2020 року включно 15431,54 грн. за послуги теплопостачання до квартири [ADDRESS] . АТ «КДБК» весь цей час було зацікавлене в тому, щоб позивачка, реалізуючи свої майнові права, якнайшвидше зареєструвала право власності на квартиру та могла нею користуватися, тому АТ «КДБК», намагаючись захистити свої інтереси, запропонувало позивачці відшкодувати збитки, пов`язані зі сплатою КП «Харківські теплові мережі» 15431,54 грн. за послуги теплопостачання у належну позивачці квартиру [ADDRESS] . Таким чином, позовна вимога щодо передачі позивачці майнових прав на квартиру [ADDRESS] шляхом підписання та передачі акту прийому-передачі майнових прав на квартиру є абсолютно безпідставною, тому що відповідач ніколи не відмовляв позивачці у передачі майнових прав, а навпаки з квітня 2018 року постійно пропонував підписати акт прийому-передачі майнових прав. АТ «КДБК» готове передати позивачці майнові права на квартиру [ADDRESS] шляхом підписання відповідного акту і в ході цього судового провадження з метою закриття провадження в цій частині.. Стосовно моральної шкоди зазначив, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона відчувала стрес, душевні страждання, розлади здоров`я, зміни психоемоційного стану тощо, не доведено також протиправність дій відповідача, нічим не обґрунтовано та не надано доказів розміру моральної шкоди, заявленого позивачкою. Будь-якого фізичного або психічного впливу відповідач на позивачку не здійснював, докази погіршення або позбавлення можливості реалізації нею своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру відсутні. Більш того, саме неадекватна поведінка позивачки (залякування судами, виклики поліції) спричинила багато незручностей у роботі юридичного відділу та відділу продажів АТ «КДБК», посадові особи цих підрозділів змушені були постійно відволікатися на розгляд її безпідставних заяв. За таких обставин відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.09.2020\~року провадження\~у справі\~відкрито в\~порядку загального\~позовного провадження,\~призначено проведення\~підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2020 року було відмовлено у прийнятті зустрічного позову ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» до [PERSON] про стягнення суми витрат на оплату послуг теплопостачання, підготовче провадження у справі було закрите і справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.01.2021 року ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» було повернуто судовий збір, сплачений за зустрічним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначивши підстави, вказані у позові. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилався на обставини, викладені у відзиві на позов. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи‚ встановив наступне. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Законодавець у ч. 1 ст.\~16\~ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст..655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав (ч.2 ст.656 ЦК України) 17 квітня 2013 року між АТ «КДБК» (Продавцем) та [PERSON] (Покупцем) був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №2915 (далі - Договір). Відповідно до п.2.1 Договору Продавець зобов`язується передати майнові права на Квартиру у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти майнові права на квартиру та оплатити їх на умовах та в порядку, визначених у цьому Договорі. Пунктом 1.2 Договору визначено, що Квартира-об`єкт нерухомості, який буде створено у майбутньому, складова і невід`ємна частина Об`єкту капітального будівництва, майнові права на яку купує Покупець, та має наступні характеристики: № квартири: [NUMBER] , поверх:5, проектна загальна площа:64,76 кв.м, кількість кімнат:2. Відповідно до\~п.\~3.2.1\~Договору Продавець\~зобов`язаний передати\~майнові права\~на квартиру\~в 3\~-\~х денний\~строк з\~дня здійснення\~Покупцем повної\~оплати майнових\~прав.\~Майнові права\~на квартиру\~за цим\~Договором передаються\~Продавцем Покупцю\~шляхом підписання\~Акта приймання-передачі\~майнових прав. Згідно з п. 3.4.1 Договору Покупець зобов`язаний оплатити майнові права на квартиру, дотримуючись графіка оплати майнових прав на Квартиру, передбаченого розділом 4 цього Договору. Договір вступає в силу після його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань, передбачених умовами цього Договору (п.6.1 Договору). Пунктом 6.2 Договору передбачено, що Договір розривається у випадку односторонньої відмови Продавця від Договору внаслідок прострочення Покупцем чергового платежу відповідно до графіка оплати вартості майнових прав на Квартиру, передбаченого розділом 4 Договору, більш ніж на 15 банківських днів; за згодою сторін, в інших випадках, передбачених законодавством України У п.6.4 Договору вказано, що Договір припиняється у випадку ліквідації Продавця або смерті Покупця, належним виконанням зобов`язань сторін за цим Договором, у разі неможливості виконання зобов`язань Сторонами внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, передбачених законодавством України. Також сторонами було підписане Зобов`язання і права АТ «КДБК» та [PERSON] , яка придбала майнові права згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 17.04.2013 р.№2915. Відповідно до п.1 цього Зобов`язання, квартира буде здаватися в експлуатацію у стані відповідно до Паспорту оздоблення (дод.1). Згідно з додатком №1 до Зобов`язання Паспорт оздоблення має назву «Паспорт оздоблення квартири № [NUMBER] ». Пунктами 2,3 Зобов`язання передбачено, що після завершення спорудження Об`єкта капітального будівництва та введення його в експлуатацію Продавець протягом 10 робочих днів з дати отримання Декларації про готовність об`єкта до експлуатації письмово повідомляє [PERSON] про дату передачі будинку під заселення. Покупець зобов`язаний протягом 10 робочих днів після отримання від Продавця письмового повідомлення про дату передачі житлового будинку під заселення оглянути квартиру. У разі виявлення Покупцем прихованих дефектів квартири Продавець зобов`язується усунути недоліки за власний рахунок, крім недоліків обладнання, на яке видані технічні паспорти заводу-виробника. Всі недоліки щодо якості квартири зазначаються в Акті огляду квартири, який підписують Покупець та представник Продавця. Продавець не приймає претензій щодо якості квартири від Покупця, якщо останнім в квартирі проводились будь-які переобладнання та зміни в плануванні, що не були передбачені проектом. Згідно з довідкою ПАТ «КДБК» б/н від 29.12.2014 року [PERSON] , яка згідно Договору купівлі-продажу майнових прав №2915 від 17.04.2013 р. на квартиру [ADDRESS] , станом на 29.12.2014 року сплатила грошові кошти в сумі 336752,00 грн. Листом комерційного директора АТ «КДБК» [PERSON] , який був отриманий [PERSON] особисто 26.12.2017 року, [PERSON] було повідомлено, що 26.12.2016 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради зареєстрована Декларація про готовність до експлуатації секції «А» житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно з рішенням виконкому Харківської міської ради від 07.06.2017 року №367 житловому будинку присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . У зв`язку з необхідністю подальшого оформлення документів, пов`язаних з передачею придбаної квартири [PERSON] було запропоновано звернутись до відділу продажів АТ «КДБК» 26 грудня 2017 року між [PERSON] та ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» було укладено додаткову угоду №2 до Договору. Відповідно до вказаної угоди в п.1.2 Договору внесені зміни, а саме зазначено, що Квартира має наступні характеристики: квартира номер: [ADDRESS] , поверх:5, кількість кімнат:2. У пункті 2 зазначено, що остаточна загальна площа квартири становить 74,50 кв.м, на підставі п.8.2 розділу 8 Покупець зобов`язується здійснити сплату за 9,74 кв.м., виходячи з вартості 1 кв.м -5200,00 грн., у розмірі 50648,00 грн. до 30.03.2018 року. Сплата Покупцем різниці площі є повною та остаточною. Пунктом 5 зазначеної додаткової угоди внесено зміни до п.1.3 Договору, який викладено в наступній редакції: «Майнові права на Квартиру-це права на Квартиру, що засвідчують правочинність власника майнових прав отримати в майбутньому, після завершення будівництва та введення Об`єкта капітального будівництва в експлуатацію, у власність Квартиру із попередніми технічними характеристиками, визначеними у п.1.2 цього Договору, а також планом квартири, визначеним у Додатку 2. Сторони не заперечують, що останній платіж по оплаті майнових прав [PERSON] було здійснено 26.04.2018 року, що також підтверджується копіями платіжних доручень №31629659 та №31629594 від 26.04.2018 року. Як вбачається із заяви [PERSON] до голови правління Легейди О.П. від 05.2018 року майнові права на квартиру відповідно до умов Договору №2915 від 17.04.2013 року не були передані, так як [PERSON] вимагала компенсації вартості двох невстановлених балконних дверей в рахунок виконання зобов`язань в частині паспортного оздоблення, а також через відсутність електропідстанції для електропостачання будинку, а також відсутність відомостей щодо підключення будинку до водопостачання та водовідведення, не облаштуванння прибудинкової території. 21.05.2018 року [PERSON] надіслала доповнення до заяви від 15.05.2018 р.№204 (вх.№214 від 21.05.2018), в яких повідомляла щодо невиконання зобов`язання в частині встановлення балконних дверей, просила компенсувати їх вартість у розмірі 30000, 00 грн., зробити стяжку полу у кімнаті туалету та ванній кімнаті до 31.05.2018 року. 04 травня 2018 року (вих..№578) ПАТ «КДБК» надало [PERSON] відповідь на заяву від 05.2018 року та додаток до неї від 21.05.2018 року, якою повідомлялось про необґрунтованість її вимог щодо компенсації вартості балконних дверей, оскільки Додатковою угодою №2 до Договору вона придбала майнові права на квартиру [ADDRESS] на 5 поверсі 2 секції, в якій згідно Плану квартири передбачено лоджію, а зобов`язання щодо передачі квартири [ADDRESS] у відповідності до Паспорту оздоблення припинилося з моменту укладання цієї угоди. Стосовно наявності формулювання в акті прийманняпередачі щодо відсутності у сторін матеріальних та моральних претензій зазначають, що в разі наявності у Покупця будь-яких зауважень щодо якості виконаних робіт та стану квартири, Продавець повинен усунути ці недоліки до підписання акту приймання-передачі, оскільки акт приймання-передачі є документом, який засвідчує належне виконання сторонами зобов`язань і є підставою для припинення зобов`язань, що складають зміст договору. 28.09.2018 року [PERSON] на адресу відповідача (вх..№366 від 01.10.2018) направила лист, в якому просила строком до 10.10.2018 року надіслати їй на поштову адресу всі необхідні документи та акти для підписання майнових прав на квартиру для оформлення права власності. В актах на майнові права та квартиру фразу «сторони не мають матеріальних та моральних претензій один до одного» не застосовувати. Згідно відповіді на заяву від 28.09.2018 року (вих.№949 від 02.10.2018 ) [PERSON] було повідомлено про відсутність будь-яких перепон для реєстрації за нею права власності на квартиру і повторно повідомлено необхідність прибути до відділу продажів АТ «КДБК» для отримання документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру, так як вказані документи через їх важливість поштою не направляють. 23.08.2019 року (вх.№235) від [PERSON] відповідачем було отриманий лист, в якому вона вимагала до 11.09.2019 року призначити дату та час і забезпечити явку представника АТ «КДБК» для огляду квартири та складання акту огляду квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 17.09.2019 року за вих. №479 відповідачем була надана відповідь [PERSON] , в якій зазначено, що нею не був підписаний акт приймання-передачі майнових прав, що призвело до неможливості надати необхідний перелік документів для оформлення права власності на квартиру № [NUMBER] . АТ «КДБК» було вимушене прийняти на себе тягар утримання даної квартири, виступити у якості споживача перед підприємствами-постачальниками комунальних послуг, а саме перед КП «Харківські теплові мережі». Відтак станом на 04.09.2019 року через утримання її квартири завдано збитків на суму 6964,70 грн., тому запропоновано у термін до 27.09.2019 року відшкодувати АТ «КДБК» збитки на сплату послуг теплопостачання та звернутись до відділу продаж АТ «КДБК» задля погодження дати та часу проведення огляду квартири. В листі до відповідача (вих..81 від 15.04.2020) [PERSON] просить письмово визначити відповідальну особу для огляду квартири на відповідність сплаченим нею роботам (дата огляду має бути не пізніше 01.05.2020 та не раніше отримання нею письмової відповіді на даний лист) та забезпечити присутність уповноваженої особи за адресою: м. Харків, вул..Родникова,11-А, 5 поверх, яка повинна при собі мати завірену копію дозволу/повідомлення/декларації на проведення будівельних робіт про початок будівельних робіт, завірену копію журналу технічного нагляду та авторського нагляду, завірені копії сертифікатів якості на будівельні матеріали та вікон, а також письмово надати інформацію чи введений в експлуатацію будинок станом на сьогодні з надсиланням завіреної копії декларації про введення об`єкта в експлуатацію. 04 травня 2020 за вих. №184 від відповідача надійшла відповідь, в якій повідомлялось про відсутність з їх боку перешкод щодо передачі майнових прав на спірну квартиру. Оформлення документів не відбулося через те, що вона не з`являється до відділу продажів АТ`КДБК», а висуває необґрунтовані претензії. Усі мешканці будинку за виключення неї зареєстрували своє право власності на належні їм квартири. Акт огляду квартири не є документом, на підставі якого здійснюється реєстрація права власності на квартиру, таким документом є договір купівлі-продажу майнових прав та акт приймання-передачі майнових прав, тобто процес огляду квартири жодним чином не впливає на реалізацію права власності. АТ «КДБК» зацікавлене в щонайшвидшій реєстрації права власності, оскільки несе тягар утримання квартири і за період з листопада 2018 року по березень 2020 року за послуги теплопостачання до квартири [ADDRESS] КП «Харківські теплові мережі» нараховано 14643,24 грн. А також запропоновано розірвати договір купівлі-продажу майнових прав від 17.04.2013 року №2915 за згодою сторін, або їй сплатити на поточний рахунок АТ «КДБК» грошову суму у розмірі 14643,24 грн. витрат на послуги теплопостачання та прибути до відділу продажів АТ «КДБК» з підтверджуючими оплату документами, після чого їй будуть надані документи, необхідні для реєстрації права власності на квартиру, а також буде узгоджено конкретну дату огляду квартири. При цьому у разі невиконання вимог про сплату відшкодування витрат на послуги теплопостачання огляд квартири не відбудеться, а АТ «КДБК» буде вимушене стягнути з неї вказану суму у судовому порядку. На адресу ПАТ «КДБК» представником [PERSON] адвокатом Турутя З.О. був направлений адвокатський запит (вх..№159 від 03.08.2020) щодо невиконання ними частини робіт, передбачених паспортом оздоблення квартири, та з вимогою надати копії частини проектної документації будинку з відображенням квартири, майнові права на яку придбала [PERSON] за договором купівлі-продажу майнових прав №2915 від 17.04.2013, а також після корегування, крім того повідомити про готовність здійснення сумісного з [PERSON] огляду квартири з метою виявлення наявності/відсутності дефектів в присутності її адвоката. Листом ПАТ «КДБК» вих..№37 від 02.02.2021 [PERSON] було запропоновано оглянути квартиру та запрошено до відділу з продажів та оренди АТ «КДБК» для підписання акту приймання-передачі майнових прав на квартиру. Представник позивача просить суд зобов`язати ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» передати майнові права за договором купівлі-продажу майнових прав №2915 від 17.04.2013 року шляхом підписання та передачі [PERSON] акту прийому-передачі майнових прав на квартиру [ADDRESS] . Як вбачається із наданих сторонами доказів, після сплати [PERSON] останнього платежу за договором 26.04.2018 року, відповідачем було запропоновано [PERSON] з`явитись до відділу продажу ПАТ «КДБК» для підписання документів про передачу майнових прав на вищевказану квартиру. В той час [PERSON] відмовилась підписати акт приймання-передачі майнових прав на квартиру, так як вважає, що відповідач повинен їй відшкодувати вартість двох невстановлених балконних дверей і в подальшому між сторонами виникали претензії один до одного у формі листування, внаслідок чого документи про передачу майнових прав [PERSON] так і не були підписані. Представник відповідача зазначає, що перешкод для підписання документів немає, в той час в листі від 04.05.2020 умовою для підписання документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , відповідачем була зазначена необхідність сплати [PERSON] на рахунок ПАТ «КДБК» коштів за теплопостачання в розмірі 15431,54 грн. Крім того, стосовно стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» витрат на оплату послуг теплопостачання в розмірі 15431,54 грн. відповідач звертався до суду із зустрічним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2020 року у прийнятті зустрічного позову було відмовлено. В подальшому, в судовому засіданні, представник відповідача зазначив, що із вимогою про стягнення вказаних коштів з [PERSON] відповідач буде звертатись до суду з іншим позовом і на даний час перешкод щодо передачі майнових прав на квартиру [PERSON] не існує. Суд надавав сторонам час для мирного врегулювання спору, але сторони не дійшли згоди, позивачка відмовилась від спілкування з відповідачем з цього приводу, що підтверджено аудиозаписом розмови між позивачкою та представником відповідача. За таких обставин, враховуючи, що спір між сторонами щодо передачі майнових прав [PERSON] за Договором купівлі-продажу майнових прав №2915 від 17.04.2013 року на квартиру [ADDRESS] не вирішений, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині та зобов`язати відповідача передати [PERSON] майнові права на зазначену квартиру як це передбачено Договором. Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1167\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з положеннями статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із роз`ясненнями постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~31\~березня 1995\~року №4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» (із змінами і доповненнями) під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. За приписами пункту 5 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже, під моральною шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 818/1434/17. В той час представником позивача не доведено і не надано суду відповідних доказів завдання позивачу моральної шкоди, фізичних та психологічних наслідків, що наступили внаслідок завдання такої шкоди, не надано доказів завдання шкоди здоров`ю позивача, чи негативного впливу внаслідок дій відповідача, не надано розрахунку розміру відшкодування та обґрунтування такого розрахунку і співмірності з негативними наслідками, а також доказів вини відповідача в заподіяній шкоді. Посилання представника позивача на те, що неправомірними діями відповідача було порушено її нормальний режим роботи та відпочинку, що вона не має у власності іншого житла і вимушена була жити в родичів або орендувати житло також не підтверджено жодними доказами. При цьому суд враховує, що відповідач неодноразово пропонував позивачу з`явитись до них для узгодження питань щодо передачі майнових прав на квартиру, як в досудовому порядку так і під час розгляду справи, але [PERSON] до ПАТ «КДБК» не з`являлась. Крім того, вона не була позбавлення права розірвати договір купівлі-продажу майнових прав №2915 від 17.04.2013, що передбачено договором. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди. Щодо вимог позивача про відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 840,80 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої, другої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1\~Закону України\~від 05\~липня 2012\~року N\~5076-VI\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19\~Закону N\~5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, представник позивача вважає, що у зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, тому у стягненні витрат на правничу допомогу відповідачу слід відмовити. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Представник позивача заявив, що докази витрат на професійну правничу допомогу адвоката, розрахунки і підтвердження витрат на правничу допомогу будуть ним подані протягом п`яти після ухвалення рішення суду. В той час витрати представника відповідача на правову допомогу в розмірі 46000,00 грн. суд вважає значно завищеними. Так, зустрічний позов не був прийнятий судом, отже витрати щодо його підготовки в розмірі 6000 грн. не підлягають відшкодуванню, як і витрати з підготовки заяв і клопотань у розмірі 6000 грн., оскільки не зазначено які заяви і клопотання були підготовлені представником відповідача та розрахунок сум щодо їх підготовки. Крім того, представник відповідача приймав участь у трьох судових засіданнях 17.12.2020, 26.01.2021,02.03.2021, а не п`яти. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з урахуванням принципу розумності, враховуючи доведеність та співмірність по відношенню до складності справи, об`єму наданих послуг, і пропорційності щодо обсягу наданих послуг, витрати на професійну правничу допомогу, підлягають частковому відшкодуванню у розмірі 6000,00 грн.

Outcome: partial