Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 11204 грн. 43 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно з договором від 20 жовтня 2008 року закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, надало відповідачці [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, він складається із заяви відповідачки і Умов та правил надання банківських послуг. У зв'язку із порушенням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором, станом на 29 лютого 2016 року нею допущена заборгованість перед позивачем у розмірі 11204 грн. 43 коп., з яких 3194 грн. 76 коп. - заборгованість за кредитом, 7238 грн. 03 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також нараховані відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) у розмірі 250 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 521 грн. 654 коп., тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Крім того, від представника надійшла заява, в якій він просить стягнути з відповідачки понесені позивачем витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідачка [PERSON] на повторні виклики в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільські вісті» №58-59 від 26 травня 2016 року. Повідомлення про причини неявки від неї не надійшло, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачкою по справі [PERSON] був укладений договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з наявної у справі копії статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", воно є правонаступником всіх прав та обов'язків закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк". Наведені позивачем обставини в обґрунтування позовних вимог підтверджуються наявними в матеріалах справи заявою позичальника, Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що станом на 29 лютого 2016 року заборгованість відповідачки склала 11204 грн. 43 коп., з яких 3194 грн. 76 коп. - заборгованість за кредитом, 7238 грн. 03 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також нараховані відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) у розмірі 250 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 521 грн. 654 коп. Розмір заборгованості підтверджується наявним в матеріалах справи письмовим розрахунком. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про доведеність невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором та обґрунтованість позовних вимог. Крім того, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 300 грн., оскільки вони є документально підтвердженими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такі витрати, понесені позивачем, складають розмір 1378 грн.

Outcome: approved