Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

14.02.2017 року до Петриківського районного суду надійшла позовна заява у новій редакції від [PERSON] до [PERSON] Акціонерного Товариства «Дніпровець» (правонаступник Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства «Дніпровець»), [PERSON] районної державної адміністрації, треті особи: відділ Держгеокадастру у [PERSON] районі, Відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] районної державної адміністрації про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві приватної власності належать земельні ділянки, загальною площею 5.8429 га, з них ріллі 4.2537 га, кормові угіддя 1.5892 га, які розташовані на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, що належним чином підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серія ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 19, який виданий на підставі Рішення Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області від 25.03.1999 № 14-3/ХХІІІ "Про затвердження схеми розподілу земель та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю членам КСРП " Придніпровець", згідно якого було затверджено схему розподілу земель колективної власності КСРП " Придніпровець" по Курилівській селищній раді площею 969.9 га. Додатком № 1 до вказаного вище рішення було визначено перелік громадян - членів КСРП "Придніпровець", яким виділялись у власність земельні ділянки на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, де за № 20 зазначено саме [PERSON] З листа з відділу Держземагенства у [PERSON] районі від 29.04.2014 року, позивачу стало відомо, що право приватної власності на його земельні ділянки, що розташовані на території Курилівської селищної ради Петриківського району, одночасно належать й СР ЗАТ «Дніпровець» на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 841476. Підставою для виготовлення такого державного акту були: розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 19.09.2012 р. № 833-р-12; постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 р. № 2а/0470/11198/12. Позивач зазначає, що на даний час вищезазначені документи скасовані, тож є підстави й для скасування Державного акта серії ЯМ № 841476 на право власності на земельну ділянку. Позивач вважає, що наявність двох державних актів на право власності на одну і ту ж земельну ділянку: за ним та СР ЗАТ "Дніпровець", порушує його конституційне право щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, оскільки відповідач чинить певні перепони в користуванні земельною ділянкою. З огляду на викладене позивач просить суд визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 20.0165 га серії ЯМ № 841476, кадастровий № 1223756800:01:001:2879, виданий СР ЗАТ "Дніпровець" на підставі Розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 19.09.2012 № 833-р-12, Постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 у справі № 2а/0470/11198/12 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 122370002000040. Стягнути з відповідача ПАТ «Дніпровець» на його позивача, суму судового збору, яка становить 640.00 грн. У судове засідання позивач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву у якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.87). Представник відповідача ПАТ "Дніпровець" повторно в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, що підтверджується судовими повістками про виклик їх до суду, які направлялись на їхню адресу та повідомленням про вручення поштового відправлення, яке вони отримали. (а.с.85,86). Заяви про розгляд справи без участі їхнього представника до суду не надходило. Причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації до суду не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Надіслали до суду клопотання про розгляд справи без присутності їхнього представника, проти позовних вимог не заперечували. (а.с.81,82). Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі до суду повторно не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, що підтверджується судовими повістками про виклик їх до суду, які направлялись на їхню адресу. Заяви про розгляд справи без участі їхнього представника до суду не надходило. Причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] районної державної адміністрації до суду повторно не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, що підтверджується судовими повістками про виклик їх до суду, які направлялись на їхню адресу. Заяви про розгляд справи без участі їхнього представника до суду не надходило. Причини неявки суду невідомі. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України). Згідно Рішення Курилівської селищної ради Петриківського району № 14-3/ХХІІІ від 25.03.1999 року «Про затвердження схеми розподілу земель та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю членам ксрп «Придніпровець», було затверджено схему розподілу земель колективної власності ксрп «Придніпровець» по Курилівській селищній раді загальною площею 969.9 га. Додатком до вказаного вище рішення є список громадян, яким вирішено надати у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель ксрп «Придніпровець», де за № ділянки 20 зазначено [PERSON] Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 19, який виданий на підставі Рішення Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області від 25.03.1999 № 14-3/ХХІІІ, позивачеві передано у приватну власність земельна ділянка площею 5.8429 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 19.09.2012р. № 833-р-12 та постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 у справі № 2а/0470/11198/12, СР ЗАТ "Дніпровець" виготовлено та зареєстровано державний акт серії ЯМ № 841476 на право власності на земельну ділянку загальною площею 20.0165 га, кадастровий номер 1223756800:01:001:2879, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 122370002000040. Відповідно до пункту десятого Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Частиною 1 ст. 126 ЗК України, в редакції яка була чинною на момент реєстрації оспорюваних актів, встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно листа відділу Держземагенства у [PERSON] районі Дніпропетровської області від 18.08.2015 року № 32-417/23.1120-2326/2-15, належна Позивачеві земельна ділянка одночасно обліковуються як за ним, так і за ПАТ "Дніпровець" на праві власності, на підставі державних актів на право власності на землю. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказане свідчить про існування спору, що підлягає судовому розгляду в правовідносинах захисту права власності. Як вбачається із матеріалів справи, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 у справі № 2а/0470/4316/12, яка стала підставою для прийняття постанови від 04.10.2012 по даній справі 2а/0470/11198/12, скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 та відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ "Дніпровець" про визнання незаконними дії [PERSON] районної державної адміністрації відносно відмови товариству у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на територіях Єлизаветівської, Курилівської, Миколаївської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та зобов'язання винести рішення у формі розпорядження щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки Позивача для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 у справі № К/800/36817/14, касаційну скаргу ПАТ "Дніпровець" залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 у справі № 2а/0470/4316/12 залишено без змін. З копій судових рішень наявне наступне: Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 у справі №804/12930/14, Постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 у справі № 2а/0470/14427/12, Розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 19.09.2012 № 833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки СР ЗАТ "Дніпровець" визнане протиправним та скасоване. Також, Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 у справі № 8014/17313/14, визнано протиправним та скасовано Розпорядження голови РДА від 20.09.2011 № 535-р-11 "Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельних ділянок СР ЗАТ "Дніпровець", прийняття якого передувало прийняттю розпорядження [PERSON] райдержадміністрацією від 19.09.2012 № 833-р-12. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 у справі № 23н-14/2а/0470/11198/12 за заявою заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі відділу Держземагенства у [PERSON] районі Дніпропетровської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду за позовом СР ЗАТ "Дніпровець" до відділу Держкомзему у [PERSON] районі Дніпропетровської області , третя особа Дніпропетровська регіональна філія Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 у справі № 2а/0470/11198/12 скасована. Таким чином, зважаючи на вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що на час розгляду даної справи скасовані усі документи, які слугували підставою для виготовлення та видачі СР ЗАТ "Дніпровець" Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ № 841476, кадастровий номер земельної ділянки 1223756800:01:001:2879. При цьому суд зауважує, що право власності на земельну ділянку позивача виникло на законних підставах, оскільки посвідчене державним актом у відповідності до законодавства, що діяло на час його посвідчення. За змістом ч. 2 та 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно висновку Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеного в постанові від 19 червня 2013 у справі № 6-57цс13, яке відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, визначено, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Така позиція Верховного Суду України узгоджується з правовою позицією, що знайшла своє відображення у постанові від 6 лютого 2013 у справі № 6-169цс12, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий органом, який не мав на це законних повноважень, визнається недійсним. З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача щодо визнання недійсними та скасування державного акта серії ЯМ № 841476 від 29.12.2012 року про право власності на земельну ділянку за СР ЗАТ "Дніпровець", є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач долучив квитанцію про сплату ним судового збору у сумі 640.00 грн. та просив суд стягнути зазначену суму, на його користь, із відповідача ПАТ «Дніпровець». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача ПАТ «Дніпровець» на користь позивача належить стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати у сумі 640.00 грн.

Outcome: approved