Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів про визначення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав і просив визначити порядок користування земельною ділянкою по третьому варіанту додаткової будівельно-технічної експертизи, що єдиний відповідає ідеальним часткам співвласників. Представник відповідача [PERSON] та відповідачка [PERSON] вимоги позову не визнали , посилаючись на наявність незаконних самозабудов з боку позивача, а також на те, що більше десяти років позивачка своєю частиною будинку не користується, там проживають наймачі, які взагалі не користуються земельною ділянкою, крім загального двору. Зазначили, що згодні на перший варіант будвельно-технічної експертизи, оскільки саме цей варіант відповідає фактичному порядку користування, який склався протягом більше тридцяти років, тим більше, що при придбанні частки житлового будинку попередній власник зазначав [PERSON] про належну їй до користування частку земельної ділянки. Також зазначили суду, що на тій частці земельної ділянки, яку належить до виділу в користування позивачці за третім варіантом додаткової експертизи, у них розташовані багаторічні насадження, які вони не згодні віддати без належної компенсації, а також розташована огорожа, яку незрозуміло як належить демонтувати та переносити. Вислухавши пояснення сторін, експерта, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка площею 976 кв.м. згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 15 червня 1954 року закріплена для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] До теперішнього часу територіальна громада, як власник даної земельної ділянки, не вирішував питання про її вилучення у землекористувачів. На підставі Договору купівлі-продажу від 11 жовтня 1983 року [PERSON] належить 15 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд [ADDRESS]. Позивачка зареєстрована за вказаною адресою з 1987 року, проте як визнали усі сторони в судовому засіданні, вона там реально не проживає, має у власності інше житло. Іншими співвласниками домоволодіння є [PERSON] та [PERSON] - по 31200 частці кожна - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2004 року № 2-985; та [PERSON] - 49100 часток - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2012 р. № 2607. Так, з положень статей 8, 124 Конституції, ст. 40, статті 88, застосованої за аналогією закону, і статей 92- 126, 158 Земельного кодексу України (далі ЗК), ст. 377 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), вбачається, що, до їх приватизації, прибудинкові земельні ділянки можуть перебувати у спільному користуванні декількох осіб. Володіння, користування і розпорядження такою земельною ділянкою здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у випадку недосягнення згоди у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК, ст. 377 ЦК до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника (землекористувача). Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] не змогла досягти згоди з іншими співкористувачами щодо порядку користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим скористалася своїм правом на встановлення такого порядку судом, в той час як спору щодо користування між іншими співвласниками не існує. Суд зобовязаний такий порядок встановити, дотримуючись, при цьому, певних правил, виписаних у пунктах 19-21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ". Як роз'яснив Пленум ВСУ у вищезазначеній Постанові в п. 19, п. 21 - якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі) слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. При вирішенні справ даної категорії суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком та здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель та споруд, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласниками господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При цьому суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановти неможливо. Висновком судової (додаткової) будівельно-технічної експертизи Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області №120 - 072 від 08 липня 2014 року запропоновано три варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. Екпертом встановлено, що фактична площа земельної ділянки складає 993 кв.м., що не відповідає встановленій рішенням міськвиконкому площі, відхилення на 17 кв.м. виникло за рахунок самовільного будівництва споруд літ. "Р1" гараж та літ. "а1" - прибудова до житлового будинку літ. "А" співвласником [PERSON] з виходом за червону лінію земельної ділянки, що підтверджується геодезичною зйомкою від 22.01.2014 року. При визначенні варіантів користування, експерт виходив з фактичної площі земельної ділянки - 976 кв.м. Безпосередньо до частини правої бокової стіни житлового будинку літ. "А" прибудована нежитлова прибудова літ. "а1", а також вздовж правої бокової межі в фасадній частині будівля гаража літ. "Р1 з погребом літ. Рпд", які знаходяться в користуванні [PERSON] і є самовільно збудованими, в зв'язку з чим ці будівлі при визначенні порядку користування земельною ділянкою - не враховувалися експертом. На земельну ділянку існує один окремий в'їзд з боку [ADDRESS] - через металеві ворота шириною 2,4 м в користуванні всіх співвласників. Загальна площа земельної ділянки загального користування співвласників становить 88,93 кв.м. При оцінці зазначених варіантів суд виходить, насамперед, з первісних часток попередніх співвласників у даному домоволодінні, враховує фактичний порядок користування ділянкою, який склався між сторонами протягом майже 30 років , а також відповідність висновків експерта діючим державним будівельним, санітарним та протипожежним вимогам та нормам . Відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, розробленого за порядком користування, що склався між сторонами, передбачено виділення у користування позивача земельної ділянки загальною площею 120,17 кв.м. в тому числі під забудовою 23,3 кв.м., під землею 79,08 кв.м. Це на 75,03 кв.м. меньше від ідеальної частки , що дорівнює 195,2 кв.м. Як пояснила експерт Лесків С.А. в судовому засіданні, земельну ділянку, яка забудована самовільними спорудами, вона враховувала як вільну землю, яку слід виділити в користування [PERSON] Другий варіант висновку судової будівельно-технічної експертизи передбачає визначення порядку користування спірною земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток сторін . За даним варіантом у користування позивача виділяється земельна ділянка площею 120,17 кв.м. в тому числі під забудовою 23,3 кв.м., під землею 79,08 кв.м. Виділити бракуючу площу земельної ділянки 75,03 кв.м. в користування співвласнику [PERSON] із земельної ділянки інших співвласників не є можливим, оскільки земельна ділянка, що знаходиться в користуванні [PERSON] та [PERSON] , забудована узаконеними будівлями та межує з земельною ділянкою [PERSON] Оцінюючи другий варіант, суд враховує той факт, що він передбачає перерозподіл земельної ділянки між іншими співвласниками, що не приймається судом до уваги, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства - оскільки співвідповідачі таких вимог до суду не заявляли. Третім варіантом висновку експертизи передбачено виділення у користування сторонам земельних ділянок відповідно до ідеальних часток за побажанням позивача. За даним варіантом у користування позивача виділяється земельна ділянка площею 177,41 кв.м., в тому числі під забудовою 23,3 кв.м., під землею 154,11 кв.м. ; відповідачам [PERSON], та [PERSON] - 274,99 кв.м., [PERSON], - 434,66 кв.м., в загальному користуванні залишається ділянка, площею 88,93 кв.м. При цьому [PERSON] пропонується виділити в її користування бракуючу площу земельної ділянки площею 75,03 кв.м з середньої частини городу з земельної ділянки в користуванні співвласника [PERSON], межуючого з частиною ділянки під городом [PERSON] розміром 19,14х3,92м. , при цьому з земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] виділити частини земельної ділянки площею 99,14 кв.м., розміром 10,78 х 9,2 м. в користуванні [PERSON] Але проти нього категорично заперечують відповідачі . Так, цей варіант, по - перше, передбачає перерозподіл земельних ділянок між співвідповідачами, але між ними не існує спору, порядок користування між ними склався ще з 1970-х років, на пропонуємій позивачці ділянці знаходяться їх багаторічні фруктові дерева та кустарники , виноградник , якісно встановлена металева огорожа. При обранні цього варіанту, необхідно буде переносити частину огрожі в задній частині двору, переносити насадження чи вимагати від [PERSON], компенсацію їх вартості. Відповідачі зазначили, що обробляють цю ділянку в середені городу більше 30 років. Коли позивачка купувала одну кімнату в будинку попереднім власником наголошувалося і зазначалося про ту частину земельної ділянки, якою вона і користується, за домовленістю між усіма співвласниками на той час. За ці 30 років позивачка ніколи не вимагала наданння їй більшої частини городу, тим більше, що вона не обробляє і ту ділянку, яка в неї є на теперішній час. На думку суду, першій варіант найбільш відповідає фактичному порядку користування земельною ділянкою між сторонами, який склався протягом близько 30 років, не потребує затрат для його влаштування, найбільш відповідає вимогам добросусідства та не порушує будівельних і санітарних норм та правил протипожежної безпеки, забезпечує можливість вільного проходу і проїзду сторонам як до їх частин будинку і господарських споруд, так і до земельних ділянок і здійснення догляду за ними, а також максимально зберігає необхідну найменшу площу ділянки загального користування. Питання стосовно перенесення насаджень та частини огорожі чи відповідної грошової компенсації згідно третього варіанту представник позивача обговорювати не погодився. В судовому засіданні експерт Лесків С.А. суду пояснила, що враховуючи щільність забудови земельної ділянки усіма співвласниками та розташування узаконених будівель та споруд в різних частинах ділянки, а також неприязнені вдіносини деяких співвласників розробити інші варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою з наближенням до ідеальних часток і з дотриманням ДБН - неможливо. Такі варіанти будуть передбачати виділення у користування позивачеві декількох частин земельної ділянки в різних частинах городу, що потягне в свою чергу значне збільшення площі загального користування для забезпечення проходів . На підставі викладеного, у відповідності до ст. 42 ЗК України, розділу Х Перехідних положень ЗК України,

Outcome: approved