Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з КС "Всеукраїнське народне кредитне товариство" на його користь матеріальну шкоду в розмірі 30230,10 грн., індекс інфляції по 30 вересня 2019 року в розмірі 64744,82 грн., 3% річних по 30 вересня 2019 року в розмірі 10975,60 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а всього стягнути - 110950,52 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначив, що він має депозитні договори з КС "Перше кредитне товариство". За договором № ДЗ-9/0051/08/1396 від 04 квітня 2008 року сума вкладу - 11700 грн. під 23% річних. Щомісячно він докладав по 100 грн. Строк повернення вкладу 04 квітня 2009 року. Відповідач не повернув йому кошти, в результаті чого за вказаним депозитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка складається з наступного: вклад [NUMBER] 100=12900 грн.; проценти по вкладу 11700*0,23 [NUMBER] 12*0,23/2=2829 грн.; індекс інфляції з 01 травня 2009 року по 30 вересня 2019 року за ст. 625 ЦК України у сумі 15729 грн.; 3% річних з 05 квітня 2009 року по 30 вересня 2019 року 5721,66 грн. Договір № ДЗ-9/0072/08/995 від 05 травня 2008 року - сума вкладу 2700 грн. під 23% річних. Щомісячно він докладав по 100 грн. Строк повернення вкладу 05 травня 2009 року. Відповідач не повернув йому кошти, в результаті чого за вказаним депозитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка складається з наступного: вклад 2700 [NUMBER] *100=3900 грн.; проценти по вкладу 2700*0,23+100 [NUMBER] 12*0,23/2=759 грн.; індекс інфляції з 01 червня 2009 року по 30 вересня 2019 року за ст. 625 ЦК України у сумі 4659 грн.; 3% річних з 06 травня 2009 року по 30 вересня 2019 року 1678,46 грн. Договір № ДЗ-9/0090/08/995 від 09 червня 2008 року - сума вкладу 3950 грн. під 23% річних. Щомісячно він докладав по 100 грн. Строк повернення вкладу 09 червня 2009 року. Відповідач не повернув йому кошти, в результаті чого за вказаним депозитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка складається з наступного: вклад 3950 [NUMBER] *100=5150 грн.; проценти по вкладу 3950*0,23+100 [NUMBER] 12*0,23/2=1046,50 грн.; індекс інфляції з 01 липня 2009 року по 30 вересня 2019 року за ст. 625 ЦК України у сумі 12937,95 грн.; 3% річних з 10 червня 2009 року по 30 вересня 2019 року 2211,76 грн. Договір № ДЗ-9/0075/07/995 від 29 грудня 2007 року - сума вкладу 2420 грн. під 23% річних. Щомісячно він докладав по 100 грн. Строк повернення вкладу 29 грудня 2008 року. Відповідач не повернув йому кошти, в результаті чого за вказаним депозитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка складається з наступного: вклад 2420 [NUMBER] *100=3020 грн.; проценти по вкладу 2420*0,23+100 [NUMBER] 6*0,23/2=625,60 грн.; індекс інфляції з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2019 року за ст. 625 ЦК України у сумі 8553,11 грн.; 3% річних з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2019 року 1363,72 грн. Таким чином, відповідач заборгував за депозитними договорами на його користь станом на 30 вересня 2019 року суму заборгованості у розмірі 105950,22 грн. Крім того, зазначає, що в результаті не виконання умов депозитних договорів відповідачем, він зазнав тяжких страждань, оскільки він тяжкохворий, потребує значних коштів на лікування, а коштів він не мав через те, що відповідач не повернув йому кошти, тому просить суд стягнути також моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 01 листопада 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 29 листопада 2019 року підготовче провадження у справі було закрито та цивільна справа призначена до судового розгляду по суті. 25 березня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву посилаються на те, що всі грошові зобов`язання за депозитними договорами, а саме по сплаті відсотків та повернення внесків, були ними виконані своєчасно та у повному обсязі, без порушення умов договорів, про що свідчать видаткові касові ордера. Таким чином, вважають, що відсутній предмет спору що є підставою для закриття провадження у справі. Крім того, зазначають, що справа подана з порушення підсудності, оскільки місцезнаходження КС «Перше кредитне товариство»: м. Одеса, вул. Базарна, 104, що є підсудністю Приморського районного суду м. Одеси. \~ \~ \~ \~Позивач подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданому суду відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~В порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 04 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № ДЗ-9/0051/08/1396 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі 11700 грн. терміном на 12 місяців з виплатою 23% річних за користування внеском з кінцевим терміном 04 квітня 2009 рік. 06 березня 2009 року сума депозитного рахунку була змінена на 12900 грн., що підтверджується договором № ДЗ-9/0051/08/1396 від 04 квітня 2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с. 9) та додатковим договором №12 від 06 березня 2009 року до договору № ДЗ-9/0051/08/1396 від 04 квітня 2008 року (а.с. 10). Позивач 14 квітня 2009 року отримав від відповідача по депозитному договору № ДЗ- 9/0051/08/1396 від 04 квітня 2008 року внесок у розмірі 12900 грн. та 04 квітня 2009 року відсотки за договором у розмірі 2832,35 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами (а.с. 59). 05 травня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № ДЗ-9/0072/08/995 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі 2700 грн. терміном на 12 місяців з виплатою 23% річних за користування внеском з кінцевим терміном 05 травня 2009 рік. 14 квітня 2009 року сума депозитного рахунку була змінена на 3900 грн., що підтверджується договором № ДЗ-9/0072/08/995 від 05 травня 2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с. 11) та додатковим договором №12 від 14 квітня 2009 року до договору № ДЗ-9/0072/08/995 від 05 травня 2008 року (а.с. 12). Позивач 05 травня 2008 року отримав від відповідача по депозитному договору ДЗ-9/0072/08/995 від 05 травня 2009 року внесок у розмірі 3900 грн. та відсотки за договором у розмірі 760,69 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами (а.с. 60). 09 червня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № ДЗ-9/0090/08/995 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі 3950 грн. терміном на 12 місяців з виплатою 23% річних за користування внеском з кінцевим терміном 09 червня 2009 рік. 25 травня 2009 року сума депозитного рахунку була змінена на 5150 грн., що підтверджується договором № ДЗ-9/0090/08/995 від 09 червня 2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с. 13) та додатковим договором №12 від 25 травня 2009 року до договору № ДЗ-9/0090/08/995 від 09 червня 2008 року (а.с. 14). Позивач 09 червня 2009 року отримав від відповідача по депозитному договору № ДЗ-9/0090/08/995 від 09 червня 2008 року внесок у розмірі 2150 грн. та відсотки за договором у розмірі 1049,14 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами (а.с. 61). 29 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № ДЗ-9/0075/07/995 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі 2420 грн. терміном на 12 місяців з виплатою 23% річних за користування внеском з кінцевим терміном 29 грудня 2008 рік. 11 червня 2008 року сума депозитного рахунку була змінена на 3020 грн., що підтверджується договором № ДЗ- 9/0075/07/995 від 29 грудня 2007 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с. 15) та додатковим договором №6 від 11 червня 2008 року до договору № ДЗ-9/0075/07/995 від 29 грудня 2007 року (а.с. 16). Позивач 09 січня 2009 року отримав від відповідача по депозитному договору № ДЗ- 9/0075/07/995 від 29 грудня 2007 року внесок у розмірі 3620 грн. та 29 грудня 2008 року відсотки за договором у розмірі 699,75 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами (а.с.58). Виходячи з\~вище викладеного\~відповідач здійснив\~повне виконання\~грошових зобов`язань\~перед позивачем за договорами залучення внеску\~(вкладу)\~ члена\~кредитної спілки\~на депозитний\~рахунок № ДЗ-9/0051/08/1396 від 04 квітня 2008 року, № ДЗ-9/0072/08/995 від 05 травня 2008 року, № ДЗ- 9/0075/07/995 від 29 грудня 2007 року (з урахуванням п.п. 2.6, 2.7 договорів). Отже, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди за данними договорами не підлягають задоволенню. За договором № ДЗ-9/0090/08/995 від 09 червня 2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем в сумі 3000 грн. Позивач 09 червня 2009 року отримав від відповідача внесок у розмірі 2150 грн. та відсотки за договором у розмірі 1049,14 грн., але внесок за вказаним договором складав 5150 грн. 5150-2150 =3000, та вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 4. ч. 1\~ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»\~крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього\~закону\~та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються у будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. У контексті\~Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року за № 15-рп/2011\~щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 ст.ст.\~1,\~11, ч. 8 ст.\~18, ч. 3 ст.\~22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у взаємозв`язку з положеннями ч. 4\~ст. 42 Конституції України\~(права по захисту прав споживачів кредитних послуг), можна вважати, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1\~ст. 92 Конституції України) має підтримувати на засаді пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх послуг. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання». Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Таким чином, з відповідача слід стягнути інфляційні нарахування та три проценти річних від простроченої суми, відповідно до ст. 625 ЦК України, на заборгованість у розмірі 3000 грн., що виникла у останнього перед позивачем за договором № ДЗ-9/0090/08/995 від 09 червня 2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за період з 01 липня 2009 року по 30 вересня 2019 року, як просив позивач, враховуючи, що сукупний індекс інфляції за вказаний період становить 280,88. Інфляційні нарахування розраховуються за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Отже, розмір інфляційних нарахувань становить 5426,40 грн. (3000*280,88/100-3000=5426,40 грн.) Розрахунок 3 % річних проводиться за формулою: Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С [PERSON] сума заборгованості, Д кількість днів прострочення В нашому випадку сума заборгованості складає 3000 грн. Кількість днів прострочення з 01 липня 2009 року по 30 вересня 2019 року, як просив позивач, складає 3744 дні. Таким чином, 3% річних на суму заборгованості у розмірі 3000 грн. становить 923,17 грн. (3000 х 3 х 3744 : 365 : 100=923,17 грн.) Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми у розмірі 9349,57 грн. за договором № ДЗ-9/0090/08/995 від 09 червня 2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, що складається з наступного: 3000 грн. заборгованість за внеском; 5426,40 грн. сума інфляційних нарахувань; 923,17 грн. 3% річних. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Як зазначив позивач, моральні страждання полягали у тому, що він зазнав негативних змін у житті, хворів та на лікування необхідні були значні кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно\~ст. 23 ЦК України,\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Отже, враховуючи, що нарахування інфляційних\~втрат на\~суму боргу\~та трьох\~процентів річних\~вже є\~особливою мірою\~відповідальності боржника\~за прострочення\~грошового зобов`язання,\~а позивач\~не довів\~глибини душевних\~страждань,\~ступеня вини\~особи,\~що завдаламоральної\~шкоди,\~ суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] \~до Кредитної\~спілки "Всеукраїнське\~народне кредитне\~товариство"\~про відшкодування\~матеріальної та\~моральної шкоди,\~а самепро стягнення з відповідача на користь позивача суми у розмірі 9349,57 грн. за договором № ДЗ-9/0090/08/995 від 09 червня 2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судових витрат по справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial