Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

27.11.2019 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу). Позов мотивує тим, що постановою Апеляційного суду Львівської області від 27.03.2018 змінено заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01.11.2017 року, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2018 року. Оскільки відповідач нерегулярно надає кошти на утримання дітей, витрати на їх утримання зросли, та у зв`язку із тим що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дітей, а їй одній тяжко утримувати і забезпечувати їх, просить позовні вимоги задоволити. Крім цього позивач просить стягнути в її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3400 грн. 27.11.2019 року позивач [PERSON] пред`явила позов до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. 16.12.2019 року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області відкрито провадження по справі і призначено підготовче судове засідання на 15.01.2020року. 11.02.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволені позову відмовити, оскільки такий заявлено безпідставно. Крім цього, у відповідача на утриманні перебуває ще двоє дітей від іншого шлюбу. 11.02.2020 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просить зокрема стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8650грн. 20.02.2020 позивачем подано відповідь на відзив 19.03.2020року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду на 14.04.2020 року В судове засіданні позивач не з`явилася, однак 10.06.2020 подала заяву в якій вимоги позовної заяви уточнила, зокрема в частині стягнення витрат на правничу допомогу, в яку просить стягнути з відповідача в сумі 5275 грн, в решті позовні вимоги залишені без змін, просила такі задоволити. Просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, однак подав до суду відзив на позовну заяву. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 17.09.2010 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками записано відповідно [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 25.01.2017 [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] Згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 28.09.2012 року, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 668 грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 02.08.2017 змінено розмір стягуваних аліментів, встановлених згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 28.09.2012р. Ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 888грн. 50коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 02.08.2017р. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27.03.2018 заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01.11.2017р. змінено і постановлено стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на тримання [PERSON] в розмірі 1000грн. щоміячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27.03.2018 З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також суд враховує, що 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд враховує той факт, що позивачці важко самостійно забезпечити належні та необхідні умови для розвитку виховання та проживання дитини, яка часто хворіє і потребує додаткових витрат. Крім цього рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 25.01.2017 про позбавлення відповідача батьківських прав підтверджується невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Також судом враховано те, що на утриманні відповідача перебуває ще двоє дітей від шлюбу із [PERSON] : [PERSON] : [INFO] , [PERSON] , [INFO] приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, так як збільшились потреби по утриманню дитини, позивачка ніде не працює, коштів які вона отримує недостатньо для належного забезпечення розвитку дітей. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. В зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в користь держави судовий збір. Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то така підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З наданих відповідачем до заяви документів можна зробити висновок про обсяг наданих адвокатом Ощипок В.С. відповідачу послуг. Адвокатом Ощипок В.С. надано ордер на надання правової допомоги серії ЛВ№057660. Як вбачається із акту №1 наданих послуг адвокатом Ощипок В.С. надано професійну правничу допомогу позивачці [PERSON] на суму 3400 грн. ( зокрема консультація - 700грн., адвокатський запит 600грн., складання позовної заяви 1800грн., складання клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження 300грн.). Крім цього, як вбачається із квитанції до прибуткового касового ордеру №1958 від 20.11.2019р. позивачка сплатила адвокату Ощипок В.С. 300грн., а із квитанції до прибуткового касового ордеру №1959 від 10.10.2019 р. вбачається що позивачка сплатила адвокату Ощипок В.С. 3100грн. Також суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача користь позивача витрати на правничу допомогу, за участь в судовому засіданні з метою представництва інтересів позивачки, в сумі 300 грн., оскільки адвокат Ощипок В.С., був присутній в одному судовому засіданні 12.02.2020, яке було призначено на 16год.40хв. і закінчилося о 16год.53хв., а 1 година участі в судовому засіданні оцінюється адвокатом в сумі 1500грн. З огляду вищевказане, із урахуванням складності цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення за загальну суму 3700 грн..

Outcome: approved