Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та половину вартості додаткових витрат, мотивуючи позов тим, що в період з 04.06.2005 року по 07.11.2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.11.2017 року шлюб між сторонами розірвано, малолітню [PERSON] залишено на проживання з матір"ю. З цього часу, дитина фактично перебуває на утриманні позивачки, так як відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, усної домовленості між сторонами не досягнуто. Крім цього, відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, хоча має таку можливість. Інший утриманців у відповідача немає, він працездатний, отримує доходи, які складають не менше 10 000,00 грн. щомісячно, має нерухоме майно, його стан здоров"я дозволяє працювати, а тому на думку позивачки в змозі сплачувати аліменти в розмірі по 2 500,00 грн. щомісячно на утримання малолітньої доньки. Крім цього, відповідач зобов"язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Так при лікуванні зору дитини, позивачкою було оплачено 1 190,00 грн. - вартість окулярів; 1 300,00 грн. - курс лікування (вправи для очей), 600,00 грн. - огляд лікаря. Загальна сума понесених позивачкою витрат становить 3 090,00 грн., а отже, з відповідача підлягає до стягнення 1 545,00 грн., що становить 1/2 від витрат. А тому, просила стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] аліменти в розмірі по 2 500,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та 1 545,00 грн. додаткових витрат на утримання доньки. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просила задоволити. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, суду повідомив, що не ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, бере участь у вихованні та утриманні доньки, купляє їй необхідні речі, крім цього в повному обсязів оплатив вартість пластинки, оскільки, в дитини проблеми із зубами, та послуги лікар"я, однак, позивачка про вказані витрати суд не повідомляє. Вважає позовні вимоги надуманими та необгрунтованими, а отже такими, що не підлягають до задоволення. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів та додаткових витрат в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 17.01.2008 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO].(а.с. 5). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання доньки слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров'я. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання доньки. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік" у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Оскільки, двоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то визначений позивачкою розмір аліментів по 2 500,00 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON] є завищеним, а тому суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки по 1 200,00 грн. щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити її належний фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме прав відповідача та норм чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання малолітньо їдоньки [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 1 200,00 грн. до досягнення нею повноліття, починаючи з 26.02.2019 року. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 1 545,00 грн. додаткових витрат на утримання доньки, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, обов"язок щодо утримання доньки [PERSON] покладається як на батька так і на матір дитини. Позивачкою на підтвердження додаткових витрат подано: розрахунок-замовлення від 16.03.2019 року про оплату 100,00 грн. за огляд (повт), товарний чек від 14.06.2018 року на суму 1 190,00 грн. та товарний чек від 27.11.2018 року на суму 600,00 грн. за огляд, що в сукупності становить 1 890,00 грн. А тому з відповідача слід стягнути одноразово на користь позивачки додаткові витрати на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 945,00 грн. (1/2 від суми понесених позивачкою витрат). На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved