Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що в 14 вересня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. [INFO] в них народилась донька [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] . Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але добровільно надавати кошти на утримання дітей він відмовляється. Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Вона працює продавцем в Гніванському магазині « Вікторія ». Її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати дітей самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність. Відповідач працює, їй невідомо його місце роботи, він працездатний, отримує заробітну плату і має можливість допомагати їй в утриманні дітей. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходів в неї немає можливості, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 4000 гривень щомісячно на утримання двох дітей. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального стану відповідача, інших утриманців у відповідача немає і така сума аліментів є реальною для нього. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дітей самим необхідним. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 4000 гривень щомісячно, на двох дітей, а саме: на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Судове рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою судді від 11.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить задоволити з підстав, викладених у заяві. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області №13/5459 від 14.03.2019 року, відомостями Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області за №323 від 18.03.2019 та повернутими поштовими конвертами з відмітками "не проживає" з судовими повістками. Будь-яких заяв та клопотань від нього, відзиву на позов, на час розгляду справи не надійшло. Відповідно до п.7 ч. 2 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.8 ч.4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.2). [INFO] в них народилась донька [PERSON] , [INFO] син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с.3, 4). Діти проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні, що стверджується довідками виконкому Великовулизької сільської ради №124 від 19.02.2019, №138 від 26.02.2019 (а.с.5, 6) . Позивачка проживає без реєстрації у будинку своєї матері, підсобного господарства не утримує, інших надходжень на прожиття не має, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.02.2019 р. (а.с.7). Вона працює продавцем в Гніванському магазині «Вікторія», її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати дітей самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків. Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на даний час становить 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач молодого віку, працездатний, інших утриманців не має. За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі по 1100 гривень на кожну дитину, що приблизно складатиме половину прожиткового мінімуму на дитину, тобто мінімальний розмір аліментів, визначений законом. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved