Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом і просить визнати за нею право власності на будівельні матеріали, вкладені у незавершене будівництвом будинковолодіння [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Свій позов [PERSON] мотивує тим, що з 04 жовтня 1983 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після одруження разом з чоловіком проживала у будинку батьків чоловіка за адресою: [ADDRESS] . Проте, через те що будинок був невеликих розмірів, вирішили будувати новий будинок. Вона з чоловіком передали батьку чоловіка [PERSON] 2000 карбованців перепійних грошей, той доклав ще свої 2000 карбованців і за спільні кошти (4000 крб.) було придбано у [PERSON] незавершені будівництвом будівлі, які складалися з літньої кухні та фундаменту на будинок. Будинок мав будуватися для неї і її чоловіка з умовою, що якщо сестра чоловіка не вийде заміж, вона буде користуватися однією кімнатою в будинку, за що батьки чоловіка не будуть вимагати відшкодування вкладеної в будівництво будинку частини грошей. Близько 10 років вона з чоловіком здійснювали будівництво будинку [ADDRESS] , після чого перейшли проживати в цей будинок. Проте, оскільки будинок не був введений в експлуатацію, вони до цього часу рахуються зареєстрованими в будинку батьків чоловіка в с.Грабів Рівненського району. Батько чоловіка, [PERSON] , помер [INFO] , її чоловік, [PERSON] , у шестимісячний строк подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак невдовзі захворів, не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки помер [INFO] . Після смерті чоловіка, вона разом з дітьми подали заяви про прийняття спадщини, крім того, заяву про прийняття спадщини після смерті сина подала [PERSON] - відповідачка по справі. Однак, із-за того, що будинок не зареєстрований, отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо, а оскільки земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, не приватизована, вона позбавлена можливості оформити будь-які права на будинок, у зв`язку з чим вимушена звертатися до суду. В процесі розгляду справи позивачкою [PERSON] було подано заяву про збільшення позовних вимог, яку вона мотивує тим, що незавершене будівництво було придбане за спільні кошти їх з чоловіком та батька чоловіка. Проте усі подальші дії по будівництву будинку та завершенню будівництва літньої кухні здійснювала вона з чоловіком. Таким чином вони добросовісно заволоділи нерухомим майном, належним свекру, користувалися ним з 1985 року, а вона з дітьми користується по цей час, а тому набули право на частку коштів, вкладених батьком чоловіка у спірне домоволодіння. У зв`язку з цим просить при вирішенні її вимог викладених у позові, одночасно прийняти рішення про переведення на неї прав та обов`язків забудовника будинку [ADDRESS] . Крім того, під час розгляду справи, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2015 року з цивільною справою за позовом [PERSON] об`єднано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Клеванської селищної ради про визнання права власності на майно (1/2 частина будинковолодіння) та визнання права власності на 5/16 частин будинковолодіння в порядку спадкування. Згідно позову [PERSON] , остання просить зобов`язати відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] допустити в житловий будинок [ADDRESS] працівників КП "РОБТІ" для проведення інвентаризації будинку, визнати за нею право власності на: 1/2 частину вищезгаданого будинку, як на частку у спільній сумісній власності подружжя з [PERSON] ; 1/4 частину в порядку спадкування після смерті [PERSON] і 1/16 частину в порядку спадкування за законом після смерті сина - [PERSON] Свою позовну заяву вона мотивує тим, що 06 грудня 1984 року, на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Клеванської селищної Ради народних депутатів Ровенського району Ровенської області, її чоловіком - [PERSON] було куплено незакінчене будівництво житлового будинку [ADDRESS] , а у зв`язку з тим, що на момент придбання даного будинку вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , то дане майно є спільним майном подружжя, 1/2 частина якого належить їй. Крім того, у зв`язку з тим, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину вищезгаданого будинку, яку фактично успадкувала вона і її син - [PERSON] по 1/4 частині кожен, як спадкоємці першої черги. Так, як її син - [PERSON] помер [INFO] , то після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , яку він фактично успадкував після смерті свого батька. За життя син [PERSON] мав свою сім`ю, яка складається із дружини - [PERSON] , сина - [PERSON] та дочки - [PERSON] , які є відповідачами по справі, то позивачка по справі та відповідачі фактично успадкували по 1/16 частині вказаного будинку, як спадкоємці за законом першої черги. Намагаючись успадкувати належну їй частину у спадковому майні, позивачка звернулася до КП "РОБТІ", однак відповідачі працівників підприємства до будинку не впустили. Через те, що спадкове майно не зареєстроване у встановленому законом порядку, позивачка [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотконторі, тому вона звернулася з даним позовом до суду і просить його задоволити. В судове засідання позивачка-відповідачка [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] подали заперечення на позов [PERSON] , в якому не визнали позовних вимог останньої, вважають їх безпідставними, оскільки спірний будинок будувався позивачкою [PERSON] і її чоловіком [PERSON] для їх сім`ї. В судовому засіданні позивачка-відповідачка [PERSON] свій позов підтримала, а позов [PERSON] не визнала. Пояснила суду, що після весілля вона з чоловіком проживали у його батьків, проте через те, що в будинку проживали ще батьки батьків, а будинок сам по собі був невеликий, то вони вирішили будуватися і за спільні кошти (вона і чоловік та батько чоловіка, у рівних частках, по 2000,00 карбованців) придбали в 1984 році земельну ділянку у [PERSON] . На даній земельній ділянці була збудована літня кухня та залитий фундамент під будинок. Так як батько старший, було вирішено договір купівлі-продажу оформити на нього. Протягом десяти років вона разом зі своїм чоловіком за спільні кошти будували будинок, купували будівельні матеріали, розраховувалися з робітниками, які працювали на будівництві спірного будинку. На момент придбання земельної ділянки, на ній ніяких будівельних матеріалів не знаходилося. Ще за життя батько чоловіка стверджував, що будинок будується для сина [PERSON] та його сім`ї, але мав одну умову, що якщо дочка [PERSON] не вийде заміж, то матиме в побудованому будинку одну з кімнат. Батько чоловіка також приймав участь у будівництві будинку, допомагав фізично, однак матеріальної допомоги у придбанні матеріалів чи оплаті роботи майстрів не надавав, а її батько допомагав у будівництві будинку матеріально. Зазначила також, що коли у 2009 році помер батько чоловіка, то тільки чоловік звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після його смерті, і тоді більше ніхто з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, а вже після смерті чоловіка, свекруха почала претендувати майже на весь будинок. Пояснила також, що на даний час будинок не зареєстрований в установленому законом порядку, договори на газопостачання і водопостачання оформлені на покійного чоловіка, оплату за електропостачання і досі здійснює вона від імені [PERSON] . З огляду на те, що будинок протягом 10 років будувався за їх з чоловіком спільні кошти, приблизно з 1995 року вона з сім`єю постійно проживає в даному будинку, вважає, що будинок є їх з чоловіком спільною власністю. Оскільки будинок не зареєстрований, то вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, а так як будинок не зданий в експлуатацію, то може претендувати лише на будівельні матеріали. В зв`язку з цим звернулася з даним позовом до суду і просить його задоволити, визнавши право власності на будівельні матеріали і перевівши на неї права забудовника будинку. Що стосується зустрічного позову, то вона вважає, що [PERSON] не має права на 1/2 частку в будинку як у спільному майні подружжя, а може претендувати лише на частку у майні після смерті сина, оскільки це передбачено законом. Проте проти позову заперечує повністю, оскільки вважає недопустимим, щоб бабуся позбавила хати внуків. Крім того, після смерті [PERSON] залишилося інше спадкове майно, в тому числі: будинок в с.Грабів, мотоцикл "Сімсон " , придбаний її чоловіком, на яке вона з дітьми не претендували, а тому вважає що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Представник позивачки-відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні первісний позов [PERSON] підтримав, просив його задоволити. Позов [PERSON] не визнав. Пояснив, що оскільки будівництво спірного будинку проводилося позивачкою-відповідачкою [PERSON] та її покійним чоловіком, тому у покійного [PERSON] не виникло прав забудовника, до сільської ради з заявою про переведення прав забудовника він не звертався. Після смерті [PERSON] ніхто, крім його сина [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, а після смерті останнього [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини і стала претендувати на частку у спільному майні подружжя і на частку у спадковому майні. В такому випадку має бути враховане інше майно при визначенні частки у праві на спадкування. Пояснив також, що в законі зазначено, що право власності виникає після реєстрації, а як можна визнати право власності на будинок, якого немає (він не зданий в експлуатацію і не зареєстроване право власності на нього у встановленому законом порядку). Вважає позовні вимоги [PERSON] . обґрунтованими, оскільки вона має право на визнання права власності на будівельні матеріали, а після переведення на неї прав забудовника зможе ввести будинок в експлуатацію. Що стосується позову [PERSON] , то вважає, що в даному випадку в позові слід відмовити, оскільки не можна ставити питання про визнання права власності на будинок, як майно подружжя і як спадкове майно, так як будинковолодіння не є власністю, а фактично побудоване самочинно. Відповідачка-позивачка [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала, а позов невістки не визнала і, будучи допитаною за правилами свідка, дала суду показання, що її чоловік [PERSON] купив земельну ділянку, на якій побудовано спірний будинок. На той момент на земельній ділянці був залитий фундамент під будинок і зроблена літня кухня. Зазначила, що ліс на будинок вона заготовляла з 1967 року, нарізала на хату брус, дошки, підлогу, столярку, крім того придбала шпаклівку на хату, скло на шибки, цемент, цеглу і так далі - все це вони купували з чоловіком, також купували котел, батареї, ванну, труби. Син і невістка ніяких коштів на будівництво будинку не давали. Пояснила також, що будували будинок майстри [PERSON] , [PERSON] та ще два чоловіки, з якими вона розраховувалась, возила їм обід, а чоловік організовував роботу, допомагав столяру. Накрили будинок шиферною бляхою її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Невістка [PERSON] і дочка [PERSON] будинок побілили та поклеїли там шпалери. Син [PERSON] з дружиною та з дев`ятирічним сином переїхали проживати у будинок в 1995 році, та її до будинку не допускають. Заявила, що якщо позивачка [PERSON] хоче будинок, нехай сплатить їй за нього, тоді вона відмовиться від усіх своїх часток. Представник відповідачки-позивачки [PERSON] - [PERSON] , яка є її дочкою, в судовому засіданні позов матері підтримала, а позов [PERSON] не визнала і заявила, що все, на що посилається [PERSON] в судовому засіданні - неправда. Пояснила, що у батьків було троє дітей, і батьки будували хату не за кошти дітей, а за власні кошти, а позивачка-відповідачка [PERSON] із чоловіком будували лише хлів і льох, що можна підтвердити документами та показаннями свідків. Цегла була придбана мамою ще в 70-х роках, батько підводив до будинку газ, воду, електрику, копав траншею, робив драбину, шпаклював хату і веранду в середині, замовляв вікна та двері, вкладав кошти, домовлявся з людьми, які будували будинок. Уже нові вікна в будинку робила [PERSON] Не переселялися батьки до нового будинку лише тому, що в с.Грабів вели господарство. В зв`язку з цим, вважає позов [PERSON] безпідставним і просить в позові відмовити. Що стосується позову [PERSON] , вважає його обґрунтованим і просить його задоволити, оскільки позовні вимоги є законними і її мати має право на зазначену в позові частку у спірному будинку. Представник відповідачки-позивачки [PERSON] , адвокат Менік В.В., подав до суду заперечення на первісний позов, в якому позов не визнав. В судовому засіданні пояснив, що спірний будинок [ADDRESS] є спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] дав половину грошей при купівлі земельної ділянки у [PERSON] , вкладав кошти в будівництво будинку, сплачував земельний податок, страхував будинок, тому вважає, що [PERSON] має право на 1/2 частину будинку, як на спільно нажите майно подружжя, а також на частину будинку, як на спадщину після смерті чоловіка та після смерті сина. Зазначив, що [PERSON] не введено будинок в експлуатацію і не зареєстровано право власності на нього лише тому, що той помер, але договір купівлі-продажу укладав саме він. Технічна документація не містить доказів того, що будинок не завершений, а саме в технічному паспорті зазначено, коли будинок був побудований. На сьогодні будинок вже має процент зносу. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок [PERSON] позбавлена можливості отримати в нотконторі свідоцтво про право на спадщину, тому вимушена звертатися до суду з позовом. Вважає позов [PERSON] обґрунтованим та доведеним належними та допустимими доказами і таким, що підлягає до задоволення. Навпаки, позов [PERSON] є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Відповідач за позовом [PERSON] - [PERSON] в суді позов [PERSON] не визнав. Пояснив, що знає про домовленість між батьком і дідом про те, що будинок будується для сім`ї батька, а якщо тітка [PERSON] не вийде заміж, то в даному будинку їй буде надана одна кімната. Зазначив, що паркан будував він з батьком, також робили разом ремонт в хаті. Коли будувався будинок, був малим, тому процесу будівництва хати і за чиї кошти це здійснювалося не пам`ятає, проте після переїзду в будинок, вже все в хаті робилося лише батьком та матір`ю, дід [PERSON] інколи заїжджав. Вважає, що позов безпідставний, так як його батьки також мають право на спірний будинок, тому просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Відповідачка за позовом [PERSON]. - [PERSON] в суді позов [PERSON] не визнала. Пояснила, що вона з народження проживає у спірному будинку, де проживала разом зі своєю сім`єю: татом, мамою і братом, вважає даний будинок їхнім. Зазначила, що на сьогодні будинок повністю закінчений та придатний для проживання. Повідомила також, що в неї були спроби поговорити з бабцею, однак та у відповідь некоректно висловлювалась на її адресу, тому вона не бажає далі приймати участь у справі і просить справу слухати у її відсутності. Представник відповідача за позовом [PERSON] - Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області - в судове засідання не з`явився, від голови селищної ради [PERSON]. надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без участі представника селищної ради. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що на час придбання земельної ділянки, на якій знаходиться спірний будинок, працювала в селищній раді секретарем і оформляла договір купівлі-продажу незавершеного будівництва, оскільки там був лише фундамент. [PERSON] продав, а [PERSON] придбав дане незавершене будівництво, проте хто будував будинок і за чиї кошти їй не відомо. Хто був присутнім під час укладання договору купівлі-продажу також не пам`ятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що частково будував спірний будинок. Разом з ним будували ще двоє чоловіків і бригадир [PERSON] . Їсти на будівництво привозила [PERSON] , [PERSON] керував процесом. Чи був на будівництві [PERSON] не пам`ятає. Сам він робив роботи по дереву, за все відповідав бригадир і з ним він також розраховувався. Хто з сім`ї [PERSON] давав кошти бригадиру і скільки - йому не відомо. Свідок [PERSON] в суді показав, що йому не відомо, хто купував незавершене будівництво, однак будівництвом будинку займалися [PERSON] з дружиною [PERSON] Показав також, що з 1980 року по 1991 рік працював на лісоторговому складі і всі будівельні матеріали продавалися через їх склад і лише вони видавали документи, завод же не міг сам відпускати товар. Крім них ще торгував будівельними матеріалами господарський магазин Клеванського сільпо. Він проживає на відстані 300 метрів від спірного будинку [PERSON], тому знає, що почав будувати спірний будинок [PERSON] , а потім будував [PERSON] , який там жив і брав найбільшу участь у будівництві, провів світло, водопостачання, опалення. [PERSON] на їхньому складі нічого не купувала, працювала в лісхоззазі, проте вони не мали права відпускати будівельні матеріали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що допомагав з іншими працівниками по будівництву будинку покійному [PERSON] , за що той розраховувався з ними. Так, за роботу по будівництву септика, покрівлі будинку і побиття дранки, він отримав від [PERSON] . 100 карбованців. Крім того, робив паркан з профілю, ворота. [PERSON] в процесі будівництва заходив де-кілька разів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] і [PERSON] разом з [PERSON] купили земельну ділянку. [PERSON] будував, допомагав, як батько, але гроші в будівництво вкладав [PERSON] . За роботу чоловіка розрахувався мотоциклом і пральною машиною, давав гроші. Одного разу за будівництво хліва в її присутності чоловік від [PERSON] отримав 550 доларів. [PERSON] та [PERSON] грошей чоловіку за будівництво будинку не давали. Зі слів чоловіка чула, що будинок будувався для [PERSON] з умовою, що коли його сестра [PERSON] не вийде заміж, матиме в даному будинку одну кімнату. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що покійний [PERSON] був його другом і він йому допомагав по будівництву спірного будинку. Так, майстри побудували зруб, він з [PERSON] зводили дах, накривали будівлі. Погріб мурував його (свідка) батько, штукатурив також він з батьком та ще один чоловік, також він проводив воду, допомагав в цьому [PERSON] . [PERSON] з [PERSON] робив електрику. За всі ці роботи розраховувався [PERSON] . Після того як згорів гараж, [PERSON] придбав в нього 60 листків шиферу за 1000 гривень і покрив кухню та сарай, який побудував [PERSON] Показав також, що земельну ділянку купував [PERSON] та його дружина [PERSON]. Сестра [PERSON] [PERSON] на будівництві будинку нічого не робила, батько [PERSON] допомагав по будівництву, шпаклював хату, зробив сходи. Будинок будувався для [PERSON] і його сім`ї, але була одна умовою, що коли сестра [PERSON] не вийде заміж, матиме там одну кімнату. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що йому не відомо хто купив земельну ділянку. Він дружив з [PERSON] , тому допомагав по будівництву будинку чим міг. Дід [PERSON] , батько [PERSON] , постійно був на будівництві - керував процесом, але будували будинок майстри, з якими розраховувався [PERSON] , так як хата будувалася для нього і його сім`ї. Знає, що лише одна кімната мала бути виділена сестрі [PERSON] , якщо та не вийде заміж. Свідок [PERSON] , який є братом [PERSON] , в судовому засіданні показав, що на будівництві будинку він нічого не допомагав. Знає, що грошима допомагав їхній батько, весільні гроші [PERSON] та [PERSON] також пішли на будівництво будинку. Показав також, що в 1984 році перебував в лікарні, ночував в сестри і бачив як [PERSON] передавав гроші своєму батьку. Зі слів [PERSON] знає, що той передав 2000 карбованців для придбання земельної ділянки під будівництво, чи вистачило тих грошей для купівлі земельної ділянки не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що працював на будівництві будинку, бригадиром на той час був [PERSON] і він з ним розраховувався. Які відносини були в сім`ї [PERSON] не знає, так як не вникав в це. [PERSON] приходив на будівництво, а [PERSON] він там не бачив. Свідок [PERSON] дав суду показання, що все життя товаришував із [PERSON] і знає, що хата будувалася для [PERSON] , про це говорилося між всіма на будівництві, про це говорив і його батько [PERSON] . Всіма організаційними питаннями займався [PERSON] , розраховувався з працівниками, укладав договір із [PERSON] на будівельні роботи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що купував земельну ділянку для будівництва [PERSON] , він і будував будинок, а потім переселився з дружиною і сином. Вже як вони проживали в будинку, народилася дочка. Показав також, що був на будівництві від початку і до кінця, допомагав, крім того позичав [PERSON] 1000 карбованців, які пізніше той повернув. Дід [PERSON] , батько [PERSON] , лише приходив інколи на будівництво і вказував, коли щось не так робилося, але говорив до [PERSON] , оскільки будуєш для себе, то будуй як хочеш. Сестри [PERSON] [PERSON] на будівництві не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що сім`ю [PERSON] та [PERSON] знає давно, допомагала їм при оздобленні будинку, штукатурила, клеїла шпалери, фарбувала. Сестри [PERSON] [PERSON] і їх батьків на будівництві не бачила, батько грошей при ній ніколи не давав. Будували будинок [PERSON] і [PERSON] , а які будівельні матеріали використовувалися і за чиї гроші придбані були - не знає. Її чоловік привозив товари з Польщі, в тому числі котла, ринви, за які розраховувався [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що коли він в 1994 році прийшов з армії, то будинок був уже побудований. Свідок [PERSON] дала суду показання, що її дівоче прізвище [PERSON] і вона являється дочкою тих людей, які продали спірне незавершене будівництво [PERSON]. На момент продажу на земельній ділянці був зруб літньої кухні і фундамент під будинок, який придбали [PERSON] і говорили, що придбали для молодого подружжя. Гроші передавали покійній мамі, а вона в свою чергу передала документи на будівельні матеріали, щоб було підтвердження того, з чого було збудовано літню кухню і фундамент. На будівництві бачила [PERSON] та його друзів, які будували будинок, була там і [PERSON] . [PERSON] звертався до неї з пропозицією продати ще частину земельної ділянки для будівництва хліва, який він і будував. [PERSON] з дружиною [PERSON] і дітьми проживали у цьому будинку, його батьків там не бачила. Із заяви [PERSON] від 25 листопада 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON]., зареєстрованої в реєстрі за № 2072, вбачається, що він разом з [PERSON] зводили [PERSON] дерев`яний будинок з перестінками за адресою: [ADDRESS] . Після цього він працював на даному будівництві разом з [PERSON] , з яким він по цілій хаті встановлювали лігари, поклали чорнову підлогу, по дошках клали фанерну підлогу. За роботу з ними розраховувався [PERSON] . Разом з [PERSON] вони починаючи з фундаменту, збудували сарай, накрили його та виконали всі внутрішні роботи. За всю цю роботу розраховувався [PERSON] . Крім того, зазначив, що був присутнім при розмові [PERSON] і його дружини [PERSON] , з якої почув, що будинок вони будують для своєї сім`ї, однак, якщо сестра [PERSON] не вийде заміж, то вона буде користуватися однією кімнатою в цьому будинку, а батько - [PERSON] не буде вимагати від сина - [PERSON] та невістки - [PERSON] коштів, витрачених ним на купівлю фундаменту вищезгаданого будинку та буде надавати їм посильну фізичну допомогу. Заслухавши пояснення учасників справи, їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно договору купівлі-продажу від 06 грудня 1984 року [PERSON] продав, а [PERSON] за 4000 карбованців, купив належне на праві особистої власності [PERSON] незакінчене будівництво житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] ( т .1, а.с.6). Незакінчене будівництво будинку належало [PERSON] на підставі рішення виконкому Клеванської селищної Ради народних депутатів від 27 грудня 1977 року № 156 про відведення земельної ділянки під будівництво житлового будинку (т.1, а.с.5). Згідно проекту забудови земельної ділянки, виданого Технічним бюро районного архітектора Ровенського району, забудовником земельної ділянки площею 0,065 га є [PERSON] (т.1, а.с.7). З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 18 лютого 2015 року КП "РОБТІ", вбачається, що власником домоволодіння є [PERSON] . В цьому технічному паспорті зазначено, що будинок побудований в 1991 році і має 31% зносу (т.1, а.с.133-137). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 вересня 2009 року, виданого Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненської області, [PERSON] помер [INFO] , про що здійснено відповідний актовий запис № 88 (т.1, а.с.47). З довідки Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 622/02-12/16 від 28 березня 2016 року вбачається, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та мав такий склад сім`ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онук, [PERSON] - внука (т.1, а.с.159). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, в зв`язку з чим, у визначений законом строк, а саме: 24 жовтня 2009 року із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , до нотаріуса звернувся його син - [PERSON] , в результаті чого Рівненською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 774/2009 від 24 жовтня 2009 року. Решта спадкоємців із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, але дружина померлого, [PERSON] , проживала і була зареєстрована разом з чоловіком. У заяві про прийняття спадщини, [PERSON] вказав, що на день смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] (т.1, а.с.67). Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] оформити свої права не встиг, оскільки згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 червня 2014 року, виданого виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, [PERSON] , помер [INFO] , про що здійснено відповідний актовий запис № 59 (т.1, а.с.10). Після його смерті із заявами про прийняття спадщини належного йому майна до нотаріуса, у визначений законом строк звернулися: його дружина [PERSON] , мати - [PERSON] та син - [PERSON] , що вбачається із спадкової справи № 440/2014 р., заведеної Рівненською районною державною нотаріальною конторою, копія якої знаходиться в матеріалах даної цивільної справи (т.1, а.с.204-215). Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, виданою державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Дацюк С.Г.№ 1757/02-14 від 02 липня 2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно (т.1, а.с.215). Згідно довідки № 1715 від 28 липня 2014 року, виданої виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, [PERSON] дійсно більше 20 років проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (т.1, а.с.12). Придбання будівельних матеріалів на будівництво будинку підтверджуються платіжними документами виданими як на ім`я [PERSON] , так і на ім`я [PERSON] , копії яких знаходяться в матеріалах справи. Згідно договору про надання послуг з газопостачання № 404063 від 29 грудня 2014 року, споживачем послуг за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (т.1, а.с.191-192). Попередній договір про надання послуг з газопостачання населенню № 1237 від 31 липня 2000 року було укладено між ВАТ "Рівнегаз" та [PERSON] (т.1, а.с.171-172). Технічні умови на влаштування вузла обліку води від 20 лютого 2001 року та страхове свідоцтва серії [NUMBER] від 17 березня 2005 року, договір страхування будівель від 17 березня 2008 року видані також на ім`я [PERSON] (т.1, а.с.173, 174, 180). Рахунки по оплаті за електроенергію приходять на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів зазначається в ст.16 ЦК України. Згідно ч.3 ст.331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Особа, право якої порушено, може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За змістом ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Однак, позовні вимоги, з якими звернулася позивачка [PERSON] до відповідачки [PERSON] не є належним способом захисту прав, передбачених чинним законодавством, як спосіб захисту прав. Невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог. Враховуючи той факт, що спірний будинок [ADDRESS] повністю готовий до експлуатації, відсоток його готовності 100%, і він безпосередньо експлуатується понад 20 років сім`єю [PERSON] , є уже значний відсоток зносу будинку (35%), що підтверджується висновком експерта № 8132-8133 від 26.10.2018 року і долученими до нього документів (т.2, а.с.7-18), то визнати [PERSON] власником будівельних матеріалів неможливо, оскільки виділити їх в натурі не є можливим, так як і не можливо встановити суму, затрачену на купівлю будівельних матеріалів, з метою стягнення компенсації їх вартості. Але позивачка [PERSON] не ставить такої позовної вимоги. А відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог. Крім того, ця вимога є не зовсім зрозумілою, адже позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на будівельні матеріали, вкладені у незавершене будівництво будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя. Тобто, є незрозумілим чи визнавати лише за нею право власності на будівельні матеріали, чи визнавати будівельні матеріали спільною сумісною власністю подружжя. Що стосується можливості переведення на [PERSON] прав забудовника, то ця вимога також до задоволення не підлягає. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки чоловік позивачки [PERSON] , [PERSON] , ніколи не був забудовником спірного будинку, то і перевести на спадкоємців, зокрема на позивачку [PERSON] , права забудовника не можливо. Крім того, враховується той факт, що сам покійний [PERSON] , звертаючись до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, визнав, що житловий будинок [ADDRESS] є спадковим майном після смерті його батька [PERSON] . Враховуючи вище наведені обставини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно, визнання його спільною сумісною власністю подружжя (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) є безпідставним, не доведеним належними доказами, а тому у його задоволенні слід відмовити. На думку суду, посилання позивачки [PERSON] на норми Сімейного кодексу України в даному випадку є безпідставним. Що стосується позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Клеванської селищної ради про визнання права власності на майно (1/2 частина будинковолодіння) та визнання права власності на 5/16 частин будинковолодіння в порядку спадкування, то суд вважає, що у задоволенні цього позову також слід відмовити, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Оскільки земельна ділянка, яка була придбана [PERSON] у [PERSON] переоформлена не була, і на сьогодні вона рахується за [PERSON] , будівництво будинку і інших будівель на цій земельній ділянці проводилося без будь-яких проектів і дозвільних документів, тому житловий будинок і господарські будівлі, які знаходяться на даній земельній ділянці, вважаються самочинно побудованими. У відповідності до ст.376 ЦК України, за рішенням суду може бути визнане право власності за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Виходячи з норм ч.3 ст.376 ЦК України, той факт, що надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно не було, то відсутніми є підстави для визнання права власності на спадкове майно, оскільки позивачка [PERSON] на даний час не скористалася правом досудового врегулювання спору. Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, а також наявні і допустимі докази у справі, суд приходить до висновку, що позови є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Оскільки судом відмовлено і в позові [PERSON] , і в позові [PERSON] , то судові витрати покладаються на сторін в межах фактично понесених ними витрат.

Outcome: dismissed