Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

01.03.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON]. звернувся до центру за сприянням у працевлаштуванні в період з23.12.2009 року по 03.04.2011 року, в заяві вказав, що не зареєстрований як суб"єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається. Однак, під час проведення розслідування страхового випадку, Маловисківське РЦЗ виявило факт належності [PERSON] до категорії зайнятих осіб, а саме що він зареєстрований як фізична особа підприємець з 25.03.2003 року , закритий 31.03.2011 року.Отже, сума виплаченого йому забезпечення підлягає поверненню. А тому просять суд стягнути з відповідача 15 092 грн. 15 коп. виплаченого матеріального забезпечення та судовий збір в розмірі 1378 грн.. Представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладеннні в позові. Відповідач та представник відповідача позов не визнали, посилаючись на те, що 28.04.2006 року ним було подано заяву до державного реєстратора про припинення підприємницької діяльності, в подальшому отримано всі необхідні довідки та подано їх до державного реєстратора, жодного повідомлення про необхідність подання будь-яких додаткових документів йому не надходило. На час проведення перевірки та складення акту він на обліку в РЦЗ не перебував, ніяких виплат не отримував, а тому вважає, що позивач мав би здійснити перевірку відомостей із відомостями державного реєстратора ще в 2009 році, тому просить суд застосувати строк позовної давності. Вважає, що запис про припинення державної реєстрації підприємницької діяльності зроблений державним реєстратором з порушенням саме ним своїх посадових обов"язків. На момент звернення до позивача підприємницькою діяльністю не займався. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступні обставини. 23.12.2009 року відповідач звернувся до Маловисківського РЦЗ з заявою про вирішення питання його працевлаштування , надання статусу безробітного . В період часу з 23.12.2009 року по 03.04.2011 року він отримав 15 092 грн. 19 коп. допомоги по безробіттю, що вбачається з довідки виданої Маловисківським РЦЗ. Відповідно до акту №68 розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 03.06.2014 року, виявлено , що [PERSON] перебував на обліку як безробітний, отримуючи допомогу по безробіттю та був зареєстрована як фізична особа- підприємець. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено , що запис про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця здійснено 25.03.2003 року, а запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем - 31.03.2011 року. Відповідач в судовому засіданні вказує на те, що з заявою про припинення підприємницької діяльності він звернувся до державного реєстратора ще в 2006 році. Відповідно до ст.ст. 47,51 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців" в редакції станом на 29.01.2006 року, для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи - підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа повинні подати державному реєстратору (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: нотаріально посвідчену заяву про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем; документ, що підтверджує внесення плати за публікацію повідомлення про прийняття фізичною особою - підприємцем рішення щодо припинення підприємницької діяльності. Державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи - підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності, без розгляду зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цих документів внести до Єдиного державного реєстру запис про рішення щодо припинення нею підприємницької діяльності та передати органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування повідомлення про внесення такого запису. Для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації подає державному реєстратору особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця; довідку відповідного органу державної податкової служби про зняття фізичної особи - підприємця з обліку як платника податків; довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про зняття з обліку; довідки відповідних органів фондів соціального страхування про зняття з обліку. За відсутності підстав для залишення документів, які передбачені частиною тринадцятою цієї статті, без розгляду державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем повинен видати або надіслати заявнику копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця із спеціальною відміткою про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем. Державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня від дати державної реєстрації припинення фізичної особи - підприємця у порядку, визначеному статтями 47-50 цього Закону, зобов'язаний надіслати відповідним органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування повідомлення про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та відомості реєстраційної картки про проведення державної реєстрації припинення фізичної особи - підприємця. З довідки виданої Маловисківським РЦЗ від 24.05.2006 року, вбачається, що ПП [PERSON] в центрі зайнятості не зареєстрований. Відповідно до довідки про зняття з обліку виданої Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, встановлено, що заборгованості перед фондом у [PERSON] немає, його знято з обліку 23.05.2006 року відповідно до його заяви. Крім того, 28.04.2006 року за рішенням [PERSON] його знято з податкового обліку, у нього відсутня заборогованість зі сплати податків і зборів, що підтверджується довідкою про зняття з обліку платника податків, 11.05.2006 року [PERSON] за його власним рішенням знято з обліку та відсутня заборгованість зі сплати платежів до Пенсійного фонду України. 28.04.2006 року відповідачем було подано заяву про проведення реєстрації припинення підприємницької діяльності-фізичної особи до державного реєстратора Маловисківської РДА., посвідчена приватним нотаріусом. Отже, після подання даних документів відповідачем державному реєстратору, останній зобов"язаний, за відсутності підстав для залишення документів без розгляду, не пізніше наступного робочого дня з надходження документів внести до ЄДР запис про рішення щодо припинення підприємницької діяльності. Однак, дані дії державним реєстратором вчинено не було. Суд вважає, що [PERSON] вчинив всі дії необхідні для державної реєстрації припинення його підприємницької діяльності. Тому, дійшов висновку, що в діях його відсутній умисел невиконання та зловживання ним своїх обов"язків щодо своєчасного подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг. Крім того, суд вважає, що центр зайнятості мав би здійснити перевірку достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, адже позивач взаємодіє з Державною податковою адміністрацією України, Пенсійним фондом України та державними реєстраторами, відповідно до порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за N 232/16248. Натомість, 03.06.2014 року позивач проводить звірку ( перевірку) бази даних ЄІАС та довідника ПОУ ЄДРС , відповідно до п.5.ч.2.ст. 12 Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", яку виключено з закону на підставі Закону N 5067-VI ( 5067-17 ) від 05.07.2012 . За таких обставин, суд вважає, що матеріальне забезпечення відповідачу виплачено правомірно, в діях [PERSON] відсутній умисел та зловживання щодо неподання достовірної інформації на підставі якої йому нараховано матеріальне забезпечення, останній надав достовірні відомості щодо своєї трудової діяльності, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Суд вважає, що не підлягають застосуванню строк позовної давності, адже відповідач припускає, що позивачу стало відомо ще в 2011 році про порушення його прав, але як вбачається з матеріалів , саме актом від 03.06.2014 року, виявлено порушення законодавства.

Outcome: dismissed