Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 94911,35 гривень та 949,11 гривень судових витрат. В обґрунтування заявленого позову позивач вказує про те, що 11 жовтня 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 7493,06 доларів США зі сплатою 11 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2011 року. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передало АТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами. Банк виконав взяті на себе зобов'язання та перерахував [PERSON] обумовлену договором суму коштів. Проте, відповідач станом на 15 липня 2014 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість по кредиту в розмірі 8107,11 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 94911,35 гривень (заборгованість за кредитом 4371,03 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 51172,41 гривень; заборгованість по відсотках за користування кредитом 3736,08 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 43738,94 гривень). В забезпечення повернення кредиту 11 жовтня 2006 року між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель та боржник повинні відповідати перед кредитором як солідарні боржники. В судове засідання представник позивача за довіреністю не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання за викликом суду не з'являються, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку через оголошення в пресі за останнім відомим місцем проживання. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 1022-р "Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2014 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме" затверджено перелік друкованих засобів масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в яких у 2014 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме. Зокрема, таким друкованим засобом масової інформації є газета "Урядовий кур'єр". Таким чином, відповідачі були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в поданій заяві не заперечував щодо заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 11 жовтня 2006 року між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 7493,06 доларів США зі сплатою 11 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2011 року. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передало АТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, що стверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року. Відповідно до ст.ст. 514, 516 ч.1 ЦПК України ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги за даним кредитним договором. Відповідно до умов договору кредиту від 11 жовтня 2006 року ПАТ «УкрСиббанк» виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів для [PERSON] За даними розрахунку заборгованості станом на 15 липня 2014 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 8107,11 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 94911,35 гривень (заборгованість за кредитом 4371,03 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 51172,41 гривень; заборгованість по відсотках за користування кредитом 3736,08 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 43738,94 гривень). В забезпечення повернення кредиту 11 жовтня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобов'язаннями [PERSON] Таким чином відповідно до договору кредиту від 11 жовтня 2006 року ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] погодили строки та розміри погашення кредиту, а в силу договору поруки поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати за зобов'язаннями позичальника по кредитному договору та нести солідарну відповідальність (п.1.3,1.4 Договору поруки). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. У відповідності до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оскільки судом встановлено, що позивачем виконано всі умови договору, тобто виконано зобов'язання перед позичальником, а відповідачі в свою чергу порушили взяті на себе зобов'язання, завчасно не розрахувалися, в результаті чого виникла заборгованість, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 949,11 гривень, підтвердженні платіжним дорученням № 62417833 від 29 липня 2014 року, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved