Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

09 жовтня 2019 р. АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 06 вересня 2011 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] , яка в подальшому перевипускалася на картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії останньої картки - травень 2021 р. Відповідач порушує кредитні зобов`язання та має станом на 31.08.2019 р. заборгованість у сумі 32 236,42 грн., з яких 1 949,04 грн. заборгованість за тілом кредиту, 27 571,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 704,51 грн. - за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 511,26 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути на його користь зазначену суму та понесені судові витрати на сплату судового збору. Позовна заява була залишена без руху, після усунення недоліків ухвалою суду від 07.11.2019 р. відкрите провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 02 грудня 2019 р. без виклику сторін. Відповідач [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті суду. У наданий строк відзив та/чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін суду не надав, а тому у відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладений кредитний договір б/н (далі - договір), відповідно до якого відповідачеві відкритий картковий рахунок. Відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. шляхом підписання анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши платіжну картку. У заяві зазначено, що [PERSON] погодився, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають собою договір про надання банківських послуг. Також у заяві зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи були надані для ознайомлення відповідачу в письмовому вигляді. При укладанні кредитного договору відповідач [PERSON] був поінформований про процентну ставку кредиту (30 % річних), штрафні санкції, що підтверджене підписаною ним довідкою про умови кредитування. Зобов`язання за договором Банк виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок та видавши платіжну картку № [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом. Кредитна картка у подальшому неодноразово перевипускалася, термін дії останньої картки № [NUMBER] - травень 2021 р. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 31.08.2019 р. складає 32 236,42 грн., з яких 1 949,04 грн. заборгованість за тілом кредиту, 27 571,61 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 704,51 грн. - за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 511,26 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання по погашенню кредиту та процентів, останній платіж вніс 16 серпня 2019 р. у сумі 35,49 грн. Станом на 31 серпня 2019 р. заборгованість перед банком за тілом кредиту складала 1 949,04 грн. Заборгованість за процентами підлягає перерахунку, виходячи з наступного. При кредитуванні позичальника відсоткова ставка була встановлена у розмірі 30,00 % на рік. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Як визначено у п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Позивач не надав доказів щодо своєчасного сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки, а тому нарахування відсотків, виходячи з відсоткової ставки 34,80 % і 43,20 % річних, є необґрунтованим та підлягає перерахунку, виходячи з відсоткової ставки 30,00 % річних. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до травня 2021 р. Відтак, у межах строку кредитування відповідач має, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Загальний розмір відсотків у період з 06.09.2011 р. по 31.08.2019 р., виходячи з розрахунку, виконаного позивачем, складає 27 571,61 грн. Відсотки нараховані, виходячи з відсоткової ставки: 30 % у період з 06.09.2011 р. по 31.08.2014 р. на загальну суму 53,81 грн., які були відповідачем сплачені, як вбачається з даних про сплату у розрахунку; 34,80 % у період з 01.09.2014 р. до 31.03.2015 р. на загальну суму 50,82 грн.; 43,20 % у період з 01.04.2015 р. до 31.08.2019 р. на загальну суму 27 520,79 грн. (27 571,61 - 50,82 = 27 520,79 грн.); Розмір заборгованості за період з 06.09.2011 р. по 31.08.2019 р., виходячи з 30,00 % річних, складає 19 155,47 грн. ((50,82 х 30,00 % : 34,80 % = 43,81) + (27 520,79 х 30% : 43,20% = 19 111,66) = 19 155,47 грн.). За такого загальний розмір заборгованості за процентами, виходячи з 30 % ставки річних, що підлягає стягненню з відповідача, становить 19 155,47 грн. Дії позивача щодо нарахування відповідачеві, крім штрафу, ще й пені є незаконними. Пеня і штраф є різновидом неустойки, і одночасно можуть бути стягнуті лише за різні порушення договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач нараховував і штраф і пеню одночасно. Таким чином, фактично мала місце подвійна юридична відповідальність за одне і те ж порушення, що за Конституцією України є неприпустимим. Крім цього, позивач не обґрунтував та не розмежував складові пені та комісії на суму 704,51 грн., тобто не довів вказану вимогу. За такого вимога про стягнення 704,51 грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Зменшення розміру заборгованості за кредитом тягне за собою зменшення розміру процентної складової штрафу до 1 055,23 грн. (21 104,51 х 5% = 1 055,23 грн.) Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача стягненню з відповідача підлягає 1 949,04 грн. заборгованості за кредитом, 19 155,47 грн. заборгованості за відсотками, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1 055,23 грн. штраф (процентна складова), що разом складає 22 659,74 грн. Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України на користь позивача стягненню з відповідача підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 1 350,32 грн. (22 659,74 грн. х 1 921 грн. : 32 236,42 грн. = 1 350,32 грн.)

Outcome: partial