Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що [INFO] померла його дружина [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0, 30 га. Позивач як спадкоємець першої черги за законом, посилаючись на обставину прийняття спадщини та відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині самовільної добудови до будинку, просить визнати на це майно право власності в порядку спадкування за законом. У заяві про уточнення позовних вимог позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: будинок із прибудовами, літню кухню, тамбур, надвірну вбиральню, хлів, огорожу та земельну ділянку загальною площею 0,30 га: для обслуговування житлового будинку, господарських приміщень та споруд - 0,10 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,20 га. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і пояснив: після реєстрації права власності на будинок його дружина [PERSON] здійснила добудову до будинку. Так, було добудовано 1 кімнату, кухню, санвузол і веранду. Оформити право на добудову його дружина не встигла, оскільки померла і на даний час він бажає успадкувати спадщину. Представник позивача [PERSON] позов підтримав і дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача - Новосільської сільської ради в суд не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Представник третьої особи - Підволочиського бюро технічної інвентаризації в суд не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Державний нотаріус Вольтер в суд не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив такі факти: [INFO] [PERSON] померла у м. Патри, Греція, після чого відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом як чоловік спадкодавця. Постановою державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори Вольтера І. від 09.09.2014 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], оскільки ним виявлено самовільно переобладнану площу приміщень будинку після набуття права власності спадкодавця на нього. Вирішуючи обсяг спадкової маси, яка залишилась після смерті [PERSON], суд виходить із наступного: Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2006 року за [PERSON] визнано право власності на будинковолодіння [ADDRESS] Тернопільської області, а 27.02.2006 р. державним реєстратором Підволочиського районного БТІ це право власності за [PERSON] зареєстроване. Як випливає із інвентарної справи на спірне будинковолодіння, на час реєстрації права власності за [PERSON], воно складалося із: житлового будинку з верандою, житловою площею 30, 4 кв.м., тамбура, вбиральні, огорожі. Житловий будинок складався із приміщень: веранди площею 12, 7 кв.м., коридора площею 3, 6 кв.м., кімнати площею 15, 3 кв.м., кімнати площею 15, 1 кв.м., кладовки площею 3, 9 кв.м. Станом на 15.08.2014 р., тобто після смерті власника будинку, це будинковолодіння уже складалося із житлового будинку з прибудовою житловою площею 57,2 кв.м. і у нього входять приміщення: веранда загальною площею 14, 2 кв.м., санвузол загальною площею 3,80 кв.м., кухня загальною площею 8.50 кв.м., санвузол загальною площею 6, 90 кв.м., коридор загальною площею 11.60 кв.м., три кімнати житловими площами 18.0, 24.0, 15.20 кв.м. Таким чином, загальна площа будинку становить 102, 2 кв.м., житлова - 57,20 кв.м., що свідчить про реконструкцію будинку. Щодо проведення реконструкції будинку не заперечив і сам позивач, при цьому надав рішення Новосільської сільської ради від 28.03.2008 р. про надання [PERSON] дозволу на реконструкцію житлового будинку [ADDRESS] та проект газопостачання цього будинку. Разом з тим, відповідно до вимог ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю; згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок вважається самочинним, якщо він збудований без належного дозволу. Оскільки [PERSON] не було отримано відповідного дозволу на початок будівництва, то збудовані нею приміщення являються самочинним будівництвом. Крім того, як випливає із частини 1 статті 376 ЦК самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт від органів архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) раніше отримано право власності. Прийняття в експлуатацію цих об'єктів нерухомості (крім закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) має здійснюватися безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, а також за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації у спосіб, визначений Змінами до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.06.2012 № 304, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.07.2012 за № 1132/21444. За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року № 6-130цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Як зазначено у ч.2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 постанови №6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. У листі ВССУ від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено: "Рішення суду про визнання права власності на самочинно зведені будівлі та споруди за спадкоємцями має грунтуватись на оцінюванні наявних у матеріалах справи документів та інших доказів на підтвердження обставин, за наявності яких можливе задоволення таких вимог, зокрема: - рішення компетентного органу про надання земельної ділянки для забудови; - ступінь готовності самочинного будівництва; - чи порушуються цим будівництвом права та законні інтереси інших осіб; - в якому році було зведено самочинні будівлі; - відповідність самочинно зведеної будівлі архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам; - наявність акта приймання (прийомки) в експлуатацію або сертифікату відповідності; - якщо нерухомість збудована в сільській місцевості, то потрібно встановити чи зареєстрована вона у погосподарській книзі сільської ради". Проаналізувавши наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що відсутні усі необхідні вищезазначені докази, а тому позивач не вправі набути права власності на самочинно збудоване спадкоємцем будинковолодіння, і тому у задоволенні його вимог про визнання права власності на самочинно збудоване будинковолодіння у порядку спадкування слід відмовити. Щодо вимог позивача про визнання за ним права власності на земельні ділянки, то суд виходить з наступного: Згідно вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 11 вересня 2006 року Новосільською сільською радою прийнято рішення №58 про передачу безоплатно у власність [PERSON], жительки с. Нове Село Підволочиського району земельної ділянки площею 0, 30 га: для обслуговування жилого будинку, господарських приміщень і споруд 0, 10 га; для ведення особистого селянського господарства 0, 20 га, які знаходяться в межах населеного пункту, межі яких визначені в натурі (на місцевості) в с. Нове Село. Як випливає із повідомлення Відділу Держгеокадастру у Підволочиському районі і чого не заперечив у суді позивач, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Новосільської сільської ради [PERSON], а також державні акти на право власності на земельні ділянки не видавались. Позивачем не вказано, ким заперечується чи оспорюється його право на земельні ділянки, а тому у задоволенні цих вимог слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. На підставі ст. ст. 328, 376, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: dismissed