Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до\~ [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що 22.11.2011\~року вона\~вступила в\~шлюб із\~відповідачем,\~про що\~свідчить свідоцтво\~про одруження\~актовий запис\~№18\~від 22.11.2011\~року.\~В шлюбі народила шестеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать їх свідоцтва про народження. В даний час із відповідачем не проживає, так як він зловживає спиртними напоями, про дітей не дбає, однак розлучитися зможе як дитині виповнитьсся одни рік. ЇЇ батьки забрали її проживати до себе в [ADDRESS] . Майновий та фінансовий тягар на виховання та утримання дітей лежить на ній, однак наразі її прибуток не є достатнім, вона ніде не працює. У вихованні та утриманні їхніх дітей, їй допомагають тільки батьки. Відповідач працює на сезонних роботах, працює по найму, але свій прибуток приховує. Вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти по 2000 грн. на утримання їхніх дітей, адже в колі їхніх знайомих, родичів постійно вихваляється про його високі заробітки. Окрім того, відповідає має нормальний стан здоров`я. Враховуючи те, що відповідач дітям жодної матеріальної допомоги ненадає, а тому вона змушена звернутись із вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання шести малолітніх дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень, щомісяця, на кожну дитину, і до досягнення ними повноліття. 12 січня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно поданого клопотання просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав з викладених підстав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та\~його представник\~ [PERSON] \~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги визнали\~частково,\~оскільки сума яку просить стягнути позивачка є занадто великою, а відповідач має нерегулярний мінливий дохід, а тому просили позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по одній тисячі гривень на кожну дитину. Заслухавши думку сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2011 року (а.с.8). Від даного шлюбу мають шестеро\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,батьком яких згідно свідоцтв про народження значиться відповідач (а.с.9-13, 18). Довідками виданими виконавчим комітетом Углянської сільської ради №1807 та 1805 від 09.11.2020 року стверджується, що позивачка [PERSON] , 1992 р.н. зареєстрована в [ADDRESS] , а проживає в [ADDRESS] , а склад її сім`ї наступний: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.19-20). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України та є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ч. 2\~ст. 150\~СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Статтею 180 СК України,\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1\~ст. 184 СК України. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. ч. 1, 2\~ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~ 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~ 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~ 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \~4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2\~ст.\~182\~СК України,\~встановлено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Також, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивачкою не доведено належними доказами розмір фактичних витрат, які вона несе на утримання дітей та, відповідно, обґрунтованість заявленого нею до стягнення розміру аліментів. Відповідачем також не надано жодного доказу щодо його неспроможності сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж 1000 гривень, на кожну дитину, які ним було визнано під час розгляду справи, зокрема, низький рівень доходу, наявність на його утриманні інших осіб, непрацездатність тощо. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. Таким чином, при визначенні розміру аліментів, враховуючи всі наведені обставини, що відповідач має працездатний\~вік,величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також положення ст. 180 СК України проте, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дітей, в розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 06.11.2020 року, і до їх повноліття, оскільки\~така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дітей хоча б найнеобхіднішим. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial