Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» і просить: визнати заставу (іпотеку) відповідно до договору застави (іпотеки) від 21.02.2003 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ним такою, що припинена; зняти заборону на відчуження нерухомого майна квартири за адресою: м. Ромни Сумської області, вул. Урицького (на теперішній час вул. Гетьмана Мазепи) 51-А кв. 8, накладені приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі договору застави № 721 від 21.03.2003 року та вилучити вказаний запис ї Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна; зобовязати ПАТ КБ «Приватбанк» повернути договір купівлі-продажу квартири за адресою: м. Ромни Сумської області, вул. вул. Урицького (на теперішній час вул. Гетьмана Мазепи) 51-А кв. 8, посвідченого приватним нотаріусом Роменського нотаріального округу [PERSON] 21.03.2003 року та зареєстрованого в реєстрі за № 714. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ним та відповідачем, який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «Приватбанк», 21.03.2003 року був укладений договір № [NUMBER] відкриття і обслуговування карткового рахунку № 4405 8844 0923 8896 та Додаткову угоду № 1 до нього від 21.03.2003 року про встановлення кредитного ліміту VISA-SERVISE в сумі 3800,00 доларів США та був складений графік погашення боргу. З метою забезпечення своєчасного погашення кредиту між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк» 21.03.2003 року також було укладено договір застави квартири за адресою: м. Ромни Сумської області, вул. Урицького (на теперішній час вул. Гетьмана Мазепи)51-А кв. 8, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] На підставі даного договору нотаріусом накладена заборона на відчуження вищевказаної квартири. Обовязки по погашенню заборгованості він виконав, але на думку відповідача з його боку існує заборгованість. 24.03.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовної заявою про стягнення з нього заборгованості. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 14 травня 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» було відмовлено з підставі пропуску строку позовної давності. Вказане рішення суду підтверджене Ухвалою колегії суддів судової палати цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 30 червня 2015 року. Оскільки зі спливом строків позовної давності щодо основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги,19.08.2015 року він звернувся до Роменського відділення Сумської філії КБ «Приватбанк» з заявою про припинення обтяження речового права (зняття заборони) та повернення оригінала договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 714, який був вилучений банком при укладенні договору застави. Листом від 25.08.2015 року банк відмовив йому в задоволенні його заяви. Вказані дії відповідача він вважає незаконними, оскільки це є посяганням на його права та законні інтереси щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним йому на праві власності майном. Тому звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявився,надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю і просить задовольнити (а.с.45). Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» повторно в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлено належним чином (а.с.39,44), про причини неявки суд не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Представник третьої особи відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Роменського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.36). Третя особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуду суду (а.с.27). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. 21.03.2003 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір № 1166 та додаткову угоду № 1 до договору № 1166 від 27.02.2003 року про відкриття і обслуговування карткового рахунку № 4405 8844 0923 8896 про встановлення кредитного ліміту VISA-SERVISE про надання кредиту позивачу в сумі 3800,00 доларів США, строком погашення до 20 березня 2008 року із сплатою за користування кредитним лімітом 14 %. З метою забезпечення своєчасного погашення кредиту між позивачем та ЗАТ КБ «Приватбанк» 21.03.2003 року також було укладено договір застави квартири за адресою: м. Ромни Сумської області, вул. Урицького (на теперішній час вул. Гетьмана Мазепи) 51-А кв. 8, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 721. На підставі договору застави приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону на відчуження квартири за адресою: м. Ромни Сумської області, вул. Урицького (на теперішній час вул. Гетьмана Мазепи) 51-А кв. 8, до виконання умов договору застави (а.с.9-10). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1166 від 21 березня 2003 року в розмірі 2068,28 доларів США відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності (а.с. 6). Згідно Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 30 червня 2015 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2015 року залишено без зміни (а.с.7-8). Відповідно до ч. 1 ст. 575 застава, нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи є іпотекою. Статтею 17 Закону України Про іпотеку встановлено, що іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). У Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії", яке у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" має бути застосовано при розгляді справ як джерело права, зазначено, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення; боржник має певні матеріально-правові права, які безпосередньо пов'язані з позовною давністю; будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду. Таким чином у зв'язку з пропуском строку позовної давності щодо виконання основного зобов'язання позивач втратив у зв'язку з цим право задовольнити свої майнові вимоги до відповідача за рахунок переданого у заставу (іпотеку) майна і має наслідком звільнення останнього від виконання обов'язків за Договорами застави, а відтак предмет вказаного договору фактично припинив існування, у зв'язку з цим є підстави вважати, що іпотека є припиненою. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, у звязку зі спливом строку позовної давності право вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є припиненим, а отже зобовязання позивача є припиненим. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 44213222 вбачається, що приватним нотаріусом [PERSON] на підставі договору застави 721 від 21.03.2003 року накладено заборону на відчуження квартири за адресою: [ADDRESS], належної [PERSON] (а.с. 15). Позивач звернувся з листом до ПАТ КБ «Приватбанк» про припинення права застави на нерухоме майно відповідно до договору застави від 21.02.2003 року та повернення оригіналу договору купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.11). Листом від 21.08.2015 року позивачу відмовлено в задоволенні його заяви та запропоновано звернутися до Державної виконавчої служби (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зважаючи на те, що основне зобовязання [PERSON] за договором № [NUMBER] відкриття і обслуговування карткового рахунку № 4405 8844 0923 8896 від 23.03.2003 року перед відповідачем є припиненим, суд вважає, що відсутні правові підстави для обтяження нерухомого майна, належного позивачу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved