Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] 14.11.2019 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що із відповідачем по справі [PERSON] вона не перебуває у шлюбі, при цьому тривалий час між ними існували почуття любові та поваги один до одного. Так, [INFO] не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі позивач народила сина [PERSON] , у свідоцтві про народження якого записаний та є батьком відповідач [PERSON] . Факт батьківства відповідачем не заперечується. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона із відповідачем разом не проживають та не підтримують сімейних відносин, відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання сина, проте таке його відношення до сина було не завжди, до досягнення сином двох річного віку [PERSON] надавав допомогу у вихованні та утриманні сина, відвідував його, цікавився життям, грався та спілкувався з ним, надавав матеріальну допомогу. Їй одній важко утримувати дитину, розміру її заробітної плати не вистачає на всі потреби дитини. Для сина необхідно купувати продукти харчування, медичні препарати, предмети гігієни та одяг, літературу для розвитку, іграшки, що є фінансово затратним, сплачувати за дошкільний навчальний заклад. Відповідач матеріально забезпечений, має роботу та регулярний дохід. Працює на посаді старшого інженера відділу капітального будівництва Жмеринського відділення АТ "Вінницягаз". Відповідач має ще двох неповнолітніх дітей. Маючи стабільний заробіток та дохід, відповідач не виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Посилаючись на недосягнення між нею та відповідачем згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.32-37). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 15.11.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу семиденний термін для усунення недоліків. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 05.12.2019 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Як вбачається з поштового повідомлення, яке повернулося на адресу суду, позивач отримала копію ухвали про відкриття провадження. Відповідачу [PERSON] у відповідності до вимог ч.7,8 ЦПК України направлялась копія ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його проживання, за наслідком чого відзиву на позовну заяву чи інших клопотань відповідача судом не отримано. Відтак суд згідно положень ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) вбачається, що сторони в справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії довідки виданої виконкомом Леляцької сільської ради від 07.05.2019 року №673 позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ; до складу її сім`ї входить син [PERSON] [INFO] , дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с.10). Згідно копії довідки ПАТ "ВІННИЦЯГАЗ" від 14.05.2019 року №ВІ000000235 сукупний дохід позивача [PERSON] за період з 01.11.2018 року до 30.04.2019 року склав 38726,98 грн (а.с.11). Відповідно до копії довідки Закладу дошкільної освіти №2 Жмеринської міської ради від 08.05.2015 року №52 син позивача - [PERSON] , [INFO] , відвідує даний заклад дошкільної освіти (а.с.12). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 20.11.2019 року №00024631690 вбачається державна реєстрація актового запису про народження [PERSON] , який народився [INFO] , із вказівкою відомостей про батька дитини - [PERSON] відповідно до положень ст.126 СК України, що врегульовує визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не пребувають у шлюбі між собою (а.с.40). Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про оплату праці" при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Згідно положень ч.2,3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення, зокрема аліментів, - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання своєму малолітньому сину [PERSON] до досягнення ним повноліття відповідачем [PERSON] , який є його батьком, що є документально підтвердженим. Останнім будь-яких заперечень щодо підстав та обставин позову не представлено. Разом з тим, з урахуванням повідомлених позивачем обставин щодо наявності у відповідача на утримання також двох інших неповнолітніх дітей суд визначає, що заявлений до стягнення розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача не відповідає вимогам матеріального закону та принципам розумності і справедливості, оскільки за таких обставин заздалегідь обмежуватиме права двох інших неповнолітніх дітей відповідача на пропорційний розмір їх утримання в межах встановленого законом максимального розміру відрахувань із заробітної плати боржника, надто з огляду на неповідомлення суду про незадовільний стан здоров`я неповнолітнього [PERSON] . При цьому суд визнає безпідставним включення позивачем до оспорюваних аліментних зобов`язань витрат на придбання медичних препаратів та літератури для розвитку дитини, оскільки вони належать до окремого виду участі батьків у додаткових витратах на дитину, самостійний порядок зобов`язань щодо яких врегульований положеннями ст.185 СК України. Також суд визнає неаргументовам посилання позивача на положеня сімейного закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на дитину, оскільки з огляду на заявлений нею спосіб стягнення аліментів саме у частці від заробітку (доходу) відповідача, безпосередній розмір заробітної плати не є визначальним, а розмір оспорюваних аліментів підлягає визначенню пропорційно кількості неповнолітніх дітей відповідача власне в межах встановленого законом максимального розміру відрахувань із заробітної плати, що не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати. У зв`язку з цим суд визначає необхідним до стягнення з відповідача на ім`я позивача розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який сукупно із наданням дитині власного утримання позивачем становитиме загалом достатній рівень забезпечення потреб неповнолітньої особи, яка наразі не має власного доходу; водночас не обмежуватиме прав відповідача та інших його неповнолітніх дітей. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню судом. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. за відповідною ставкою вимог майнового характеру. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 400 грн. витрат на професійну правничу допомогу, згідно представлеих розрахунку та квитанції їх сплати (а.с.16,42). Враховуючи викладене,

Outcome: approved