Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Головний лікар КП "КПТД "ДОР" Севенко Д.В. звернувся до суду із заявою про примусове лікування у протитуберкульозному закладі [PERSON] , [INFO] . Заявник у своїй заяві посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , взятий на диспансерний облік в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» у м. Кривий Ріг з 10.04.2018 р., з діагнозом: МРТБ (19.03.19) легень (дисемінований), Деструкція (-), МБТ (+), Мазок (+), МГ +, Ріф+, Культура (+), Резистентність І (HRZE), РезистІІ (KmCm) Гістологія (0) Категорія 4 (ЛПП), Когорта 1 (2019). Направлений на госпіталізацію. Знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні легеневого туберкульозу для дорослих №1 з 05.04.18 року по 31.07.18 рік. Виписаний за неодноразове порушення лікарняного режиму (самовільно покинув відділення). Неодноразово викликалася на прийом дільничною службою, але без результату. 11.03.19 з`явилася на прийом до лікаря фтизіатра в стані алкогольного сп`яніння зі скаргами на стан здоров`я. На наступний день призначено обстеження. Враховуючи стійкість до рифампіцину, встановлено діагноз РіфТБ. З хворим проведено роз`яснювальну бесіду відносно наявності в нього діагнозу туберкульоз, пояснено, що необхідно лікуватися в умовах стаціонару, видано направлення та всі необхідні документи на госпіталізацію. В умовах легеневого відділення №4 знаходився з 20.03.19 по 24.06.19. Знову виписаний за порушення лікарняного режиму (самовільно покинув відділення). Хворий ухиляється від госпіталізації. Викликалася дільничною службою диспансеру до лікаря-фтизіатра, але без результату, телефон вимкнений. 27.06.19 дільнична медична сестра відвідувала хворого вдома. Пацієнт знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Проведена бесіда, пацієнту пояснено, що він являє епіднебезпеку для оточуючих і в разі ухилення від лікування документи будуть передані до суду. 08.07.19 [PERSON] самостійно звернувся до дільничного лікаря фтизіатра. Висловив бажання продовжувати лікування, попросив направити повторно його на стаціонарне лікування у відділення легеневого туберкульозу №4. Направлення та вся необхідна документація видана на руки. 24.07.19 року з`явився на госпіталізацію у стані алкогольного сп`яніння. Завідуючим відділення хворому у госпіталізації було відмовлено. Таким чином, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, [PERSON] , [INFO] , будучи хворим на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. На даний час, згідно висновків лікарсько-консультативної комісії № 507 від 09.08.2019 р., хворий [PERSON] , є епідеміологічно-небезпечним для оточуючих, має діагноз: МРТБ (19.03.19) легень (дисемінований), Деструкція (-), МБТ (+), Мазок (+), МГ +, Ріф+, Культура (+), Резистентність І (HRZE), РезистІІ (KmCm) Гістологія (0) Категорія 4 (ЛПП), Когорта 1 (2019) і за станом свого здоров`я повинен пройти курс стаціонарного лікування до стійкого знебацилення. Заявник у судовому засіданні просив суд здійснити примусову госпіталізацію до стаціонару КП "Криворізький протитуберкульозний диспансер" ДОР". Представник КП "Криворізький протитуберкульозний диспансер" ДОР" - лікар фтізіатр Мовчан Ю.В. в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, вказавши, що [PERSON] являє епіднебезпеку для оточуючих. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» у м. Кривий Ріг з діагнозом: МРТБ (19.03.19) легень (дисемінований), Деструкція (-), МБТ (+), Мазок (+), МГ +, Ріф+, Культура (+), Резистентність І (HRZE), РезистІІ (KmCm) Гістологія (0) Категорія 4 (ЛПП), Когорта 1 (2019). Направлений на госпіталізацію. Знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні легеневого туберкульозу для дорослих №1 з 05.04.18 по 31.07.18. Виписаний за неодноразове порушення лікарняного режиму (самовільно покинув відділення). Неодноразово викликалася на прийом дільничною службою, але без результату. 11.03.19 р. з`явилася на прийом до лікаря фтизіатра в стані алкогольного сп`яніння зі скаргами на стан здоров`я. Враховуючи стійкість до рифампіцину, встановлено діагноз РіфТБ. З хворим проведено роз`яснювальну бесіду відносно наявності в нього діагнозу туберкульоз, пояснено, що необхідно лікуватися в умовах стаціонару, видано направлення та всі необхідні документи на госпіталізацію. В умовах легеневого відділення №4 знаходився з 20.03.19 по 24.06.19. Знову виписаний за порушення лікарняного режиму (самовільно покинув відділення). Хворий ухиляється від госпіталізації. Викликалася дільничною службою диспансеру до лікаря-фтизіатра, але без результату, телефон вимкнений. 27.06.19 дільнична медична сестра відвідувала хворого вдома. Пацієнт знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Проведена бесіда, пацієнту пояснено, що він являє епіднебезпеку для оточуючих і в разі ухилення від лікування документи будуть передані до суду. 08.07.19 року [PERSON] самостійно звернувся до дільничного лікаря фтизіатра. Висловив бажання продовжувати лікування, попросив направити повторно його на стаціонарне лікування у відділення легеневого туберкульозу №4. 24.07.19 року з`явився на госпіталізацію у стані алкогольного сп`яніння. Завідуючим відділення хворому у госпіталізації було відмовлено. Згідно висновків лікарсько-консультативної комісії № 507 від 09.08.2019 р., хворий [PERSON] , є епідеміологічно-небезпечним для оточуючих, має діагноз: МРТБ (19.03.19) легень (дисемінований), Деструкція (-), МБТ (+), Мазок (+), МГ +, Ріф+, Культура (+), Резистентність І (HRZE), РезистІІ (KmCm) Гістологія (0) Категорія 4 (ЛПП), Когорта 1 (2019) і за станом свого здоров`я повинен пройти курс стаціонарного лікування до стійкого знебацилення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Ч. 3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно з ч. 1 ст. 345 ЦПК України справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд розглядає не пізніше 24 годин після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. На підставі ст. 346 ЦПК України розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду. Враховуючи те, що [PERSON] хворий на туберкульоз, форма якого є заразною та який ухиляється від лікування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про обов`язкову його госпіталізацію до протитуберкульозного закладу КП "Криворізький протитуберкульозний диспансер " ДОР" на строк чотири місяці. На підставі п. 7 ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. З урахуванням вимог п. 7 ч. 2 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved