Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 01 липня 2014 року між ним та відповідачем був укладений трудовий договір і вона була прийнята на роботу на посаду помічника вихователя. 23 лютого 2015 року у зв"язку з тим, що місто Стаханів на теперішній час знаходиться на території, яка не підконтрольна Україні, вона вимушена була переселитися на територію Харківського району, але з роботи не звільнилась. На теперішній час вона не має можливості звільнитися з попереднього міста роботи, оскільки місто Стаханів до теперішнього часу не перебуває під контролем України. У зв"язку з цим просила припинити трудовий договір, укладений 01 липня 2014 року між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, постановивши рішення на розсуд суду, у відповідності з діючим законодавством. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з вимогами ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання, переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість тощо) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до вимог ч.4 ст.7 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилась з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов"язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин зпідтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). Як встановлено у судовому засіданні 01 липня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений трудовий договір і з цього часу позивач працювала у відповідача помічником вихователя (а.с.2). Як вбачається з довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитеррористичної операції №6324004069 від 23.02.2015 року позивач разом з неповнолітнім сином з 23.02.2015 року виїхала з міста Стаханів Луганської області і мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Молодіжна, 3/29 (а.с.3). У відповідності з розпорядженням КМУ №1053-р від 30 жовтня 2014 року місто Стаханів відноситься до населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція і які тимчасово непідконтрольні Україні, а тому органи державної влади України, у тому числі органи поштового зв"язку України на цій території не діють. За таких обставин, повідомити належним чином, як то встановлено ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" роботодавця - відповідача по справі, позивач не мав можливості. А тому, суд вважає можливим розірвати трудовий договір, укладений між позивачем та відповідачем по справі, з дня переміщення позивача, тобто з 23 лютого 2015 року. На підставі вищевикладеного, ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого розпорядженням КМУ №1053-р від 30.10.2014 року, ст.ст.38, 232 КЗпП України,

Outcome: approved