Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

В позові до суду позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що зазначений будинок раніше належав її матері, [PERSON]. 26.02.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем і вони стали проживати в будинку її матері.Згодом був прописаний в будинку і відповідач. 31 травня 1994 року її мати, [PERSON] подарувала вищезазначений будинок. Відповідно до договору дарування цей будинок був зареєстрований за нею в Ніжинському МБТІ. Сімейне життя з відповідачем не склалось і 04.09.2012 року вони шлюб розірвали. Після розірвання шлюбу відповідач забрав всі свої речі і залишив будинок.З 2012 року відповідач не проживає і добровільно знятися з реєстраціїї в будинку відмовляється.Був складений акт про не проживання, за участю свідків, які засвідчили, що відповідач фактично не проживає в будинку з 2012 року.Тобто, вже більше двох років відповідач не проживає без поважних причин в будинку і не бере участі в його утриманні та догляді. Вважає, що відповідач зареєстрований на житловій площі її будинку, але понад 2 роки не проживає в ньому, тому на підставі ч.2 ст.405 ЦК України він втрачає право на користування цим житлом. До суду позивачка надала письмову заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність і зазначила, що не заперечує проти заочного рішення. Відповідач, який за вказаними адресами в позові був повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не з"являвся.Тому, йому була направлена судова повістка з розпискою у відповідності до вимог ч.7 ст.74 ЦПК України, за місцем роботи. В судові засідання призначені на 19.02.2015 року та на 27.02.2015 року належним чином повідомлений відповідач за місцем роботи, а саме: ПАТ "Укртелеком" не з"явився. Відповідно до складених актів від 04.02.2015 року та від 25.02.2015 року працівниками ПАТ "Укртелеком", працівник їхнього підприємства [PERSON] повідомлений в усній формі про виклик на судові засідання в Ніжинський міськрайонний суд на 19.02.2015 року та на 27.02.2015 року, але він відмовився від отримання судових повісток під розпис. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка 26.02.1993 року у відділу ЗАЦС м.Ніжина уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Петровичем.Останній з 07.12.1993 року зареєстрований по [ADDRESS]. 31 травня 1994 року мати позивачки - [PERSON] подарувала вищезазначений будинок своїй доньці, позивачці по справі [PERSON]Відповідно до договору дарування будинок був зареєстрований на праві особистої власності за позивачкою в Ніжинському МБТІ. Шлюб між сторонами розірваний відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду, Чернігівської області від 04.09.2012 року. Відповідно до акту від 13.11.2014 року, який засвідчений завідувачкою сектору виконкому Ніжинської міськради Назаріною І.В. відповідач по справі [PERSON] не проживає по [ADDRESS] майже два роки і речей його не має. Відповідно до ч.3 ст.156 ЖК України відповідач повинен приймати участь у витратах по утриманню будинку, прилеглої території, сплачувати комунальні послуги. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач був членом сім»ї власника будинку і на даний час на житловій площі будинку не проживає понад двох років без поважних причин, а тому у відповідності до вимог ч.2 ст.405 ЦК України може бути визнаний особою такою, що втратила право на користування житлом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користуватися житловим приміщенням. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved