Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача вказав, що 17.01.2008 року з відповідачем [PERSON]було укладено Договір № 1/009-МК/2 від 17.01.2008 року, відповідно до якого їй був надано кредит у розмірі 35000,00 доларів США, зі сплатою 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.01.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].17.01.2008 року укладено договір іпотеки №1/009-МК/1. Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 99,30 кв.м., житловою площею 68,30 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 132562 грн. 50 коп. Відповідачка [PERSON] не виконує свої зобов'язання перед банком, чим порушує умови договору кредиту та вимоги діючого законодавства України. Станом на 13 лютого 2014 року, заборгованість за кредитом складає 24980,42 доларів США, що за курсом 8,55 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.02.2014 року складає - 213582,59 гривень, та складається з наступного: - 9857,92 долар США - заборгованість за кредитом, 10164 долар США заборгованість по процентам за користування кредитом, 0,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 4957,53 долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, - 0,00 доларів США - штраф (фіксована частина), - 0,00 доларів США- штраф (процентна складова). У зв'язку з чим просять звернути стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав посилаючись на обставини зазначені в позові та просив задовольнити в повному обсязі, а саме звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 99,30 кв.м., житловою площею 68,30 кв.м. яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона дійсно отримувала кредит у позивача, однак рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2011 року заборгованість по кредитному договору №1/009-МК від 17.01.2008 року у розмірі - 253 314,50 грн. вже стягнута на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", а тому підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки - відсутні. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Вивчивши матеріали справи, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», (надалі - банк) та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 1/009-МК/2 від 17.01.2008 року, відповідно до якого їй був надано кредит у розмірі 35000,00 доларів США, надання яких виконується окремими частинами - відповідно до договорів на видачу транша від 17.01.2008 року № 1/009-МК1 на суму 20 000 доларів США та від 17.01.2008 року № 1/009-МК/2на суму 15 000 доларів США зі сплатою 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.01.2018 року. Відповідно до кредитного договору, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати позивачеві нараховані проценти за користування кредитом відповідно наведеного у кредитному договорі графіку. 17 січня 2008 року в забезпечення зобов'язання за кредитним договором укладено договір іпотеки нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS]. За умовами п.2.2.3.Договорів про видачу транша, відповідач зобов'язувався проводити погашення кредиту та процентів в порядку та строки згідно графіку погашення кредиту - Додатки № 1 до Договору на видачу транша від 17.01.2008 року № 1/009-МК1, договору на видачу транша від 17.01.2008 року № 1/009-МК/2 . Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 13.02.2014 року відповідач має заборгованість - 24980,42 доларів США, що за курсом 8,55 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.02.2014 року складає 213582,59 гривень, та складається з наступного: - 9857,92 доларів США - заборгованість за кредитом, 10164 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 0,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 4957,53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, - 0,00 доларів США - штраф (фіксована частина), - 0,00 доларів США- штраф (процентна складова). Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач просить в рахунок дострокового погашення заборгованості за кредитним договором № 1/009-МК/2 від 17.01.2008 року звернути стягнення суми заборгованості на предмет іпотеки. Проте суд виходить з відсутності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до договору. Згідно умов кредитного договору, позивач в разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, має право вимагати дострокового повернення залишку кредиту, відсотків, нарахованих на момент повернення, а також сплати штрафних санкцій. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст.38 Закону України "Про іпотеку" позивач має право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, якщо це передбачено рішенням суду або договором. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2011 року, яке набрало законної сили, частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з [PERSON] заборгованість по кредитному №1/009-МК від 17.01.2008 року у розмірі - 253314,50 грн. Заявляючи вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки при наявності рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач намагається здійснити подвійне стягнення заборгованості, що протирічить діючому законодавству. Таким чином, оскільки є рішення суду, яке набрало законної сили, про стягнення заборгованості з [PERSON], суд відмовляє у зверненні стягнення на іпотечне майно, оскільки при задоволенні позову відбудеться подвійне стягнення боргу за одним кредитним договором. У п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке: згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39- 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. При розгляді справи позивачем не подано суду доказів того, що мешканці добровільно не звільнили квартиру, на який було б звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги. На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про виселення. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed