Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів призначеного рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2012 року, з 1/3 частини його заробітку (доходу) на 1/4 частину від його заробітку (доходу) щомісячно. Мотивуючи свої вимоги тим, що з часу постановлення вказаного рішення змінився його сімейний стан - наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу з якою має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на його утриманні, відповідно визначена судом частка аліментів порушує право на утримання його молодшого сина. Він працює водієм господарського відділу у відокремленому структурному підрозділі Київського національного університету будівництва і архітектури, отримує заробітну плату в середньому 3 000 грн. - 4 000 грн. на місяць, іншого заробітку не має, що впливає на його можливості стягнення з нього коштів у рахунок сплати аліментів за рішенням суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вслухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Розмір аліментів, відповідно до частини 1 статті 192 СК України, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2012 року, яке набуло чинності, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 липня 2012 року й до досягнення дитиною повноліття (а.с.19). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З часу постановлення вказаного рішення змінився сімейний стан позивача - наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу з якою має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на його утриманні, що впливає на його можливості стягнення з нього коштів у рахунок аліментів за рішенням суду та права сина [PERSON]. Відповідно до п.п.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Відповідач, маючи двох біологічних дітей, на одну дитину сплачує аліменти у розмірі 1/3 частину від його заробітку (доходу), що є неприйнятним відповідно до положення ч.3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", й порушує права малолітного сина [PERSON]. Тому, визначена частка у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів є прийнятною як для платника, так і отримувача аліментів, й визначена з урахуванням прав другої дитини позивача - сина [PERSON], який також вправі претендувати на частку заробітку батька у розмірі ? частини від його заробітку/доходу/. Окрім того, суд, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів на користь одного з подружжя не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Таким чином, судом встановлені дві підстави - зміна матеріального та сімейного стану відповідача, що є підставою згідно ч.1 ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. На підставі викладеного, ст. 192 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved