Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ «УкрСиббанк», що є правонаступником ПАТ«УкрСиббанк», АТ «УкрСиббанк» та АКІБ«УкрСиббанк», звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, вказуючи на те, що 29 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11377767000, за яким банк надав, а остання отримала кредит в розмірі 75 000 доларів США з кінцевим строком повернення - 30 липня 2018 року, зі сплатою процентів у порядку та у розмірах, встановлених в Кредитному договорі, та, в забезпечення виконання якого, 29 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки № 91151, предметом якого є нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Оскільки, [PERSON] взятих на себе за кредитним договором № 11377767000 від 29 липня 2008 року зобов'язань не виконує, позивач просить в рахунок погашення заборгованості, загальна сума якої станом на 17 січня 2014 року становить 154 686 доларів США 54 центи, що за курсом НБУ станом на 17 січня 2014 року становить 1 236 409 грн. 52 коп., а також 3 654 грн. судового збору, звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом задоволення заявленого позову в повному обсязі. Представник позивача 13 листопада 2014 року подав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не запречував (а.с. 112). [PERSON], будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явилася, 13 листопада 2014 року подала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позов не визнала (а.с. 111). [PERSON], будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, 13 листопада 2014 року подала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позов не визнав (а.с. 63, 92, 98, 113). [PERSON], будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, 29 жовтня 2014 року подав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позов не визнав, вказуючи на те, що на момент надання кредиту він був неповнолітнім, а тому згоди на його отримання не надав (а.с. 100). Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11377767000 (далі - Договір), за яким Позикодавець надав, а Позичальник отримав кредит в розмірі 75 000 доларів США з кінцевим строком повернення - 30 липня 2018 року, зі сплатою процентів у порядку та у розмірах, встановлених в Договорі, що підтверджується Договір про надання споживчого кредиту № 11377767000 від 29 липня 2008 року та визнано відповідачем в судовому засіданні, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не потребує доказування (а.с. 5-11). 29 липня 2008 року між сторонами, з метою забезпечення виконання Зобов'язання, що витікає із Кредитного договору, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки № 91151, предметом якого є нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS] (а.с. 21-24). Як вбачається із досудових вимог про виконання зобов'язання позичальника, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], 12 грудня 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» направлено вимогу про погашення заборгованості, яку ті проігнорували, що достовірно встановлено судом та підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості станом на 17 січня 2014 року, за яким загальний розмір заборгованості за кредитом становить 154 686 доларів США 54 центи, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 71 875 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17 січня 2014 року еквівалентно 574 496,88 грн.; простроченої заборгованості по процентам - 69 741 доларів США 47 центів, що за курсом НБУ станом на 17 січня 2014 року еквівалентно 557 443,57 грн.; 37 588,04 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 66 881,03 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами (а.с. 25-34, 45-47). Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з положень ст.ст. 526 і 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки та відшкодування шкоди. Згідно з вимогами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки Як вбачається з положень ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Як вбачається з положень ст.ст. 589 і 590 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду. Відповідно до положень ч. 6 ст. 3 і ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», при невиконанні або неналежному виконанні боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Положення ст.39 Закону України „Про іпотеку" передбачають перелік зазначень у рішенні суду у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. З огляду положень п.17 Постанови, наявність судового рішення про задоволення кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526 ЦК України. У відповідності до положень п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року (далі-Постанова), невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотеко держателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпокодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. За п. 23, п. 35 Постанови, при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України "Про заставу", статей 1, 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, щорегулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. Предметом іпотеки згідно із положенням частини другої статті 5 Закону України "Про іпотеку" може виступати як нерухоме майно, зокрема, якщо його будівництво ще не завершено, але яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець при укладенні договору може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому, так і майнові права на нерухоме майно, які можуть бути відчужені іпотекодавцем і на як може бути звернено стягнення. Оскільки, позичальник не належним чином виконав свої обов'язки перед позикодавцем, чим інтересам позивача завдано матеріальну шкоду та враховуючи те, що умовами кредитного договору було передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позов підлягає до задоволення. Разом з тим, суд вважає за необхідне, під час виконання судового рішення щодо звернення стягнення на заставне майно, застосувати до цих вимог положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-УІІ від 3.06.2014 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved