Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

01 жовтня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача основну суму боргу в розмірі 514 252,00 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 10 327,44 грн., інфляційні збитки в розмірі 195 705,04 грн., пеню в розмірі 12 565,07 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 10.09.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено Договір банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад» за яким позивач внесла на депозитний рахунок 30 800,00 доларів США на строк до 10.04.2015 року. 16.03.2015 року позивач звернулася в Банк із заявою про повернення вкладу, однак Банк не повернув вклад. 19.03.2015 року банк було віднесено до категорії неплатоспроможних, а з 17.07.2015 року розпочато процедуру ліквідації банку. Позивач зазначає, що оскільки згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з моменту введення тимчасової адміністрації саме відповідач прийняв на себе всі функції як з управління так і контролю за діяльністю банку, а тому Фонд несе відповідальність за зобов'язаннями Банку. Так як законом встановлена мінімальна межа гарантійного відшкодування, а максимальна сума не встановлена, тому фонд повинен в повному обсязі повернути позивачу вклад. 27.07.2015 року позивачу була виплачена гарантована сума в розмірі 200 000,00 грн. 18.09.2015 року позивач звернулась до відповідача із вимогою повернути банківський вклад в повному розмірі, але відповідач кошти не повернув. А тому на підставі ч.2 ст.625 ЦК України відповідач повинен сплатити три відсотки річних та індекс інфляції. Крім того, на підставі п.3.1 Договору позивач просить стягнути з відповідача пеню. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства. Крім того представник відповідача зазначає, що договірні відносини існують між позивачем та Банком, який на даний час існує як юридична особа з відповідними цивільними правами та обов'язками, на рахунок Банку, а не Фонду зараховувались кошти, а тому саме Банк має нести відповідальність за зобов'язаннями. Суд у відповідності із ст.169 ЦПК України ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність представника відповідача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, врахувавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10.09.2014 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] був укладений Договір №101192-49.3 банківського вкладу в іноземній валюті «Супер-вклад». За Договором Банк прийняв від Вкладника грошові кошти в сумі 30 800,00 доларів США строком з 10.09.2014 року до 10.04.2015 року зі сплатою 11% річних. На підтвердження належного виконання зобов'язань за Договором в частині внесення коштів позивач надала копію меморіального ордеру №2298 від 10.09.2014 року про внесення на депозитний рахунок 30 800,00 доларів США. 10.03.2015 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Банк «Київська Русь» із вимогою про видачу вкладу в розмірі 30 800,00 доларів США, перерахувавши на рахунок [PERSON] з подальшою видачею готівки. 27.07.2015 року ПАТ «Укргазбанк» виплатив [PERSON] гарантовану Фондом суму в розмірі 200 000,00 грн. 18.09.2015 року позивач звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою про повернення коштів в розмірі 514 252,00 грн. Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонду) прийнято рішення від 19.03.2015 № 61 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ", згідно з яким з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" (далі - ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ"), код ЄДРПОУ 24214088, МФО 319092, місцезнаходження: вул. Хорива, 11-А, м. Київ, 04071. Відповідно до постанови Правління НБУ від 16 липня 2015 р. № 460 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 липня 2015 р. № 138, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича строком на 1 рік з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно. Стаття 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч.1 ст.4 Закону). Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Частина 2 статті 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає для яких цілей можуть використовуватись кошти Фонду. Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що договірні відносини існують між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь», згідно діючого законодавства не передбачено виплата фондом вкладникам банків будь-яких сум, крім гарантованих Фондом, Законом визначена процедура виплати коштів за вкладами; зазначені позивачем суми не можуть бути стягнуті з відповідача. А тому, так як заявлені вимоги позивача не грунтуються на вимогах діючого законодавства, тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed