Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із названим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка. В межах шестимісячного строку звернулася до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (державного акту на право власності на земельну ділянку, сертифіката на право на земельну ділянку (пай), свідоцтва про право власності на земельну ділянку), які повинні бути зареєстровані за законодавством на момент виникнення права власності. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну частку(пай) площею 4,3621 га, ДП 4, пай 215, кадастровий номер 3222984300:02:013:0001, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка розташована на території Маслівської сільської ради, в порядку спадкування після смерті чоловіка. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представники відповідачів та третіх осіб: Миронівської районної державної адміністрації, відділу Держземагентства у Миронівському районі, Маслівської сільської ради та колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське" в судове засідання не з'явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, позов ними визнається. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із ст. 5 Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених). Судом встановлено, що згідно наказу Міністерства аграрної політики України від 10.08.2007 року на базі Маслівського державного аграрного технікуму ім.П.Х.Гаркавого створено державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Маслівське". 23 грудня 2009 року Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Маслівське" с.Маслівка Миронівського району Київської області отримало Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (а.с. 39-42) Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Київській області видано наказ №14-25-2/1 від 29.02.2012 року "Про відновлення процесу приватизації майна Державного підприємства "сільськогосподарське підприємство "Маслівське", а 21.12.2012 року видано наказ № 25-7/1 "Про перетворення ДП "СП Маслівське" у КСП "Маслівське", згідно якого завершено приватизацію Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Маслівське". За життя чоловік позивача був членом КСП «Маслівське» із числа його пенсіонерів, і у статуті КСП «Маслівське» у списку засновників підприємства пенсіонерів колишнього ДП «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» та інших прирівняних осіб зазначений під №6. 26.02.2013 року розпорядженням Миронівської райдержадміністрації №76 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо приватизації КСП "Маслівське", колишнього ДП СП "Маслівське" членами підприємства, громадянами-працівниками соціальної сфери та пенсіонерами з їх числа орієнтовною площею 2120,0 га на території Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с.28). Розпорядженням Миронівської райдержадміністрації від 29.10.2013 року №419 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення ) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) членам КСП "Маслівське"(а.с.31). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.7). Згідно з витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.10.2013 року земельна ділянка [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ДП4, пай 215, площею 4,3621 га має кадастровий номер 3222984300:02:013:0001 (а.с.32-33) Позивач [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги спадкування після смерті її чоловіка, у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини (а.с. 57). Як вбачається із копії спадкової справи, за життя [PERSON] все своє майно заповів дочці [PERSON], однак остання 01.09.2014 року подала до нотаріуса заяву, у якій відмовляється від прийняття спадщини (а.с.63). Син спадкодавця та позивача, [PERSON], у той же час від прийняття спадщини відмовився, про що подав відповідну письмову заяву до нотаріальної контори (а.с. 64) Відповідно до ст.ст.1233,1268 ЦК України, будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, позивач спадщину прийняла, що підтверджується копією спадкової справи №131/2014 (а.с. 56-64). Проте належним чином оформити спадщину не має змоги, оскільки право власності на земельну ділянку за померлим не було зареєстроване відповідно до вимог ст. 182 ЦК України. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв?язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно, повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст.1 ч. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право особи на земельну частку може бути визнано в судовому порядку, а рішення суду за вимогами ст.2 зазначеного закону є документом, що посвідчує таке право. Відповідно до п.11 Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року та відповідні норми Указу Президента України від 08 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям." Оскільки позивач успадкувала право на земельну частку (пай), що належало спадкодавцеві, та у встановленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, то успадковане право позивачки підлягає захисту в судовому порядку. На підставі ст.ст.1216,1218,1225,1233,1268,1296,1297 ЦК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям",

Outcome: approved