Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в с. Багва, Маньківського району Черкаської області померла баба позивачки по матері [PERSON]. Довідка Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 12.12.2014р. за № 975 підтверджує, що позивачка дійсно є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Багва (Улянівка) Маньківського району Черкаської області, заповіт від її імені не посвідчувався. Довідка Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 13.01.2015р. за № 7 підтверджує, що за життя баби [PERSON] за нею здійснювала догляд її дочка [PERSON] (мати позивачки), яка на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме взяла під охорону спадкове майно, у жовтні місяці 1996 року проводила ремонт на території садиби померлої. Мати [PERSON] залишалась єдиною відомою спадкоємицею за законом після смерті [PERSON]. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO]., у свою чергу позивачка є її спадкоємицею за законом. Оскільки нещодавно позивачці стало відомо, що її бабі [PERSON] ще за життя, 20.08.1996 року було видано сертифікат серії ЧР № 043270 на право власності на земельну частку (пай) площею 3,20 умовних кадастрових гектарів в адміністративних межах Багвянської сільської ради, позивачка вирішила з'ясувати ці обставини. На її звернення листом від 31.12.2014р. за № 31-28-0,4-337/2-14 відділом Держземагентства у Маньківському районі її повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності, гр. [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 043270 від 20.08.1996р. за № 395 площею 3,20 в умовних кадастрових гектарах з земель колективного с/г підприємства "Нива" с. Багва Маньківського району Черкаської області в адміністративних межах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Оскільки самого правовстановлюючого документа, який позивачка могла надати до нотаріальної контори, у неї немає, позивачка звернулась до Маньківської районної державної адміністрації з клопотанням повідомити її, у якому порядку вона може отримати дублікат Сертифіката на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП "Нив" в адміністративних межах Багвянської сільської ради на ім'я покійної [PERSON]. На звернення позивачки повідомлено, що видати її Сертифікат на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Маньківської селищної ради на ім'я [PERSON] Маньківська районна державна адміністрація не має можливості у зв'язку з відсутністю на даний час таких повноважень. Також для вирішення даного питання її рекомендовано звернутись до суду. Позивачці необхідно надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно (Сертифікат), якого у неї немає. У зв'язку з такими обставинами позивачка здійснила публікацію оголошення в газеті "Маньківська новини" про втрату Сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я [PERSON]. Позивачка, як спадкоємиць, на її думку має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобов'язана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця, що змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач та її представник до суду не з'явились, але в своїх заявах просили справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник Багвянської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивачки визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 376, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] в с. Багва, Маньківського району Черкаської області у віці 86 років померла баба позивачки по матері [PERSON], про що 28.09.1996р. в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 28.09.1996р. виконкомом Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаській області. Довідка Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 12.12.2014р. за № 975 підтверджує, що позивачка дійсно є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Багва (Улянівка) Маньківського району Черкаської області, заповіт від її імені не посвідчувався. Довідка Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 13.01.2015р. за № 7 підтверджує, що за життя баби [PERSON] за нею здійснювала догляд її дочка [PERSON] (мати позивачки), яка на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме взяла під охорону спадкове майно, у жовтні місяці 1996 року проводила ремонт на території садиби померлої. Мати [PERSON] залишалась єдиною відомою спадкоємицею за законом після смерті [PERSON]. Тобто, цим самим підтверджується, що позивачка та її мати були такими, що прийняли спадщину у відповідності до приписів ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР від 18.07.1963р. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР від 18.07.1963р., вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). Мати [PERSON] померла [INFO]., у свою чергу позивачка є її спадкоємицею за законом. На звернення позивача листом від 31.12.2014р. за № 31-28-0,4-337/2-14 відділом Держземагентства у Маньківському районі її повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності, гр. [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 043270 від 20.08.1996р. за № 395 площею 3,20 в умовних кадастрових гектарах з земель колективного с/г підприємства "Нива" с. Багва, Маньківського району Черкаської області в адміністративних межах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. На звернення позивача Маньковською РДА повідомлено, що видати її Сертифікат на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Маньківської селищної ради на ім'я [PERSON] Маньківська районна державна адміністрація не має можливості у зв'язку з відсутністю на даний час таких повноважень. Також для вирішення даного питання її рекомендовано звернутись до суду. Позивачці необхідно надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно (Сертифікат), якого у неї немає. Позивачка здійснила публікацію оголошення в газеті "Маньківська новини" про втрату Сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я [PERSON]. Позивачка на даний час позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Відповідно до п.1 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб у день подачі нотаріусу всіх необхідних документів. Відповідно до п.4.10. Глави 10 названого порядку, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Відповідно до п. 4.15. Глави 10 даного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п.4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться, зокрема, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Тобто, у позивачки відсутній правовстановлюючий документ на землю, який вона могла надати нотаріусу для оформлення спадщини, що само по собі виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. За ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" надано такі роз'яснення: Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК Українии власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до закону спадщина належить позивачці з часу відкриття спадщини. Вона попередньо прийняла спадщину за заповітом, більше ніхто заяв про прийняття спадщини не подавав. Як спадкоємиця, позивачка має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобов'язана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved