Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов в суд до ПАТ КБ „ ПриватБанк " про визнання дій неправомірними , у щодо підняття процентної ставки , зобов'язання здійснити перерахунок відсотків та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим що 21 листопада 2006 року він уклав кредитний договір з ПАТ " Приват Банк" . Відповідно до умов кредитного договору він отримав 80000 гривень на купівлю житла та зобовязався сплатити 14100 гривень страхових платежів, всього 94100 гривень, строк дії договору 19 листопада 2021 року зі сплатою 1.17% на місяць за користування кредитом. В кінці вересня на його адресу надійшло повідомлення про те що банк змушений змінити умови кредитування шляхом зміни процентної ставки до 16.08 % . Він погодився з таким змінами . В квітні 2009 року здійснюючи черговий платіж працівники банку йому повідомили про те що у нього виникла заборгованість, однак причину заборгованості не повідомили. 11 серпня 2009 року банк направив листа в якому зазначив що прострочена заборгованість станом на серпень 2009 року складає 1375 гривень не повідомивши причину виникнення заборгованості. Він звернувся до працівників банку повідомити причину виникнення заборгованості однак жодних пояснення він не отримав. Він почав звертатись письмово в банк щоб йому повідомили причину заборгованості якщо він своєчасно сплачує платежі визначені в договорі. 20 грудня 2011 року "Приват Банк" надіслав йому письмову відповідь в якій зазначив що відомості які він просить йому повідомити містять банківську таємницю. Він змушений був звернутись з листом до Національного банку України . Листом від 29 жовтня 2012 року направленого з ПАТ "Приват Банк" йому стало відомо що 23 жовтня 2008 року банк односторонньо збільшив процентну ставку до 16,08 % та з 1 лютого 2009 року до 27,25 % не повідомивши його позичальника про збільшення процентної ставки. Відповідно до умов кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати процентну ставку за користування кредитом при зміні конюктури ринку, при зміні курсу долара по відношенні до гривні. Більше ніж на 10%. При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміні процентної ставки . Жодних повідомлень про зміну відсоткової ставки з банку йому не находило. Відповідно до ст.11 Закону України " Про захист прав споживача" про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь яка зміні відсоткової ставки є недійсною Просить суд визнати дії відповідача щодо підняття відсоткової ставки по кредитному договору незаконними , зобов'язати відповідача провести перерахунок сплачених ним коштів за процентною ставкою яка діяла станом на 23 жовтня 2008 року 16,08 % та стягнути 100000 моральної шкоди. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив в судовому засіданні 21 листопада 2006 року між позивачем та ПАТ " ПриватБанк" було укладено кредитний договір, відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] кредит на купівлю житла в розмірі 80000 гривень. В лютому 2009 року банк збільшив процентну ставку, позивач пред'явив позов в суд в 2014 році тобто пропустив строк звернення до суду. Просить суд застосувати строк позовної давності. Що стосується стягнення моральної шкоди то моральна шкода не відшкодовується у зв'язку із невиконанням чи не належним виконанням договорів. Крім того позивачем не надано жодних доказів що йому така шкода була причинена Просить суд в позові відмовити в повному обсязі. Після перерви суд подовжив розгляд справи у відсутності представника відповідача, який надіслав письмові заперечення поти позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 19 листопада 2006 року між "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір МКМ0GК 00000009, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 80000 гривень, а також 14100 гривень на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 19 листопада 2021 року. Як вбачається з виписки про погашення заборгованості по кредитному договору станом на квітень 2014 року [PERSON] сплачено 155647 гривень по кредитному договору з яких 17911 гривень погашення тіла кредиту, 95016 гривень сплачені проценти за користування кредитом. Хоча умови кредитного договору [PERSON] виконує у повному обсязі. Відповідно до пн..1.1 кредитного договору погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється в наступному порядку позичальник повинен сплачувати щомісячний платіж в сумі 1238 гривень 5 копійок. Як вбачається з графіку погашення заборгованості позичальник щомісячно сплачував в середньому 1920 гривень для погашення заборгованості за кредитним договором Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, за умовами кредитування процентна ставка за кредитним лімітом встановлена в розмірі 14,04% на рік. Судом встановлено, що згідно повідомлення надісланого "ПриватБанком" [PERSON] , 28 вересня 2008 року відсоткова ставка була збільшена до 16,08 % на рік . 11 серпня 2009 року "Приват Банк" надіслав повідомлення [PERSON] в якому зазначив що у зв'язку з порушенням зобов'язань позичальником за ним рахується заборгованість 1375 гривень. В письмовій відповіді наданої Приват Банком 20 грудня 2011 року [PERSON] зазначено На ваш запит від 21 листопада 2011 року повідомляємо що ПАТ КАБ "ПриватБанк" не має змоги надати витребувану Вами інформацію , оскільки наданні позитивної відповіді на Ваш запит банк буде змушений видати інформацію що містить банківську таємницю. В судовому засіданні [PERSON] ствердив що він звертався в Національний Банк України про неврегульовані відносини з "ПриватБанком ". Дана обставина стверджується листом Національного Банку України від 22 липня 2011 року надісланому [PERSON] На неодноразові звернення [PERSON] 29 жовтня 2012 року "Приват Банак" надіслав повідомлення [PERSON] в якому зазначив що відсоткова ставка по кредитному договору 23 жовтня 2008 року була змінена до 16,08 % річних та з 1 лютого 2009 року до 27, 25 % річних. Відповідно ч. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (в редакції чинній на час укладення кредитного договору і зміни відсоткової ставки), у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Відповідно до "Правил надання банками України інформації споживачу щодо умов кредитування та сукупної вартості кредиту", затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 25 травня 2007 року № 541 13808, а саме пункту З.5: Банки мають право змінювати процентну ставу за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). Згідно з положеннями ст. 654 ЦК України, зміна договору вчиняється у такій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом якщо це не випливає із звичаїв ділового обороту. Статтею 643 ЦК України визначено момент укладення договору за пропозицією, в якій вказано строк для відповіді. При цьому, Закон встановлює правило відповідно до якого, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Відповідно до приписів ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Отже, і самі договори, і відносини, що з них виникають, не можуть відокремлюватися від кредитної політики банку і не можуть спрямовуватися на забезпечення лише інтересів банку. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Банк не надав жодних доказів про те що ним повідомлялось [PERSON] про зміну процентної ставки Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для проведення перерахунку сплачених кредитних коштів по кредитному договору відповідно до відсоткової ставки 16,08 % починаючи з 23 жовтня 2008 року. та обґрунтованість позовних вимог щодо визнання незаконними дій Банку в частині збільшення в односторонньому порядку відсоткової ставки. Також, відповідачем було заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності з посиланням на пропуск позивачем строку позовної давності, так процентна ставка була збільшена 1лютого 2009 року та [PERSON] продовжував погашати кредит , хоча він мав можливість звернутись до суду ще в березні 2009 року. Це твердження відповідача суд не може прийняти до уваги так-як при зверненні [PERSON] до банку з вимогою пояснити утворення заборгованості "ПриватБанк" посилався на банківську таємницю. Жодних доказів про те що банк повідомляв позивача про зміні процентної ставки банк не надавав. Крім того як вбачається з кредитного договору від 19 листопада 2006 року укладеного між "Приватбанк" та [PERSON] МКМ0GК 00000009, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 80000 гривень, а також 14100 гривень на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 19 листопада 2021 року. Відповідно до пн 1.1 кредитного договору № МКМ0GК000009 від 21 листопада 2006 року [PERSON] отримав 80000 гривень кредитних коштів на купівлю житла та 14100 гривень за сплату страхових платежів на загальну суму 94100 гривень та 1.17 % на місяць на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості повинно здійснюватись щомісячними платежами у сумі 1238 гривень 5 копійок для погашення заборгованості за кредитним договором що складається із заборгованості по кредиту , відсоткам, винагороди, комісії. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] кожний рік повинен був сплачувати 1238 гривень х 12 місяців = 14862 гривні щорічно. Відповідно до умов кредитного договору зазначених в пн..1 кредитного договору ПриватБанк надав кредит [PERSON] в 2006 році по 2021 рік тобто на 15 років. Виходячи з умов кредитного договору [PERSON] повинен сплатити у ПриватБанк щомісячно 1238 гривні 05 копійок, протягом 180 місяців ( 15 років х 12 місяців = 180 місяців.) 1238 гривень х 180 місяців 222840 гривень. За 2007 рік [PERSON] сплатив 16855 гривень 28 копійок хоча за умовами кредитного договору він повинен був сплатити 14862 гривні. За 2008 рік 14976 гривень. За 2009 рік 20823 гривні. За 2010 рік 21103 гривні. За 2011 рік 21958 гривень За 2012 рік 20126 гривень. За 2013 рік [PERSON] сплатив 21 120 гривень . З наданих відповідачем виписок по погашенню кредиту вбачається що [PERSON] сплачував більше коштів ніж зазначено в кредитному договорі. В судовому засіданні [PERSON] ствердив що при укладенні кредитного договору ПриватБанк не надав йому графік погашення заборгованості тільки зазначивши в кредитному договорі щомісячний платіж 1238 гривень. Представник відповідача також не надав суду графік щомісячного погашення кредиту. Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами судочинства є справедливість добросовісність та розумність. ПриватБанк уклав кредитний договір з [PERSON] надавши кредит в розмірі 80000 гривень зобов'язавши за умовами кредитного договору [PERSON] повернути ПриватБанку 222840 гривень. За таких обставин суд вважає що вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково. У відповідності зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності її вини. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру, яка виражається у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав споживача, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, що потребує додаткових зусиль для організації свого життя та при настанні інших негативних наслідків. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в кожному випадку індивідуально, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. Враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Якщо заподіяно моральну шкоду спільно особами (взаємопов'язаними сукупними діями або діями з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Але у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. У судовому засіданні встановлено, що неправомірними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір заподіяної моральної шкоди, суд виходячи з принципу розумності та справедливості, приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, із стягненням на його користь 10000 грн., що буде адекватним нанесеній моральній шкоді. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок .

Outcome: partial