Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], просив стягнути солідарно заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами в сумі 14 223 грн 57 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі зареєстровані та проживають в неприватизованій квартирі [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Позивач відзначив, що у зв'язку з несплатою заборгованості відповідачами, звертався до суду про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18.06.2014 року було відмовлено у видачі судового наказу. У зв'язку з чим позивач просив стягнути заборгованість за період з 01.04.2010 по 01.03.2014 в сумі 14 223,57 грн, в тому числі: 11147,22 грн - основний борг, 1828,59 грн - індекс інфляції, 1247,76 грн - 3% річних. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення в повному обсязі, справу розглядати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. На підставі ордеру [NUMBER] серії Б від 13.03.1980, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів м. Києва від 11.03.1980 за [PERSON] було закріплено дві кімнати загальною площею 27,8 кв.м. у квартирі [ADDRESS], де до складу сім'ї входять: [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в неприватизованій квартирі [ADDRESS], [PERSON] померла, що підтверджується довідкою Центру обслуговування споживачів №2 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» від 23.07.2014 року (а.с.6). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України була знята з реєстрації внаслідок смерті (а.с.17). Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.12.2013 року заявнику було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу відносно боржників [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5). З наданого до суду позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.04.2010 по 01.03.2014 заборгованість відповідачів по платі за утримання житла та за користування комунальними послугами становить 14 223,57 грн, в тому числі: 11147,22 грн - основний борг, 1828,59 грн - індекс інфляції, 1247,76 грн - 3% річних (а.с.7). Свої зобов'язання по платі за житлово-комунальні послуги відповідачі належним чином не здійснюють, хоча позивачем направлялися рахунки-попередження (а.с.8-9). Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Договір між позивачем та відповідачами на утримання будинку та прибудинкової території не укладався, однак відповідачам відповідні послуги надавались, а відтак одержувались і споживались останніми. Статтями 20,21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов"язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов"язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов"язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Відповідно до ст.179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, 3% річних та інфляційна складова суми боргу узгоджуються з вимогами ст.625 ЦК України. Отже, загальна сума заборгованості відповідачів [PERSON], [PERSON] становить 14332,57 грн, яка підлягає солідарному стягненню на користь позивача. В силуст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial