Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

12.10.2020 року адвокат Працевитий Г.О., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не звертались, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про дату та місце розгляду справи, заяв до суду не надав. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В позовній заяві позивач зазначила, що 22.11.2007 р. між позивачем [PERSON] та ПАТ «Комерційний Банк «Надра» було укладено кредитний договір №19/2007/3043 Фпкп, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 23\~000 грн. Згідно з Договором про відступлення прав вимоги №GL6N414484 від 06.05.2020 р., право вимоги, а також всі інші права Первинного кредитору, були відступлені до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». 15.07.2010 року відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулося до Комунарського районного суду міста Запоріжжя з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 47\~473,56 до [PERSON] . В подальшому позов банку було залишено без розгляду. Таким чином, кредитор ще в липні 2010 р. скористався правом на дострокове стягнення боргу, в порядку ст. 1050 ЦК України. 14.09.2020 року на адресу п озивача надійшов лист від Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. з якого стало відомо, що на його виконанні перебуває виконавчий напис №21154 від 25.08.2020 р., який було видано приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» суми заборгованості в розмірі 103\~353,79 грн. В зв`язку з явною незаконністю виконавчого напис, між Позивачем та Адвокатським бюро "ЮРКОНСАЛТ" Геннадія Працевитого" було укладено договір про надання правової допомоги. Адвокатом було направлено адвокатські запити до приватного нотаріуса та приватного виконавця з метою отримання копії виконавчого напису та документів, на підставі яких його було вчинено. 28.09.2020 р. приватним виконавцем на запит адвоката було надано відповідь, з яких було встановлено, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. З змісту наданих документів було встановлено, що 25.08.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис №21154 про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 22.11.2007 р. №19/2007/3043 Фпкп в розмірі 103 353,79 грн. У позовній заяві Позивач зазначає, що виконавчий напис не було вчинено на документі, що встановлює зобов`язання за договором. Постанова Кабінету Міністрів України, в порядку якої було вчинено виконавчий напис, є нечинною. Представник позивача звернувся до суду з позовом про розгляд справи без її участі. Відповідач судового засідання не з`явився. Інші учасники справи про причини неявки суду не повідомили про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву не надали. Суд, вивчивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. 22.11.2007 р. між позивачем [PERSON] та ПАТ «Комерційний Банк «Надра» було укладено кредитний договір №19/2007/3043 Фпкп, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 23\~000 грн. Згідно з Договором про відступлення прав вимоги №GL6N414484 від 06.05.2020 р., право вимоги, а також всі інші права Первинного кредитору, були відступлені до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». 25.08.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис №21154 про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 22.11.2007 р. №19/2007/3043 Фпкп в розмірі 103 353,79 грн. У позовній заяві Позивач зазначає, що виконавчий напис не було вчинено на документі, що встановлює зобов`язання за договором. Постанова Кабінету Міністрів України, в порядку якої було вчинено виконавчий напис, є нечинною. Вивчивши матеріали справи, доводи сторін, викладені у позовній заяві, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно вимог\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.\~589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави, згідно ч.1\~ст. 590 ЦК України, здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України "Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно ч. 2 ст. 288 Інструкції виконавчий напис може бути викладений на спеціальному бланку. Отже, виконавчий напис вчинено відповідно до п. 2\~Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Пунктом 2 вказаної вище Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин подаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Тобто п. 2 зазначеної Постанови передбачений вичерпний перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Крім того, нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документах, але не визначає та не перевіряє її розмір. Так, у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 р., вказано, що судам апеляційної інстанції слід мати на увазі, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених\~Законом № 3425-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості згідно наданим документам для вчинення виконавчого напису. Окрім цього, як було з`ясовано при вивчені виконавчого напису, приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою було внесено до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів таку форму договору, як кредитний договір. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р., постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~було визнано незаконною та нечинною постанову № 662 в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис оригіналу кредитного договору. Таким чином, виконавчий напис було вчинено на підставі та в порядку нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України аналогічно зазначається, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.4 вказаної Глави зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно абз. 7 п. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд керується наступним. Відповідно до\~ст.\~133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Стаття 137 ЦПК України\~вказує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ч. 8 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 137 передбачає також, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 16.09.2020 р., укладений між [PERSON] та АБ «Юрконсалт Г. Працевитого», Акт №1 від 16.09.2020 р. надання послуг за договором на суму 3000,00 грн, Акт №2 від 25.03.2021 р. надання послуг за договором на суму 1000,00 грн., Акт №3 від 25.03.2021 р. надання послуг за договором на суму 10\~335, 38 грн., а також ордер на надання правової (правничої) допомоги [PERSON] та адвокатом Працевитим Г.О. Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року по справі N 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підставі ст. 137 ЦПК України суд вважає, що сума витрат на правову допомогу в розмірі 14\~335, 38 грн. є співмірною з складністю справи, а тому підляга ють стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~У зв`язку\~з тим,\~що позовні\~вимоги \~задоволено в\~повному \~обсязі,\~суд вважає\~за необхідне\~ стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved