Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

04.12.2018 року ТзОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія є гроші" та громадянкою України [PERSON] укладено договір 3425214465-012382 від 22.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https://e-groshi.сom і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ„Про споживче кредитування та ЗУ„Про електронну комерцію. Відповідно до чинного законодавства, договір №3425214465-012382 від 22.06.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст.ст.207,208,1047,1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Згідно п.2.1. Договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк, визначений договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до п.5.1. договору. Позикодавець свої зобов`язання за договором №3425214465-012382 від 22.06.2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором, проте позичальник не повернув суму позики. Станом на 01.10.2018 відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом 3000 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом 5322 грн., заборгованості за пенею 6390 грн. 01.10.2018 між позикодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум актив" було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0110/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості про кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок в повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме товариство з обмеженою відподальністю "Фінансова компанія "Преміум актив" набуло статусу нового кредитора стягувача за договором №3425214465-012382 від 22.06.2018 року. Просить позов задоволити та стягнути судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не прибув, на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у випадку неявки у судове засідання відповідача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибула, натомість подала суду заяву, в якій вказала, що заборгованість за кредитом у розмірі 3000 грн. визнає, а заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 5322 грн. та за пенею у розмірі 6390 грн. не визнає, просить суд в цій частині позовних вимог відмовити. Представник відповідача, адвокат Брайляк Е.В. у судовому засіданні підтримала заяву своєї довірительки [PERSON] щодо заявлених позовних вимог. Суд, заслухавши представника відповідача, адвоката Брайляк Е.В., вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що між позивачем по справі товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія є гроші" та відповідачем по справі [PERSON] укладено договір №№3425214465-012382 від 22.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно з яким відповідачу було надано позику у сумі 3000.00 грн. Відповідно до п. 2.1 Договору позикодавець (товариство) на умовах цього Договору надає позичальнику (клієнту) коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк, визначений цим Договором. Відповідно до п.3.1 договору розмір позики складає 3000,00 грн.(а.с.13-19) Платіжним повідомленням від 18.10.2018 року, копією договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 та платіжним дорученням №3066 від 22.06.2018 року підтверджено факт перерахування коштів платником „ТОВ „Фінансова компанія є гроші" в сумі 3000, 00 грн. отримувачу(відповідачу по справі) [PERSON] (а.с. 25-27, 29) Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно п. 3.2 договору сума процентів за користування позикою становить 1062 грн. за 31 днів. Пунктом 3.2.1. Договору передбачено, що проценти за користування позикою становлять 2 % за кожний день користування позикою, що становить 730 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (шістдесят гривень) за кожен день,починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно,протягом строку користування позикою. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.6.1 договору позикодавець нараховує проценти за користування позикою наданою за цим договором, за кожен день користування позикою, а позичальник зобов`язується сплатити суму процентів за користування позикою не пізніше дати повернення позики. Пунктом 6.2 договору встановлено, що проценти за користування позикою нараховуються з дати надання позики позичальнику до дня повного погашення заборгованості за цим договором включно. Відповідно до п.6.3 договору сума процентів за користування позикою сплачується позичальником одноразовим платежем або частково, але не пізніше строку, встановленим цим договором. Пунктом 6.4. договору встановлено, що проценти , що нараховуються у випадку прострочення повернення позики за цим договором нараховуються на суму позики та мають бути сплачені позичальником шляхом внесення готівкових коштів у касу або перерахунку таких коштів на поточний рахунок позикодавця протягом трьох календарних днів з моменту прострочення. Пунктом 6.5. договору встановлено, що в разі повного або часткового дострокового повернення позики, сума процентів за користування позикою, що підлягає сплаті згідно умов цього договору, залишається незмінною На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.5.1 договору строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору. Пунктом 5.2. договору встановлено строк, на який надається позика, що складає 31 день. Пунктом 5.3.договору датою надання позики є 22.06.2018, дата повернення позики не пізніше 23:00 години 22.07.2018 включно (пункт 5.4 договору). Пунктом 8.1. договору встановлено, що повернення позики здійснюється позичальником у готівковій формі шляхом внесення грошових коштів у касу та/або зарахування коштів на поточний рахунок позикодавця. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення прав позивача. Пунктом 7 договору встановлено відповідальність сторін за порушення умов договору. Так пункт 7.1. у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишки суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за договором, не може перевищувати розмір, встановлений законом України. За приписами ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У свою чергу з розрахунку заборгованості за договором №3425214465-012382 від 22.06.2018 року вбачається, що розмір заборгованості станом на 01.10.2018 року становить 14712 грн., що складається з заборгованості за кредитом 3000 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом 5322 грн., заборгованості за пенею 6390 грн. З договору про надання фінансових послуг факторингу №0110/1 від 01.10.2018 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум актив" (надалі іменується „фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія є гроші" (надалі іменується „клієнт), встановлено, що клієнт передав фактору а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 3 936 126, 60 грн., що виникли у клієнта згідно договорів, укладених між клієнтом та боржниками.(а.с.10) З дослідженого повідомлення про відступлення та витягу з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу від 01.10.2018 року, встановлено, що на виконання умов договору факторингу №0110/1 від 01.10.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія є гроші" передало, а товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Преміум актив" прийняло право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника [PERSON] (а.с.12) З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту, по нарахованих відсотках є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно розміру нарахованої пені, то в даному випадку суд прийшов до наступного висновку. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Між тим, відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Конституційний Суд України, у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі№1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. Пунктом 27 абз. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Тобто при вирішенні питання про зменшення неустойки необхідно враховувати конкретну ситуацію, інтереси обох сторін та їх майновий стан, ступінь виконання зобов`язання, причини неналежного виконання зобов`язання та форму вини боржника, співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення. У той же час, відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства України є справедливість, добросовісність і розумність, а також судовий захист цивільного права та інтересу. Беручи до уваги, що розмір нарахованої неустойки (пені) є значним в співвідношенні до розміру заборгованості по тілу кредиту; що в судовому засіданні не доведено завдання позивачу збитків, суд вважає, що в даному випадку наявні підстави для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України і зменшення розміру неустойки до 1000 грн. Таким чином, слід стягнути з відповідача в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія " Преміум Актив" грн. право вимоги до якого перейшло за Договором про надання фінансових послуг факторингу №0110/1 від 01.10.2018 року, заборгованість за договором №3425214465-012382 від 22.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 9322 грн., що складається з заборгованості за кередитом-3000 грн.00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом -5322 грн., заборгованості за пенею 1000 грн. В решті позову з вищенаведених мотивів слід відмовити. Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі до суду позову про стягнення з відповідача заборгованості сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн. згідно платіжного доручення №247 від 08.11.2018 року, витрати позивача на правову допомогу становлять 1500 грн. згідно платіжного доручення №295 від 08.11.2018 року. Однак враховуючи, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] 9322 заборгованості за договором №3425214465-012382 від 22.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум Актив", та враховуючи, що позовна заява підлягає до задоволення на 63,36 %, за розгляд справи судом з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив" підлягає 1116 грн. судового збору та 950 грн. 40 коп. витрат на правову допомогу. На підставі наведеного, ст.ст.526, 536,549,610-612, 625,1049,1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved