Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 20.11.2013 року між [PERSON] та позивачем був укладений кредитний договір №SAMDN03000121993246, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 26,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між банком і відповідачем кредитний договір. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 27.12.2016 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 50138,31 грн., яка складається з: 20688,32 грн. - заборгованість за кредитом; 25431,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;1154,49 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2363,73 грн. - штраф (процентна складова); яку просили стягнути з відповідача. В судове засідання ПАТ КБ "Приватбанк" уповноваженого представника не направило, зазначивши в позові про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, витрати, повязані зі сплатою судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр". Причини неявки суд не повідомила. У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № SAMDN03000121993246 , відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 26,4 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитний договір складається із Заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів Банку. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Своїм підписом [PERSON] підтвердила, що заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складають укладений між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов і Правил надання банківських послуг, які разом із Правилами користування платіжною карткою складають між банком і відповідачем кредитний договір, позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пункт 2.1.1.2.4 Умов передбачає, що підписання договору є прямою та безперечною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У п.2.1.1.5.6. Умов зазначено, що у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням процентів та комісій. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо в продовж цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же строк. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належно не виконувала свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 27.12.2016 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 50138,31 грн., яка складається з: 20688,32 грн. - заборгованість за кредитом; 25431,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;1154,49 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2363,73 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 20688,32 грн. - заборгованість за кредитом; 25431,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1154,49 грн. - заборгованість за пенею та комісією, яка нарахована до 14.04.2014 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмірзаборгованості та йогорозрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) 2363,73 грн., суд дійшов наступного. Основним зобов'язанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобов'язанням є сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України". Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься місто Луганськ Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідач [PERSON] зареєстрована у м. Сорокине (Краснодон) Луганської області, а тому вона є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. Згідно пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і протермінованих відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Таким чином 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 2363,73 грн. штраф (процентна складова) нарахована відповідачу після 14.04.2014 року. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення пені штрафів необхідно відмовити в стягненні, оскільки Законом України "Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції" встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial