Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.03.2012 року, [PERSON], отримав кредит у сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитному розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісія за користування кредитом та інших витрат. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим відповідач станом на 31.12.2014 року має заборгованість в сумі 5840,95 гривень, що складається з наступного: 3124,23 гривень - заборгованість за кредитом; 1462,39 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 254,33 гривень - штраф (процентна складова). На підставі наведеного просили стягнути з відповідача, в їхню користь заборгованість за кредитним договором б/н від 14.03.2012 року в сумі 5840,95 гривень та судові витрати понесені банком при подачі даної позовної заяви до суду. Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідангня не з"явився, однак представник за дорученням Олексик В.В. подав заяву, в якій просить справу розглянути без представника банку. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 14.03.2012 року, виражений, за згодою останнього, у формі заяви, умов і правил надання банківських послуг, за якими банк надав останньому кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та відповідно до умов яких [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення заборгованості. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідач, [PERSON], взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов вищевказаних угод, не виконував, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитом. Станом на 31.12.2014 року має заборгованість в сумі 5840,95 гривень, що складається з наступного: 3124,23 гривень - заборгованість за кредитом; 1462,39 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 254,33 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а останнім позов визнано, тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 243.60 гривень, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача.

Outcome: approved