Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

03 липня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщину, до складу якої входять: земельна ділянка загальною площею 2,8710 га, яка розташована на території Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,1590 га, яка розташована на території Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 15.12.2009 секретарем Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 38, яким все своє майно де б воно не було та з чого б не складалось, і взагалі все, що буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла своїй дочці [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки проживав разом з спадкодавцем на момент його смерті, але не може її оформити, оскільки державні акти на право власності на землю, виготовлені на ім'я [PERSON] та їй передані - втрачені, а видати нові неможливо у зв'язку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про проведення судового розгляду без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Скрипчинська сільська рада в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом голови Скрипчинської сільської ради з проханням розглядати справу у їхньої відсутності Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідач Біликівська сільська рада в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом голови Біликівської сільської ради з проханням розглядати справу без їхньої участі. З позовом згодні. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане виконкомом Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області [INFO], зроблено відповідний актовий запис за № 01) /а.с. 7/. Після її смерті відкрилась спадщину, до складу якої входять: земельна ділянка загальною площею 2,8710 га, яка розташована на території Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,1590 га, яка розташована на території Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту складеного 15.12.2009 та посвідченого секретарем Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 38, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] Заповіт не змінювався і не відмінявся /а.с. 8/. Згідно довідки виданої виконкомом Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 148 від 15.06.2015, [PERSON] на день смерті проживала в [ADDRESS] і мала склад сім'ї: дочка - [PERSON], зять - [PERSON], онука - [PERSON] /а.с. 12/, тому в силу вимог ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 07 жовтня 2004 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Скрипчинської сільської ради від 22.03.2001 № 22 було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 2,87 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 13/. 07 жовтня 2004 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Біликівської сільської ради від 15.03.2001 № 19 було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 0,16 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 14/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти було втрачено, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 27/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 07.10.2004 року, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 2,8710 га, в тому числі: рілля 2,7545 га, кадастровий номер [NUMBER], пасовище 0,1165 га, кадастровий номер [NUMBER] /а.с. 17, 20/; щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 07.10.2004 року, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,1590 га, кадастровий номер [NUMBER] /а.с. 23/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved