Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору та застосування правових наслідків його недійсності у виді стягнення грошових засобів в сумі 19440 гривень 82 копійки та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень 00 копійок, на обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09 листопада 2009 року між ним та відповідачем було укладено договір №307843 та додаткові угоди до нього №№ 1, 2, 4, за умовами яких було зобов'язано [PERSON] сплатити вступний внесок при укладені угоди та сплатити плату за право на отримання автомобіля при наданні такого права, щомісячно сплачувати повні внески та сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля, а ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язалося включити учасника до системи АвтоТак шляхом підписання даної угоди, формувати групи учасників для придбання автомобіля, включити учасника до групи для придбання автомобіля, здійснити оплату автомобіля виробнику, забезпечити отримання автомобіля учасником системи згідно з умовами угоди. На виконання угоди ним 09 листопада 2009 року було сплачено в систему АвтоТак вступний внесок в розмірі 500 гривень та 27 листопада 2009 року в розмірі 1735 гривень 02 копійки, а також сплачено щомісячні внески в період 16 грудня 2009 року по 26 жовтня 2011 року на суму 17205 гривень 82 копійки, а всього сплачено - 19440 гривень 82 копійки. Вважає, що умови договору та додаткових угод до нього суперечать вимогам ст.19 ч.1, ч.3 п.7, ч.6 Закону України «Про захист прав споживачів», за положеннями яких забороняється нечесна підприємницька практика, яка включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводять споживача в оману або є агресивною, в тому числі утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції, а правочини здійснені з використанням нечесної підприємницької практики є недійсними. Оскільки зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства відповідно до приписів ст.203 ЦК України, а укладений між сторонами правочин №307843 від 09 листопада 2009 року суперечить вимогам ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», якою прямо передбачена недійсність такого договору, вважав з посиланням на ч.2 ст.215 ЦК України, що даний договір є абсолютно недійсним - нікчемним внаслідок недодержання стороною правочину вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України та не створює будь-яких юридичних наслідків, а тому кожна із сторін правочину повинна повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання правочину, а якщо у зв'язку з вчиненням недійсного правочину другій стороні завдано збитки або моральної шкоди, то вони підлягають відшкодуванню винною стороною. За укладеним з відповідачем 09 листопада 2009 року договором він повинен був сплачувати кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, а ТОВ «АВТО ПРОСТО» без залучення власних коштів формувало групу клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи, то це є нечесною підприємницькою практикою, внаслідок якої йому як споживачу спричинена і моральна шкода, розмір якої він оцінює в грошовому виразі в розмірі 5000 гривень. Прохав визнати укладений ним з відповідачем правочин абсолютно недійсним - нікчемним та застосувати наслідки недійсності правочину у виді двохсторонньої реституції, стягнувши на його користь сплачені ним кошти в загальному розмірі 19440 гривень 82 копійки та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Позивач та його представник, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.95), в судове засідання не з'явились, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «АВТО ПРОСТО», достовірно знаючи про час та місце розгляду справи судом (а.с.96), в судове засідання не з'явився. Згідно письмової заяви (а.с.97) прохали розглядати справу за відсутності їх представника, також надали письмові пояснення та заперечення (а.с.47-59), згідно яких в задоволенні позову прохали відмовити, оскільки вважали з посиланням на ст.267 ЦК України, що позивачем пропущено строк позовної давності, перебіг якого розпочався з 09 листопада 2009 року, тобто в день укладення угоди, що є за заявою сторони у спорі та є підставою для відмови у позові. Крім цього пояснили, що позивач при укладенні спірної угоди був детально ознайомлений з її умовами, йому було надано вичерпну інформацію про послуги, що надаються відповідачем, про що свідчить і його підпис в угоді, при цьому позивач не скористався передбаченою п.13.8 додатку №2 до угоди правом на розірвання договору протягом 7 календарних днів від дати підписання угоди. Вважають, що доводи позивача з посиланням на порушення ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» про нікчемність укладеної між сторонами угоди внаслідок введення його в оману, утворення та експлуатації пірамідальних схем є безпідставними, оскільки ним не надано будь-яких доказів, що позивача обманювали щодо природи правочину або права чи обов'язків за угодою, як не доведено і наявність умислу однієї з сторін на обман іншої сторони щодо умов договору, які мають істотне значення, що повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, а вказане свідчить про надуманість тверджень позивача як щодо обману, так і введення споживача в оману шляхом утворення, експлуатації або сприяння розвитку відповідачем пірамідальних схем. Предметом укладеної між стороною угоди є надання учаснику послуг, спрямованих на придбання автомобіля через систему АвтоТак шляхом адміністрування системи придбання автомобілів у групах, після формування яких залучення інших учасників не відбувається, при цьому не вимагається такого залучення інших осіб і від позивача, а зазначене вказує на те, що відповідачем не розвиваються пірамідальні схеми, а позивач не сплачує за можливість одержання компенсації за рахунок залучення інших споживачів. Згідно ст.2 угоди відповідач гарантує учаснику, який виконує передбачені угодою зобов'язання, надання права на отримання автомобіля через форми, визначені в розділі 11 ст.5,6 додатку №2 до угоди, кінцевим результатом якої є отримання автомобіля всіма учасниками групи за умови дотримання ними встановлених угодою умов, при цьому споживач сплачує саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Право на отримання автомобіля надається за механізмами, передбаченими угодою і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками груп. ТОВ «АВТО ПРОСТО», який є адміністратором системи АвтоТак і надає послуги спрямовані на придбання автомобіля на основі системи, отримує оплату за рахунок продажу продукції (надання послуг), а не за рахунок залучення інших споживачів, при цьому учасник отримує автомобіль незалежно від інших учасників або інших споживачів. Вказана діяльність юридичної особи відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», здійснюється відповідно до отриманої ліцензії згідно з Ліцензійними умовами на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, а вказане спростовує доводи позивача про те, що угода укладена з використанням нечесної підприємницької практики шляхом утворення, експлуатації або сприяння розвитку пірамідальних схем. Вважали, що дані факти не підлягають доказуванню при розгляді справи відповідачем, оскільки вже були встановлені відповідними рішеннями Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та рішенням Верховного суду України від 11 вересня 2013 року (постанова №6-40цс13), прийнятим за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яке є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, та відповідно до якого було встановлено, що в діяльності ТОВ «Авто Просто» не вбачається порушень ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», в тому числі і ознак нечесної підприємницької практики, що полягає у створені та експлуатації пірамідальних схем. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених підстав та предмета позову приходить до наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. В судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2009 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПРОСТО» укладено угоду, предметом якої є надання учаснику програми "АвтоТак" фінансових послуг, спрямованих на придбання автомобіля в групах, невід'ємною частиною якої є додатки №1 - анкетні дані учасника системи й перелік платежів із зазначення їх розміру, які позивач повинен сплачувати, та №2 - Правила функціонування системи придбання автомобілів в групах АвтоТак, та відповідно до ст.2 якої АВТО ПРОСТО є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання в групах Авто Так, при цьому АВТО ПРОСТО гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених угодою (а.с.9). Згідно з додатком №1 до зазначеної угоди [PERSON] отримав право на придбання автомобіля вартістю 62084 гривні 00 копійок (а.с.10). Статтею 3 угоди передбачено зобов'язання відповідача щодо організації та створення умов для придбання автомобілів учасниками програми "АвтоТак", здійснення адміністративних процедур, необхідних для сплати та передачі автомобіля учаснику. Відповідно до ст.5 угоди учасник зобов'язується виконувати зобов'язання, передбачені угодою, у порядку та строки, визначені Угодою; у ст.7 визначено, що угода діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених Угодою. Положеннями ст.607 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.10 угоди підписання цієї угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї, а з матеріалів справи вбачається, що під час укладення угоди позивач отримав примірник угоди та додатків до неї, які містять опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО» (а.с.9-14). Згідно з п.13.8 ст.13 додатку №2 до угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з Угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі "АвтоТак", при цьому в разі розірвання угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ "АВТО ПРОСТО", а для цього необхідно письмово повідомити ТОВ "АВТО ПРОСТО" про розірвання угоди, але позивач у зазначений строк з заявою про розірвання Угоди в семиденний термін до ТОВ "АВТО ПРОСТО" не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами угоди, зобов'язання за якою згідно ст.526 ЦК України мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На виконання умов угоди від 09 листопада 2009 року позивача [PERSON] відповідачем ТОВ «АВТО ПРОСТО» було включено до групи 001018 за порядковим номером 080 (а.с.15), позивачем [PERSON] станом на 26 жовтня 2011 року було сплачено вступний внесок в розмірі 500 гривень та 27 листопада 2009 року в розмірі 1735 гривень 02 копійки, а також сплачено щомісячні внески в період 16 грудня 2009 року по 26 жовтня 2011 року на суму 17205 гривень 82 копійки, а всього - 19440 гривень 82 копійки (а.с.16-40). Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом України "Про захист прав споживачів" закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, при цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми", про що зазначено і в прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року (справа №6-40цс 13), яке згідно положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Зазначеним судовим рішенням визначено, що аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару, а вказане свідчить про те, що для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність усіх зазначених ознак, а відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України, при цьому пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. В той же час предметом Угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах "АвтоТак", є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля (а.с.9). Відповідно до ст.2 угоди ТОВ "АВТО ПРОСТО" гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених Угодою, а статтею 3 угоди передбачено, що ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами Угоди, при цьому відповідно до ст.ст.8.1,8.2 додатку № 2 до Угоди поняття "право на отримання автомобіля" означає право учасника одержати власне автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі, після чого відповідно до угоди між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та виробником (дистриб'ютором чи імпортером) останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля(а.с.9,12). Передбачені угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в Угоді "Чисті внески" або "Внесок в оплату товару", при цьому відповідно до визначених в розділі 1 визначення термінів додатку №2 до угоди "Цілий Чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати Автомобіля. Половинний Чистий внесок - це половина Цілого чистого внеску" (а.с.11). Згідно з п.2.6 ст.2 додатку №2 до Угоди Чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль, а зазначене свідчить про те, що в угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля, а сплачені Чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100% від ціни автомобіля (а.с.11). З урахуванням зазначеного, встановлено, що угодою передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної Угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару. Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ "АВТО ПРОСТО" виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Згідно п.1.2 ст.1, п.4.1 ст.4 додатку № 2 до угоди за системою придбання автомобілів у групах "АвтоТак" кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за Угодою, отримує автомобіль через механізм, передбачений в Угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок Чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи(а.с.11). За таких обставин доводи позивача, що укладена між сторонами угода є функціонуванням "пірамідальної схеми" суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" у зв'язку з відсутністю головних ознак "пірамідальної схеми" - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань. Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ "АВТО ПРОСТО" з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття "фінансова послуга". Відповідно до ч.5 ст.1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" та доповнено п.111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах"), при цьому ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. Відповідно до Ліцензійних умов діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг, а згідно з п.1.2 ч. Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Відповідно до розділу 1 Визначення термінів додатку № 2 угоди система "АвтоТак" - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг «АВТО ПРОСТО» з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Угодою (ст. ст.5,6 додатку №2 до Угоди - ас.12), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи, а отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача, а зазначене свідчить про те, що за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, така діяльність є легітимною підприємницькою діяльністю за ознакою товарності схеми, тобто передбачення надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти, при цьому за схемою придбання товарів у групах придбання товарів для кожного споживача (крім останнього) відбувається, у тому числі й за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами-учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому підсумку товар одержать усі учасники, навіть ті, які фінансово були найменш "активними", за умови виконання ними умов договору. ТОВ "АВТО ПРОСТО" отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо "придбання товарів у групах" у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не можна вважати правильним висновок суду про те, що така діяльність здійснюється товариством не легітимно, у тому числі й до введення законом ліцензування такої діяльності (а.с.60-61). Таким чином, укладений сторонами правочин передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови (схему фінансування тощо), за яких такий товар може бути одержаний (у тому числі закріплює відповідні права та обов'язки сторін), в зв'язку з чим то до такого правочину не може бути застосовано визначення "пірамідальної схеми", оскільки це суперечить нормам чинного законодавства й суті самого правочину, визначеного в ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг". Положеннями ч.1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, а невідповідність правочину вимогам, які викладено в частині першій-третій, п'ятій та шостій ст.203 ЦК України є підставою для визнання такого правочину недійсним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до вимог п.1 ст. 216 ЦК України у разі визнання недійсності правочину, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено наявність обману та ознак "пірамідальної схеми" у діях ТОВ "АВТО ПРОСТО" під час укладення сторонами угоди від 09 листопада 2009 року, оскільки це не узгоджується з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з нормами Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг", а відповідно і порушень вимог частини першої-третьої, п'ятої та шостої ст.203 ЦК України, в зв'язку з чим відсутні підстави для визнання спірної угоди абсолютно недійсною та застосування правових наслідків його недійсності у виді стягнення грошових засобів та моральної шкоди. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити. В зв'язку з постановленням судового рішення про відмову в задоволені позову, за яким позивач був звільнений від сплати судового забору відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», судові витрати у справі відповідно до вимог ч.2 ст.88 ЦПК України компенсуються за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed