Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 18.07.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3605грн. 00коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячні платежі) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із боргу за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати за Умовами. Позичальник порушує умови кредитного договору, не сплачує кошти на погашення виниклої заборгованості. Станом на 24.07.2014р. відповідач має заборгованість перед позивачем - 8692грн. 78коп., яка складається з: боргу по тілу кредиту - 3605грн. 00коп.; боргу за відсотками за користування кредитом- 04грн. 76коп.; боргу по комісії за користування кредитом - 1582грн. 80коп.; пені за несвоєчасне виконання зобов»язань по договору - 2610грн. 09коп.; штрафу (фіксована частина) - 500грн. 00коп.;штрафу (процентна складова) - 390грн. 13коп. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Герасименко О.А. не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить повністю задовольнити заявлені позовні вимоги і не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце проведення розгляду справи, про причини неявки не повідомив та не скористався правом надання заперечень проти позову. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що кредитний договір складається з заяви позичальника [PERSON] від 18.07.2012р., Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів. [PERSON] отримав кредит на придбання товару у розмірі 3605грн. 00коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості. Строк кредиту - 36 місяців з 18.07.12р. по 17.07.15р. Також передбачено сплату банку позичальником винагороди в розмірі 108грн. 15коп. щомісячно. Так, у заяві позичальника зазначено, що [PERSON] ознайомився з тим, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. За наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 24.07.14р. відповідач заборгував борг по тілу кредиту - 3605грн. 00коп.; відсотки за користування кредитом - 04грн. 76коп.; борг по комісії 1582грн. 80коп. Крім того, відповідно до п.п. 2.4.5.1, 2.4.5.7, 2.4.5.8 Умов передбачено нарахування банком пені за несвоєчасне виконання позичальником зобов»язання за договором в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту, яка становить 2610грн. 09коп. При цьому, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов»язання здійснюється протягом 3х років з дня, коли відповідне зобов»язання повинно бути виконане позичальником. Також, при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов»язань, передбачених договором, більш ніж на 90 днів, позичальник зобов»язаний сплати банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості. Таким чином, позивач правомірно нарахував штраф (фіксована частина) - 500грн.00коп. За наданими позивачем розрахунком заборгованості, вбачається, що при нарахуванні штрафу (процентна складова) - 390грн. 13коп. враховані: тіло кредиту, відсотки за користування кредитом, комісія та пеня. За змістом ст. 549 ЦК пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Встановлено, що позивач - банк просить застосувати до боржника - відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов»язання (прострочення виконання грошового зобов»язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов»язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Оскільки штраф на пеню не може нараховуватись, то процентна складова (штраф) повинна складатися з тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії і становити 259грн. 13коп., а не 390грн. 13коп., як вважає позивач. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, станом на 24.07.2014 року, має заборгованість, яка 8562грн. 28коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3605грн. 00 коп., відсотків за користування кредитом - 04грн. 76 коп., комісії - 1582грн. 80коп., пені - 2610грн.09коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 259грн. 63 коп. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст.549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст.549, 550 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обов'язки та надав відповідачу кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії, а відповідач, взяті по договору обов'язки не виконав, тіло кредиту, відсотки за користування кредитом, комісію не повернув, заборгувавши позивачу борг на загальну суму 8562грн. 28коп. (тіло кредиту, відсотки, комісія, пеня та штрафи), а тому суд приходить до висновку, що дана заборгованість підлягає до стягнення. В іншій частині позову необхідно відмовити. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" слід стягнути судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial