Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

14.07.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивує тим, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 27.02.2008 року уклали кредитно-заставний договір № KRKRA800000130, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 18830,65 доларів США. Відповідно до умов Кредитно-заставного договору [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: 312D, рік випуску: 1999, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить йому на праві власності. Проте, згідно бази даних ДАІ автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: 312D, рік випуску: 1999, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], знаходиться у арешті, заборонено відчуження та реєстрацію, за постановою Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 11.07.2013 року та за постановою Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 17.11.2014 року. Зазначає, що право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 27.02.2008 року, а постанови (подання) про накладення арешту даного автомобіля були винесені пізніше, ніж було укладено договір застави; станом на 09.07.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 76207 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави, яка на дату укладення договору застави складала 116150,00 гривень та яка постійно знижується в наслідок зносу транспортного засобу. Крім того, банку надано всі повноваження, необхідні для здійснення продажу предмету застави згідно заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2012 року. Тому на підставі викладеного, просить зняти арешт, заборону відчуження, оголошення розшуку з заставного майна автомобіля MERCEDES-BENZ, модель: 312D, рік випуску: 1999, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], накладений за постановою Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 11.07.2013 року та за постановою Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 17.11.2014 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Справу розглянуто в порядку заочного розгляду за відсутності відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно до кредитно-заставного договору [PERSON] надав в заставу автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: 312D, рік випуску: 1999, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] (а.с. 4-6). Згідно копії картки контрольного ТЗ, на спірний автомобіль накладено арешт, заборону відчуження, розшук за постановою Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 11.07.2013 року та за постановою Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 17.11.2014 року (а.с. 7). Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2012 року за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON] про звернення стягнення, звернуто стягнення на рухоме майно за кредитно-заставним договором - належний [PERSON] автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: 312D, рік випуску: 1999, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] (а.с. 8). У відповідності до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або його частини. Згідно акту перевірки стану заставного майна від 09 липня 2015 року автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: 312D, рік випуску: 1999, тип ТЗ: автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством. Відновідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів,які не є заставодержателями, стягнення на аставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Згідно інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року для задоволення вимог стягувачів які не є заставодержателями стягнення на заставне майно може бути звернено в разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, або коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. У відповідності до ст.14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими законом. Позивач зазначає, що обтяження Банку зареєстроване раніше накладення Відділом ДВС арешту на майно Боржника, а тому вважає, що Банк має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Як було встановлено в судовому засіданні у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право застави раніше ніж були накладені арешти відділом ДВС. Таким чином, вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ "ПриватБанк". Оскільки, накладення арешту на майно та заборона на його відчуження, як складова стягнення на зазначене заставне майно на користь іншої особи, ніж позивач, буде порушенням його першочергового права на задоволення вимог за кредитним договором, який забезпечений заставою, то суд вважає, що державна виконавча служба не мала правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів які не є заставодержателями, а тому позов ґрунтується на вимогах закону, та є таким що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved