Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 7470,49 грн., яка складається з: 6470,59 грн. заборгованості у за кредитом; 999,87 грн. заборгованості за відсотками, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Представник позивача - Тафіїв В.Ф., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, проте, разом із поданням позову, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позов вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надав. З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд дійшов до висновку про можливість, за згодою позивача, заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 02 квітня 2007 року між відповідачем - [PERSON] та ПАТ "Кредитпромбанк", був укладений договір № 8В_49.29/05614/07-ТК, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти в розмірі: 5500 грн. на придбання майна, а саме мопеду "Хонда Ліад", а також 970,59 грн. на здійснення оплати комісії на переказ коштів за дорученням клієнта на договірне списання з карткового рахунку на здійснення кредитної операції, з розрахунку 24% річних за користування кредитом на строк з 02 квітня 2007 року до повного погашення кредиту. У п.1.3. Кредитного договору сторони встановили порядок надання позичальнику кредиту, а саме Позичальник доручив Банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день їх надання, у сумах, вказаних у п.1.1.1 та 1.1.2 цього Договору, на свій власник картковий рахунок [NUMBER] в Банку, з подальшим перерахуванням на поточний рахунок Продавця - "26000051703538 в КБ "Приват Банк". Мотивуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання. Крім того, обгрунтовуючи своє право на звернення з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 8В_49.29/05614/07-ТК від 02.04.07р., укладеного між [PERSON] та ПАТ "Кредитпромбанк", позивач - ПАТ "Дельта Банк" посилається на наступне. 20.05.2013р. між ПАТ "Кредитпромбанк" та позивачем - ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ "Кредитпромбанк" передає (відступає) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого здійснюється заміна кредитора у вказаних зобов'язаннях, а внаслідок передачі до позивача переходить право вимоги (замість ПАТ "Кредитпромбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, позивач, зазначаючи, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором № 8В_49.29/05614/07-ТК від 02.04.07р., просить стягнути заборгованість за даним договором з відповідача. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Однак, всупереч наведених норм, позивач не обґрунтував належними та допустимими доказами ані факту порушення [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 8В_49.29/05614/07-ТК від 02.04.07р., ані факту переходу до позивача права вимоги за даним договором. Так, в матеріалах справи відсутні докази фактичного надання ПАТ "Кредитпромбанк" кредитних коштів Позичальнику (платіжне доручення, квитанція, меморіальний ордер тощо) в порядку, визначеному п.1.3. Кредитного договору, оскільки кредитний договір лише передбачає обов'язок Банку надати кредит, однак, не підтверджує виконання такого обов'язку. Надана ж позивачем довідка від 12.05.2014р. про розмір заборгованості відповідача таким доказом не може вважатися не може. У судові засідання представник позивача не з'являвся, з клопотаннями про витребування доказів не звертався, проте, разом із поданням позову, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позов вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. При цьому, суд зазначає, що згідно ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Крім того, згідно п.2.3 Договору купівлі-продажу права вимоги, Права вимоги переходять від Продавця до Покупця та обов'язки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги, який, згідно п.1 Договору купівлі-продажу, є письмовим актом, який укладається між Сторонами та яким документально оформлюється фактична передача Прав вимоги від Продавця до Покупця. Однак, всупереч приписів ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту переходу до позивача права вимоги за кредитним договором № 8В_49.29/05614/07-ТК від 02.04.07р., яким, згідно п.2.3 Договору купівлі-продажу права вимоги, є Акту приймання-передачі Прав вимоги. Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У даному випадку позивачем, який не є стороною кредитного договору № 8В_49.29/05614/07-ТК від 02.04.07р., не доведено факту переходу до нього права вимоги за цим договором, а й отже й того, яке його право порушується відповідачем. З огляду на наведене, приймаючи до уваги недоведення позивачем ані факту виконання з боку ПАТ "Кредитпромбанк" зобов'язань за кредитним договором № 8В_49.29/05614/07-ТК від 02.04.07р. з надання відповідачеві кредиту, ані факту набуття права вимоги до відповідача за вказаним договором, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. У відповідності із ст.88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed