Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказувалось, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.01.2007 року [PERSON] 10.01.2007 року отримала кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. В заяві вказувалося, що відповідачка у порушення норм закону та умов договору зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 08.09.2016 року становить 25203,99 гривень та складається з: - 1520,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 18776,63 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3230,98 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1176,38 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на ст. ст. 526-530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 25203 грн. 99 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" не з'явився, надіславши суду письмову заяву з проханням справу слухати у відсутності представника публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вказавши, що публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" підтримує позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки [PERSON] суми 2150 грн. 00 коп., що становить судовий збір та нараховані штрафи згідно кредитного договору, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, одночасно надавши довідку ПАТ КБ "Приватбанк" від 01.11.2016 року про стан її заборгованості перед банком. Суд, дослідивши заяву позивача та інші матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що змінений позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.01.2007 року [PERSON] 10.01.2007 року отримала кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Судом встановлено, що відповідачка у порушення норм закону та умов договору зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 08.09.2016 року становить 25203,99 гривень та складається з: - 1520,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 18776,63 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3230,98 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1176,38 грн. - штраф (процентна складова). Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] частково сплачено суму заборгованості за кредитним договором, а тому сума, яка підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] становить 2150 грн. 00 коп., що складає судовий збір та нараховані штрафи згідно кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст.530, 631 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п. 3.12 Умов надання банківських послуг, - нарахування процентів по вкладу починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів на вклад, і здійснюється за кожен календарний день. Виходячи з фактичної кількості днів в році, за ставкою, яка діє на дату укладення договору з врахуванням п. 3.14 діючих Умов. День повернення вкладу в період нарахування процентів не входить. Проценти нараховуються в кінці строку вкладу і виплачуються в перший банківський день по закінченню строку вкладу, узгодженому в заяві, шляхом зарахування на депозитний рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві, однак належним чином не виконувала умови договору, у зв'язку з чим станом на 30.06.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 25203,99 гривень. Відповідно до п. 9.12 Умов надання банківських послуг, - Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо напротязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Судом встановлено, що з даними Умовами надання банківських послуг відповідачка [PERSON] була ознаймлена, про що є її підпис в заяві позичальника. Про припинення дії кредитного договору не зверталася, а отже суд приходить до висновку про те, що позивач не пропустив строк звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню 2150 грн. 00 коп., що складається із: заборгованості за кредитним договором в сумі 772 грн. 00 коп. та судових витрат в сумі 1378 грн. 00 грн.

Outcome: approved