Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Виноградівська міська рада Закарпатської області звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.08.2018 року Виноградівська міська рада звернулася з листом №02-13/1296 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області у якому просить провести перевірку факту самовільного зайняття земельних ділянок, в тому числі, земельної ділянки площею 00,0061 га, що прилягає до земельної ділянки в [ADDRESS] , кадастровий номер 2121210100:00:001:0184, площею 0,051 га власником якої є [PERSON] 10 жовтня 2018 року було проведено обстеження земельної ділянки площею 0,0061 га в [ADDRESS] з земельною ділянкою по [ADDRESS] » та встановлено факт самовільного зайняття обумовленої ділянки громадянкою [PERSON] , що підтверджується актом обстеження земельної ділянки №698-ДК/АО/10/01/-18 та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №698-ДК/АП/09/01/-18. У зв`язку з виявленим порушенням на відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення №698-ДК/0Пр/07/01/-18 в якому також зафіксовано розмір матеріальної шкоди заподіяного правопорушенням та винесено припис №698-ДК/0162Пр/03/01/-18, яким зобов`язано вжити заходів для усунення порушення вимог земельного законодавства до 10.11.2018 року. 24.10.2018 року постановою про накладення адміністративного стягнення №698-ДК/0По/08/01/-18 на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та зобов`язано сплатити завдану шкоду, яку було сплачено 29.10.2018 року. 22.01.2019 року старшим державним інспектором складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №22-Д12/821А-П/09/01/-19 та протокол про адміністративне правопорушення №22-ДК/0036П/07/01/-19, яким встановлено факт невиконання вимог припису від 10.10.2018 року, а саме не звільнено самовільно зайняту земельну ділянку. Крім того, 22.01.2019 року винесено припис №22-ДК/0044Пр/03/01/-19, яким зобов`язано громадянку [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку до 22.02.2019 року. По результату розгляду протоколу від 22.01.2019 року державним інспектором 29.01.2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №22-ДК/0036По/08/01/-19 на громадянку [PERSON] До 22.02.2019 року вимоги припису відповідачем так і не виконано, тобто наявний факт самовільного зайняття громадянкою [PERSON] (мешканкою [ADDRESS] ) земельної ділянки площею 0,0061 га, яка прилягає до земельної ділянки в [ADDRESS] , що є порушенням законодавства України. Відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. У відповідача ж відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,0061 га, яка прилягає до земельної ділянки в [ADDRESS] , що ще раз підтверджує факт самовільного зайняття земельної ділянки. У зв`язку з цим позивач просив зобов`язати відповідача звільнити та повернути Виноградівській міській раді самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,0061 га, яка знаходиться в адміністративних межах м. Виноградів (прилягає до земельної ділянки в [ADDRESS] за кадастровим номером 2121210100:00:001:0184), а також стягнути з відповідача судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позові відповідач не подала. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Так, в судовому засіданні встановлено, що 27.08.2018 року Виноградівська міська рада звернулася з листом №02-13/1296 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області у якому просить провести перевірку факту самовільного зайняття земельних ділянок, в тому числі, земельної ділянки площею 00,0061 га, що прилягає до земельної ділянки в [ADDRESS] , кадастровий номер 2121210100:00:001:0184, площею 0,051 га власником якої є [PERSON] 10 жовтня 2018 року було проведено обстеження земельної ділянки площею 0,0061 га в [ADDRESS] з земельною ділянкою по [ADDRESS] » та встановлено факт самовільного зайняття обумовленої ділянки громадянкою [PERSON] , що підтверджується актом обстеження земельної ділянки №698-ДК/АО/10/01/-18 та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №698-ДК/АП/09/01/-18. У зв`язку з виявленим порушенням на відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення №698-ДК/0Пр/07/01/-18 в якому також зафіксовано розмір матеріальної шкоди заподіяного правопорушенням та винесено припис №698-ДК/0162Пр/03/01/-18, яким зобов`язано вжити заходів для усунення порушення вимог земельного законодавства до 10.11.2018 року. 24.10.2018 року постановою про накладення адміністративного стягнення №698-ДК/0По/08/01/-18 на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та зобов`язано сплатити завдану шкоду, яку відповідачем було сплачено 29.10.2018 року. 22.01.2019 року старшим державним інспектором складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №22-Д12/821А-П/09/01/-19 та протокол про адміністративне правопорушення №22-ДК/0036П/07/01/-19, яким встановлено факт невиконання вимог припису від 10.10.2018 року, а саме не звільнено самовільно зайняту земельну ділянку. Крім того, 22.01.2019 року винесено припис №22-ДК/0044Пр/03/01/-19, яким зобов`язано громадянку [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку до 22.02.2019 року. По результату розгляду протоколу від 22.01.2019 року державним інспектором 29.01.2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №22-ДК/0036По/08/01/-19 на громадянку [PERSON] До 22.02.2019 року вимоги припису відповідачем так і не виконано, тобто наявний факт самовільного зайняття громадянкою [PERSON] (мешканкою [ADDRESS] ) земельної ділянки площею 0,0061 га, яка прилягає до земельної ділянки в [ADDRESS] , що є порушенням законодавства України. Також 04 квітня 2019 року старшим державним інспектором проведено перевірку з питання виконання вимог повторного припису від 22.01.2019 року. По результатах перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №290-ДК/274/АП/09/01/-19, яким зафіксовано факт невиконання вимог припису №22-ДК/0044Пр/03/01/-19, а саме, самовільно зайняту ділянку площею 0,0061 га відповідачем не звільнено, що є порушенням вимог ст. 152 Земельного кодексу України. Результати перевірки черговий раз підтверджують факт незаконного самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0061 га, яка є власністю Виноградівської міської ради та небажання відповідача звільнити останню, а також повернути власнику чим відповідач порушує гарантоване Конституцією і законодавством України непорушне право власності. Суд констатує, що правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами\~Земельного кодексу України\~та\~Цивільного кодексу України. Так, згідно зі\~статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених\~Конституцією. Відповідно до\~ст. 12 Земельного кодексу України\~розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування. Згідно із п. 34 ч. 1\~ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено виключно до компетенції міських рад.\~Статтею 116 Земельного кодексу України\~унормовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з приписами ч. 1\~ст. 125 вказаного Кодексу\~право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності (абзац третій п.2.1\~Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р.). Відповідно до положень\~ст. 90 ЗК України\~власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною 2\~ст. 152 ЗК України\~визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до\~ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом б. ч.1 ст.\~211\~та ст.\~212 ЗК України\~передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема за самовільне зайняття земельних ділянок. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням і охороною земель визначені\~Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель". Згідно зі\~статтею 1 вказаного Закону\~самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Частиною 2 ч. 3\~ст. 152 ЗК України\~передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Суд констатує, що доводи, на які посилається позивач, як на підставу позову, належним чином обґрунтовані та ґрунтуються на законі. Суд погоджується з твердженням позивача, що\~умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки. У відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,0061 га, яка прилягає до земельної ділянки в [ADDRESS] , що фактично підтверджує факт самовільного зайняття земельної ділянки. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 1921 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved