Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , про зняття арешту, заборони відчуження з нерухомого майна та скасування запису з реєстру прав власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що з 17.10.2016 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є власником житлового приміщення, загальною площею (кв.м): 38,4, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: договір іпотеки, серія та номер: 2226, виданий 19.07.2016, видавник: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Каримова Н.С. Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер інформаційної довідки: 201820648 від 25.02.2020 року. Однак, під час здійснення заходів, щодо відчуження об`єкту нерухомості, за вказаною вище адресою, позивачем було виявлено арешт нерухомого майна, заборону відчуження, зареєстровану у реєстрі 30.11.2018 року державним реєстратором: Колісник Альбіна Юріївна, Лохвицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: ВП № 56274538, виданий 27.04.2018, видавник: Лохвицький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44345919 від 30.11.2018 12:53:32, [PERSON] , Лохвицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Полтавська обл. З метою врегулювання цього питання позивач звернувся до Лохвицького районного ВДВС із адвокатським запитом від 27.03.2020 року, в якому просив надати інформацію, щодо судового рішення, у процесі виконання якого було винесено постанову про арешт майна боржника, серія та номер: ВП № 56274538, виданий 27.04.2018, видавник: Лохвицький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області та оголошено заборону його відчуження та зняти обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . У квітні 2020 року від Лохвицького РВ ДВС отримано лист-відповідь від 02.04.2020 року № 7182/17.15/3, зі змісту якого слідує, що станом на 02.04.2020 року на виконанні в Лохвицькому РВ ДВС перебуває ВП № 56274538 з примусового виконання виконавчого листа № 2/538/81 від 11 жовтня 2017 року виданого Лохвицьким районним судом про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 175061,09 грн. В ході проведення виконавчих дій, 26.04.2018 року державним виконавцем було сформовано Інформаційну довідку № 122149375 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому була наявна інформація, що за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 38,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, було винесено постанову про арешт майна боржника. Крім того, Лохвицький РВ ДВС зазначив, що йому стало відомо, про те, що квартира, загальною площею 38,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , є власністю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» лише після надходження на адресу відділу ДВС запиту, щодо надання інформації та зняття арешту з нерухомого майна від 06.03.2020 року № 2794/17.15/3. Щодо вимоги позивача зняти арешт, накладений на нерухоме майно, Лохвицький РВ ДВС послався на ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», яка передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Так, у зв`язку з тим, що право власності позивача на нерухоме майно, загальною площею 38,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано належним чином у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 17.10.2016 року, в той час, як у реєстрі міститься арешт цього нерухомого майна, на підставі постанови про арешт майна боржника ( [PERSON] ), серія та номер: ВП № 56274538, виданий 27.04.2018, що порушує право позивача на вільне володіння та розпорядження своїм майном, останній змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та свобод. Отже, обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, заборони відчуження, за адресою: [ADDRESS] , винесеного на підставі постанови про арешт майна боржника ( [PERSON] ), серія та номер: ВП № 56274538 , виданий 27.04.2018, видавник: Лохвицький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області створює перешкоди в здійсненні права володіти, користуватися та розпорядження майном, а тому позивач заявляє вимогу про зняття такого арешту. Крім того, незважаючи на те, що на сьогоднішній день, власником нерухомого майна, загальною площею 38,4 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у реєстрі прав власності на нерухоме майно міститься запис про право власності на це майно за [PERSON] , що і зумовило певну плутанину та потягло накладення Лохвицьким РВ ДВС арешту на майно, яке належить позивачу. У зв`язку з цим позивач заявляє вимоги про скасування такого запису з реєстру прав власності на нерухоме майно. Тому просить суд зняти арешт, заборону відчуження з нерухомого майна, загальною площею 38,4 кв.м, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , та належить АТ КБ «ПРИВАТБАНК», накладеного на підставі постанови, про арешт майна боржника, серія та номер: ВП № 56274538, виданий 27.04.2018, видавник: Лохвицький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області та скасувати зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна запис № 29197754 від 30.11.2018 року. Скасувати з Реєстру прав власності на нерухоме майно запис, Реєстраційний номер майна: 746315, Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 26.10.2006 року. Дата внесення запису: 26.10.2006. ПІБ: [PERSON] . Форма власності: приватна. Частка власності: 1/1. Підстава виникнення права власності: договір купівлі продажу, ВЕС 257639, 23.10.2006, Приватний нотаріус Лохвицького районного нотаріального округу. Зареєстровано в реєстрі за № 1359. Судові витрати стягнути з відповідача у справі. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що на момент вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішень в матеріалах виконавчого провадження № 56274538 та в сформованій державним виконавцем Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, була відсутня будь-яка інформація, про те що об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира, 2-х кімнатна, загальною площею (кв.м): 38,4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , перебуває в іпотеці, згідно договору іпотеки № 2226 від 19.07.2016 року виданого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каримовой Н.С., копія останнього до відділу ДВС не надавалася. Просить дії державного виконавця Лохвицького районного відділу держави виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) визнати правомірними та відмовити у задоволенні позовної заяви позивача про зняття арешту, заборони відчуження з нерухомого майна та скасуванні запису з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Відмовити позивачу в частині стягнення з районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з"явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника, просить справу вирішити на розсуд суду та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився по невідомим причинам, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що з 17.10.2016 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є власником житлового приміщення, загальною площею (кв.м): 38,4, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: договір іпотеки, серія та номер: 2226, виданий 19.07.2016, видавник: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Каримова Н.С., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 201820648 від 25.02.2020 року (а.с. 9, 43-49). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.02.2020 року № 201820648, встановлено, що за вказаною вище адресою, виявлено арешт нерухомого майна, заборону відчуження, зареєстровану у реєстрі 30.11.2018 року державним реєстратором: Колісник Альбіна Юріївна, Лохвицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Полтавська обл. Підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: ВП № 56274538, виданий 27.04.2018, видавник: Лохвицький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44345919 від 30.11.2018 12:53:32, [PERSON] , Лохвицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Полтавська обл. (а.с.10, 53-54). Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.02.2020 року № 201820648, вбачається, що за [PERSON] , зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 38,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , Реєстраційний номер майна: 746315, Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 26.10.2006 року. Дата внесення запису: 26.10.2006. ПІБ: [PERSON] . Форма власності: приватна. Частка власності: 1/1. Підстава виникнення права власності: договір купівлі продажу, ВЕС 257639, 23.10.2006, Приватний нотаріус Лохвицького районного нотаріального округу. Зареєстровано в реєстрі за № 1359 (а.с.10). Згідно відповіді Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 02.04.2020 року № 7182/17.15/3, вбачається, що станом на 02.04.2020 року на виконанні в Лохвицькому РВ ДВС перебуває ВП № 56274538 з примусового виконання виконавчого листа № 2/538/81 від 11 жовтня 2017 року виданого Лохвицьким районним судом про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 175061,09 грн. В ході проведення виконавчих дій, 26.04.2018 року державним виконавцем було сформовано Інформаційну довідку № 122149375 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому була наявна інформація, що за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 38,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . За вказаними параметрами запиту у Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна відомості відсутні. 27.04.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника. В матеріалах виконавчого провадження та в сформованих Інформаційних довідках відсутня будь-яка інформація, про те, що об"єкт нерухомого майна перебуває в іпотеці. Крім того, Лохвицький РВ ДВС зазначив, що йому стало відомо, про те, що квартира, загальною площею 38.4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , є власністю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» лише після надходження на адресу відділу ДВС запиту, щодо надання інформації та зняття арешту з нерухомого майна від 06.03.2020 року № 2794/17.15/3 (а.с.15, 50-53, 55-56, 67-70). Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Порядок зняття арешту з майна, накладеного у виконавчому провадженні, визначений статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до частини 1 цієї статті особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з частиною 2 цієї статті, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У частині 4 цієї статті, наведений перелік підстав для зняття державним виконавцем арешту з майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні. Ці підстави застосовуються виконавцем у випадках незавершеного виконавчого провадження. Такими підставами є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у чаетині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший епосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, як це передбачено частиною 5 цієї статті. Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (стаття 182 Цивільного кодексу України). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являютьея за міецезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ч. 2 ст. 19 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, позовні вимоги в частині зняття арешту, заборони відчуження з нерухомого майна підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про скасування запису з реєстру прав власності на нерухоме майно суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Враховуючи, що скасування державної реєстрації судом допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, а відповідних позовних вимог позивачем не заявлено, суд,

Outcome: partial