Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алейнік Любов Олексіївна, Житлово-будівельний кооператив «ШОВКОВИК-4» про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.08.2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] Позивачка є спадкоємцем за заповітом. В подальшому позивач звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнік Любові Олексіївни для оформлення спадщини, однак її було відмовлено, у зв'язку з тим, що не зареєстровано право власності на спірну квартиру та були відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не з"явилася. Причини неявки суду не повідомила, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з"явився, через канцелярію суду надав свої пояснення в яких просив проводити розгляд справи без його участі та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алейнік Любов Олексіївна в судове засідання не з"явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «ШОВКОВИК-4» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб. Як встановлено в судовому засіданні, 31.01.2013 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алейнік Любовю Олексіївною було посвідчено заповіт зареєстрований в реєстрі за № 44, згідно якого [PERSON] заповів квартиру [ADDRESS] своїй доньці [PERSON].(а.с. 15,16,17). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 13227 (а.с. 11). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] Згідно довідки Житлово-будівельний кооператив «ШОВКОВИК-4» [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], та в повному обсязі вніс пайовий внесок за спірну квартиру, що становив 9 184,03 руб. (а.с.14). За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнік Любові Олексіївни про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], після смерті [INFO] [PERSON]. Постановою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнік Любові Олексіївни від 27 січня 2016 року про відмову у вчинені нотаріальних дій, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно померлого. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що єдиними спадкоємицями після смерті [INFO] [PERSON] є його донька - [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого батька.(а.с. 12, 13). Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до вимог п. 5 ст..19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду що набрало законної сили. Виходячи з положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, який засвідчує його право власності. Зважаючи на викладене, а також на те, що підстав для усунення спадкоємців від спадкування, передбачених ст. 1224 ЦК України не встановлено, суд приходить до висновку про доведену обґрунтованість позову та вбачає його таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved