Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

23 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами. В своїй заяві він зазначає, що в провадженні Рівненського районного суду перебувала вказана вище цивільна справа і рішенням суду від 04 червня 2015 року позов задоволено частково, витребувано у нього на користь Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" (далі - ВАТ "РЗТА") частину бази відпочинку, що знаходиться по вул.Лісовій, № 2 в с.Решуцьк Рівненського району Рівненської області, до складу якої входить будинок спальний двоповерховий та шість будинків різної площі та вартості. Заступнику прокурора Рівненської області відмовлено у задоволенні вимог в інтересах Фонду державного майна України та ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" про визнання права власності на частину бази відпочинку, що знаходиться по вул.Лісовій, № 2 в с.Решуцьк Рівненського району. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 09 жовтня 2015 року рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року залишено без змін. Вказані рішення Рівненського районного суду і ухвала колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області залишені без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2016 року. У своїй заяві [PERSON] також вказує, що після ухвалення рішення суду та набрання ним чинності, а саме 12 травня 2016 року, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи. Зокрема, листом КП "РОБТІ" від 11.05.2016 року йому надано інформацію стосовно інвентаризації бази відпочинку, що знаходиться по вул.Лісовій, № 2 в с.Решуцьк Рівненського району. Із цього листа стало відомо, що станом на 28.03.2003 року об'єкти, які у нього витребувані, відносилися до тимчасових споруд це були будиночки металеві з дерев'яним перекриттям, які були встановлені на дерев'яних стовпах. Згідно повторної інвентаризації 23.04.2007 року було встановлено, що попередні будиночки, які були тимчасовими спорудами, повністю демонтовано та фактично проведено нове будівництво будиночків на постійних фундаментах (нерухоме майно). Крім того, Рівненська міська громадська організація спортивний клуб "Торпедо" надала йому документи, з яких вбачається, що ця організація в 2005 році придбала у ВАТ "РЗТА" тимчасові споруди та у період з 15.03.2007 року по 19.04.2007 року здійснила їх демонтаж та на місці демонтованих тимчасових споруд здійснила будівництво споруд на постійних фундаментах. Також йому стало відомо, що тимчасові будиночки, які були відчужені ВАТ "РЗТА" знаходилися на земельній ділянці, площею 0,2 га, а придбані ним будинки бази відпочинку знаходяться на земельній ділянці, площею 0,3902 га. Вважає, що всі обставини є нововиявленими обставинами, вони є істотними та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути йому відомі на той час. Тому просить рішення Рівненського районного суду від 04 червня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. В суді представник заявника, відповідача у справі [PERSON], [PERSON] підтримала заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з мотивів, наведених у самій заяві, додатково пояснивши, що лише в травні 2016 року [PERSON] стали відомі обставини, які дали підстави для подачі заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Тих об'єктів, які витребовуються у [PERSON], немає, вони демонтовані. [PERSON] знав і знає, що він купив об'єкти нерухомого майна. Того, що об'єкти раніше були тимчасовими спорудами, заявник не знав і знати не міг. Рішення суду порушує право власності [PERSON] Вважає, що є підстави для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, тому просить її задоволити, скасувати рішення суду від 04.06.2015 року, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. Прокурор Прищепа О.М. заперечила проти задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Вважає, що наведені [PERSON] обставини не є нововиявленими обставинами, вони були відомі йому на час розгляду справи, про що заявлялось в судовому засіданні 04.06.2015 року його представником. Наведені заявником обставини, є новими доказами у справі, а тому підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами немає. Рішення суду від 04.06.2015 року є законним, майно вибуло від ВАТ "РЗТА" поза волею власника, і хоча [PERSON] є добросовісним набувачем, але майно необхідно витребувати саме у нього. Тому й було подано цей віндикаційний позов. Будь-яких обставин позивач у справі доказувати не повинен, адже вони встановлені рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 18 лютого 2014 року, коли витребовувалось майно у [PERSON], яка продала майно [PERSON] Тим рішенням Апеляційного суду Рівненської області майно вже було ідентифіковане і необхідності доказувати, що аналогічне майно витребувано у [PERSON], немає. Просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами і не скасовувати рішення суду від 04.06.2015 року. Представник позивача, Фонду державного майна України, [PERSON], в судовому засіданні також заперечила проти задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, підтримавши пояснення прокурора і заперечення Фонду державного майна України на цю заяву. Вважає, що підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами немає. Тому просить у задоволенні заяви відмовити, залишивши в силі рішення Рівненського районного суду від 04.06.2015 року. Представник ВАТ "РЗТА" [PERSON] з'явилася лише в перші два судові засідання, подала заперечення на заву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, долучивши до них лист Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області від 15.07.2016 року, з якого вбачається, що в інспекції не міститься інформації щодо документів, які б давали право на виконання будівельних робіт або підтверджують прийняття в експлуатацію об'єктів за адресою: с.Решуцьк, вул.Лісова, № 2 Рівненського району, замовник - спортивний клуб "Торпедо". Потім представник ВАТ "РЗТА" [PERSON] перестала з'являтися в судові засідання, подаючи неодноразово клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи їх тим, що довіреність на її ім'я підписана не повноважним на даний час керівником. Суд визнав неявку представника позивача ВАТ "РЗТА" [PERSON] до суду неповажною і прийшов до висновку про можливість завершення розгляду справи у її відсутності. Заслухавши пояснення представника заявника, прокурора, представника позивача, Фонду держмайна України, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. А п.1 ч.2 цієї статті передбачає, що підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 4 від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" (пункт 3) вказав, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361\~ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. В п.4 вказаної Постанови зазначається, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. А п.7 цієї ж Постанови встановлює, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Оцінивши в сукупності наведені [PERSON] обставини, суд вважає, що вони є нововиявленими. Зокрема, нововиявленими обставинами є те, що об'єкти, які витребовуються у [PERSON], на момент їх передачі від ВАТ "РЗТА" спортивному клубу "Торпедо" були тимчасовими спорудами, вони не належали до об'єктів нерухомості, їх було повністю демонтовано і побудовано нові будинки, які вже є об'єктами нерухомого майна. Ці обставини існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі [PERSON], оскільки про них він дізнався лише 12 травня 2016 року, що підтверджується відповідним листом КП "РОБТІ", та іншими документами, долученими до матеріалів справи. Вказані обставини обґрунтовують заперечення відповідача [PERSON] на позов, є істотними, вони могли вплинути на висновок суду при ухваленні судового рішення, спростувавши факти, покладені в основу судового рішення. Суд не погоджується з доводами прокурора і представника позивача, Фонду держмайна України, про те, що це не є нововиявленими обставинами, а є новими доказами, оскільки про це заявлялось в судовому засіданні представником відповідача 04.06.2015 року. Суд вважає, що надані [PERSON] докази, є доказами, якими підтверджуються нововиявлені обставини, а не новими доказами. Ці обставини не виникли після ухвалення рішення суду, тобто це не нові обставини, вони існували на час розгляду справи, але [PERSON] про них не знав. Що стосується доводів прокурора і представника позивача про те, що представник відповідача в судовому засіданні 04.06.2015 року заявляв клопотання про проведення експертизи, зробивши припущення, що майно, яке витребовується у [PERSON], може бути іншим, ніж те, яке вибуло від ВАТ "РЗТА", то суд не може взяти їх до уваги. Так, у журналі судового засідання за 04.06.2015 року (т.1, а.с.78) о 12 год. 10 хв. зазначено "Клопотання перед початком засідання Представник відповідача: [PERSON]". Але із журналу не видно чи це було клопотання представника відповідача про призначення експертизи і не зафіксовано підстав такого клопотання. Самого клопотання в матеріалах справи немає. У вказаному журналі судового засідання не зафіксовано чи обговорювалося сторонами це клопотання, якщо воно заявлялося [PERSON], не зафіксовано результатів розгляду такого клопотання, тобто відсутня будь-яка ухвала. Сторона позивача, відповідно до ст.60 ЦПК України, не надала суду жодного доказу того, що [PERSON] заявляв саме клопотання про призначення експертизи, мотивуючи його тим, що майно, яке вибуло від ВАТ "РЗТА", було повністю демонтоване і створене нове майно, яке і придбав відповідач. Такі твердження є припущенням прокурора і представника Фонду держмайна України, ними навіть не заявлено клопотання про прослуховування звукозапису судового засідання і вони не можуть бути взяті до уваги судом. Крім того, судом встановлено, що майно (тимчасові споруди), яке вибуло від ВАТ "РЗТА", а це значно більша кількість будиночків, ніж ті, що витребовуються у [PERSON], було розміщено на земельній ділянці площею 0,2 га, тоді як придбані [PERSON] будинки бази відпочинку (нерухоме майно) знаходяться на земельній ділянці площею 0,3902 га, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копія якого долучена до матеріалів справи. Оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, суд вважає їх нововиявленими, оскільки вони існували на час розгляду справи, але не були відомі [PERSON], мають істотне значення для вирішення справи, а тому приходить до висновку, що заява [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає до задоволення, а рішення Рівненського районного суду від 04.06.2015 року скасуванню. Тепер, що стосується вирішення позову. Як встановлено в судовому засіданні, предметом договору купівлі-продажу № 103-106 від 07.07.2005 року укладеного між ВАТ "РЗТА" та Рівненською громадською організацією - спортивним клубом "Торпедо" була - база відпочинку по вул.Лісовій, № 2 в с.Решуцьк Рівненського району, а саме - 15 будиночків, які згідно інвентаризації проведеної Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 28.03.2003 року (первинна інвентаризація) не належали до об'єктів нерухомості, а були тимчасовими спорудами. 23 квітня 2007 року за результатом повторної інвентаризації Рівненським бюро технічної інвентаризації встановлено, що попередні будиночки, які були віднесені до тимчасових споруд повністю демонтовано та фактично проведено нове будівництво будиночків. Із технічних паспортів, виготовлених станом на 23.04.2007 року, вбачається належність будиночків бази відпочинку по вул.Лісовій, № 2 в с.Решуцьк Рівненського району за літерами "Д-2", "Є", "И", "І", "К", "Л", "Н" до капітальних споруд з постійним фундаментом (нерухоме майно). Із вказаних технічних паспортів, які були виготовлені станом на 28.03.2003 року та 23.04.2007 року вбачається, що будиночки бази відпочинку, які витребовуються у [PERSON] суттєво відрізняються площею і вартістю від тих будиночків, які вибули з володіння ВАТ "РЗТА". Вищевказане доводить відмінність відчужених будиночків (тимчасових споруд) ВАТ "РЗТА" від придбаних будиночків (нерухомого майна) [PERSON] Всі ці обставини підтверджуються наявними у справі відповідними доказами, тому суд вважає, що відповідач [PERSON] відповідно до ст.60 ЦПК України довів ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень проти позову. В той же час, ні прокурор, ні представники позивачів не довели належними доказами обставин, викладених у позовній заяві. Посилаючись на ч.3 ст.61 ЦПК України прокурор і представники позивачів вважають, що вони звільнені від доказування в частині належності ВАТ "РЗТА" будиночків бази відпочинку - саме як нерухомого майна; "ідентичності" розмірів відчужених об'єктів ВАТ "РЗТА" та будиночків витребуваних за рішенням суду у [PERSON], оскільки ці обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 18.02.2014 року, яким аналогічні об'єкти витребувано у [PERSON], яка продала їх [PERSON] Сторона позивача вважає достатніми доказами відчуження ВАТ "РЗТА" за договором № 103-106 від 07.07.2005 року об'єктів "нерухомості" (які нібито в подальшому були придбані [PERSON]В.) - обставини, що встановленні рішенням у справі за позовом першого заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та ВАТ "РЗТА " до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. При цьому стороною позивача не береться до уваги те, що [PERSON] не брав участь в зазначеній справі, і по відношенню до нього дані обставини не були встановлені. Дійсно, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В той же час, ч.3 ст.14 ЦПК України передбачено, що обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси. Відповідно до абзацу 4 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Отже, враховуючи абзац 4 п.7 вищевказаної постанови Пленуму, суд досліджує в судовому засіданні всі докази на рівні з обставинами, встановленими рішенням суду в іншій справі. А враховуючи наявність нововиявлених обставин та доказів у даній справі, що спростовують "встановлені" обставини в рішенні суду по іншій цивільній справі, суд зобов'язаний під час перегляду рішення у справі дослідити всі наявні докази, при цьому врахувати відмінність розмірів відчужених об'єктів ВАТ "РЗТА" та придбаних [PERSON] та статусу вказаних об'єктів - відчужені об'єкти ВАТ "РЗТА" - тимчасові споруди, а придбані [PERSON] - нерухоме майно. Як на підставу позову, позивач посилається на п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України, вважаючи, що має право на витребування майна від [PERSON] Пунктом 3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України передбачено, що майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. [PERSON] є добросовісним набувачем. Судом встановлено і це доводиться матеріалами справи, що він не знав і не міг знати про правовідносини між ВАТ "РЗТА" та Рівненською громадською організацією спортивний клуб "Торпедо" на час правомірного набуття нею права власності на спірне майно. На думку суду, свого часу майно вибуло з володіння ВАТ "РЗТА" внаслідок укладення договору купівлі-продажу, а відтак спірне нерухоме майно в розумінні частини першої статті 388 ЦК України вибуло з володіння ВАТ "РЗТА" за його волею. Фактично Рівненська громадська організація спортивний клуб "Торпедо" користувалася вказаною базою відпочинку з березня 2003 року на правах оренди відповідно до договору оренди бази відпочинку від 10.03.2003 року. В пп.1.1 п.1 цього договору зазначено, що орендар приймає в платне користування з подальшим першочерговим правом викупу базу відпочинку в с.Решуцьк Рівненського району, яка знаходиться на балансі ВАТ "РЗТА". Враховуючи ці обставини, а також те, що є доведеними факти, що майно (тимчасові споруди), які вибули з володіння ВАТ "РЗТА", з часом були демонтовані і на їх місці побудовані нові будиночки, які є об'єктами нерухомого майна і які придбав [PERSON], є зовсім іншим майном, яке суттєво різниця площею і вартістю, земельна ділянка, на якій вони на даний час розміщені є більшої площі, ніж та, на якій знаходилися тимчасові споруди, а витребувати можна лише те майно, яке вибуло з володіння ВАТ "РЗТА", то суд вважає, що на даний час немає підстав для витребовування майна у [PERSON], оскільки майна, яке вибуло з володіння ВАТ "РЗТА" немає. Суд не може прийняти до уваги наданий представником ВАТ "РЗТА" і долучений до заперечень лист Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області від 15.07.2016 року, з якого вбачається, що в інспекції не міститься інформації щодо документів, які б давали право на виконання будівельних робіт або підтверджують прийняття в експлуатацію об'єктів, оскільки із цього листа вбачається лише, що у них відсутні відповідні документи, але це не означає, що не відбувся демонтаж тимчасових споруд і побудовано на їх місті об'єкти нерухомого майна, так як надані суду докази підтверджують створення іншого майна, яке є об'єктами нерухомого майна. У зв'язку з відмовою в позові в частині витребування майна з володіння [PERSON], не підлягає до задоволення позов в частині визнання права власності на спірне нерухоме майно за ВАТ "РЗТА". В матеріалах справи не міститься жодного належного і допустимого доказу, що підтверджував би факт оформлення права власності на нерухоме майно (будиночків бази відпочинку за адресою: с.Решуцьк, вул.Лісова, № 2) та його державну реєстрацію за ВАТ "РЗТА", до моменту їх відчуження на користь РМГО СК "Торпедо". Враховуючи вимоги Тимчасового положення "Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно", такими доказами могли бути: свідоцтво про право власності та витяг про державну реєстрацію нерухомого майна за ВАТ "РЗТА". Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Оскільки позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed