Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що діями відповідача, які виразилися у надсиланні йому рекламних письмових повідомлень, наданні неповної інформації, не наданні повної запрошуваної обґрунтованої відповіді на його заяву від 10 вересня 2016 року, наданні йому відповідачем відповіді на заяву з порушенням вимог Закону України "Про звернення громадян" Закону України "Про телекомунікації", порушенням відповідачем крім зазначених законів Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, йому завдано значних матеріальних та моральних збитків. У зв'язку з чим просив суд визнати дії відповідача протиправними, стягнути з відповідача відшкодування обґрунтованих матеріальних та моральних збитків у зв'язку з порушенням вимог Закону України "Про звернення громадян" при розгляді його скарги відповідно ст. 25, а саме: неправомірно стягнуті кошти за два місяці тарифного пакету "Vodafone Red M 2015" у розмірі 70 грн.; поштові витрати у розмірі 30,90 грн.; витрати на паперові та інші засоби роздрукування документів у розмірі 37,50 грн.; витрати, пов'язані з підготовкою та поданням заяви, скарги та позовної заяви, на які витрачено 31 годину, погодинна оплата згідно ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" становить 8,69 грн. х 31 витрачених годин, - у розмірі 269,39 грн.; завдану моральну шкоду від невиплаченої суми - у розмірі 84 000,00 грн., а всього 84 407 грн. 79 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість, та просив в їх задоволенні відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем телекомунікаційних послуг, які надаються відповідачем. Щодо вимог позивача про визнання дій відповідача протиправними, які полягають у: надсилання йому повідомлень, що вводять в оману, ненаданні належної відповіді на його заяву, порушенні Закону України "Про звернення громадян" Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Тобто право вибору підстав позовних вимог та способу захисту порушеного права належить виключно позивачеві і суд не може самостійно змінювати підставу і той спосіб захисту права, який позивач обрав. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Тобто статтею 16 ЦК України визначено перелік найбільш поширених способів захисту цивільних прав та інтересів і цей перелік не є вичерпним, оскільки ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Договору про захист прав споживача шляхом визнання дій відповідача з надсилання позивачеві повідомлень, що, на думку позивача, вводять в оману; ненаданні належної, на думку позивача, відповіді на його заяву, порушенні, на думку позивача, Закону України "Про звернення громадян" Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, протиправними, не укладено, а жодним законом України не встановлено такого способу захисту права, а отже суд позбавлений можливості захистити права позивача способом, який не передбачений законами України. А тому у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, завдання відповідачем позивачеві матеріальної та моральної шкоди, у зазначених в позові розмірах, позивачем суду не надано, а тому у задоволенні цих вимог також необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed