Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору кредиту №VIW3GK05931676 від 04.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 67747,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.10.2026 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 04.10.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме: житлового будинку з прибудовами, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. 01.10.2010 року відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка знаходиться під предметом іпотеки. Рішенням суду від 23.10.2013 року в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором було звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 43,20 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На даний час відповідач отриманий кредит за кредитним договором №VIW3GK05931676 від 04.10.2007 року не повернув, заборгованість по кредиту продовжує зростати. Станом на 24.07.2014 року має заборгованість на загальну суму 46625,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.07.2014 року (11,6828 грн./1 дол. США) еквівалентно 544711,71 грн. Тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з"явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що №VIW3GK05931676 від 04.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 67747,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.10.2026 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 04.10.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки № VIW3GK05931676. Згідно п. 35.3 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з прибудовами, загальною площею 43,2 кв.м., житлова площа 31,9 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі під №6267. Відповідно до п.8. Договору іпотеки, у відповідності до ст.6 ЗУ "Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, детальний опис якої зазначений у п.35.4 змінної частини цього договору. Відповідно до п.35.4 договору іпотеки - земельна ділянка, на якій розташований предмет іпотеки, знаходиться в користуванні Іпотекодавця. Іпотекодавець на протязі 360 днів з дати посвідчення договору іпотеки повинен зареєструвати земельну ділянку згідно з чинним законодавством (якщо така реєстрація не здійснюється Іпотекодержателем за дорученням іпотекодавця) та отримати акт на право власності на земельну ділянку. 01.10.2010 р. відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: в [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговуваня жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 0510137000:03:018:0115. Вказана земельна ділянка знаходиться під предметом іпотеки - житловим будинком з прибудовами, загальною площею, що знаходиться в [ADDRESS], згідно договору іпотеки № V1W3GK05931676 від 04.10.2007 р. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2013 року по справі №127/17782/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення позовні вимоги банку задоволено частково: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3GK05931676 від 04.10.2007 року, в розмірі 138159,99 доларів США, що станом на 22.02.2013 р. еквівалентно 1103898,32 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 43.20 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки №VIW3GK05931676 від 04.10.2007 р. ПАТ КБ «Приватбанк», з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покуицем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з внесенням данних про правочин купівлі-продажу предмету іпотеки у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Встановити початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; виселено [PERSON], [INFO], з житлового будинку [ADDRESS]; в решті позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 05.11.2013 р. На даний час відповідач отриманий кредит за кредитним договором №VIW3GK05931676 від 04.10.2007 року не повернув, заборгованість по кредиту продовжує зростати. Тому, станом на 24.07.2014 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором, становить - 46625,10 доларів США, що складається з наступного: 169,77 доларів США - тіло кредиту нараховане за період з 23.02.2013 р. по 24.07.2014 р.; 9174,60 доларів США - відсотки за користування кредитом нараховані за період з 23.02.2013 р. по 24.07.2014 р.; 1870 доларів США - винагорода за надання фінансового інструменту нарахована за період з 23.02.2013 р. по 24.07.2014 р.; 35410,73 доларів США - пеня нарахована за період з 23.02.2013 р. по 24.07.2014 р. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Відповідно до п. 37 Постанови пленуму № 5 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавщо та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Відповідно до п. 40 Постанови, якщо предметом іпотеки є об'єкт незавершеного будівництва, то по закінченні його будівництва іпотека зберігає силу, і її предметом є будівля (споруда), зведена в результаті завершення будівництва. Якщо будівля (споруда), у тому числі й об'єкт незавершеного будівництва, що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, такий об'єкт нерухомості передається в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій він розташований (статті 5-6, 16 Закону України «Про іпотеку). Те саме стосується й земельної ділянки, яка на час укладення договору іпотеки знаходилась у користуванні іпотекодавця, а на момент вирішення спору - в його власності. У зв'язку із цим при зверненні стягнення на будівлю (споруду) чи об'єкт незавершеного будівництва при наведених вище умовах підлягає звернення стягнення й на земельну ділянку, на якій розташовано об'єкт нерухомості. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; за ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; за ч. 2 цієї Статті, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. В зв"язку із задовленням позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача за користь позивача. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved