Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 69727,83 грн. заборгованості по договорам строкового банківського вкладу (депозиту) та 6376 грн. процентів за користування коштами. В обґрунтування позову зазначив, що 10 жовтня 2013 року він уклав з відповідачем договір строкового банківського вкладу (депозиу) №593750 на суму 60000 грн. +20% річних, що буде складати 3115,60 грн. із строком повернення грошового вкладу 15 жовтня 2014 року; 04 листопада 2013 договір №599714 на суму 4312,00 грн. +20% річних, що буде становити 276,46 грн. із строком повернення 10 листопада; 20 січня 2014 року договір №538898 на суму 18300 +21% річних, що буде становити 2984,60 грн. із строком повернення я грошового вкладу 26 січня 2015 року. Всього по трьом договорам він вніс відповідачу грошові вклади на свій депозит на загальну суму 247312,00 грн. Проценти за користування грошовими вкладами становлять 6376,72 грн. Однак з серпня 2014 року ПАТ Банк «ДЕМАРК» було віднесено до категорії неплатоспроможних та на сьогоднішній день перебуває в стані припинення. 06.02.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб йому було виплачено частину коштів, а саме 193\~961,00 грн. В подальшому він звертався із заявою до банку з вимогою про відшкодування заборгованості, на що йому листом від 23.01.2018 року повідомили, що його майнові вимоги до Банку «Демарк» включено до четвертої черги переліку вимог кредиторів ПАТ «Банк»Демарк», акцептованих уповноваженою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 69727,83 грн. та задоволення вимог кредиторів здійснюватиметься за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна банку в черговості, визначеній ст.52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином банк визнає заборгованість, але не відшкодовує, посилаючись на відсутність коштів. Ухвалою суду від 15 березня 2018 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Відповідачу було запропоновано протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву відповідно до ст. 278 ч.1 ЦПК України. Згідно ст. 279 ч.5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд з урахуванням того, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вважає за необхідне розглянути справу в судовому засіданні без повідомлення сторін відповідно до ч.6 ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні. В установлений судом п»ятнадцятиденний строк відповідач не подав заяву із заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов, що згідно ч.2 ст.191 ЦПК України є підставою для вирішення спору за наявними матеріалами справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 жовтня 2013 року [PERSON] уклав з ПАТ «Банк «Демарк» договір строкового банківського вкладу (депозиту) №593750 на суму 60000 грн. під 20% річних на строк до 15 жовтня 2014 року (а.с. 9) 04 листопада 2013 [PERSON] уклав з ПАТ «Банк «Демарк» договір строкового банківського вкладу (депозиту) №599714 на суму 4312,00 грн. під 20% річних із строком повернення 10 листопада 2014 року (а.с.8) 20 січня 2014 року [PERSON] уклав з ПАТ «Банк «Демарк» договір строкового банківського вкладу (депозиту) №538898 на суму 18300 під 21% річних, що буде становити 2984,60 грн. із строком повернення я грошового вкладу 26 січня 2015 року.(а.с.10). На підставі постанови Правління Національного банку України від 25.09.2014 № 600 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.09.2014 № 102 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Банк "Демарк", згідно з яким з 29.09.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Банк "Демарк" . Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Банк "Демарк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] з 08 червня 2017. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована\~Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,\~який є спеціальним законом у даних правовідносинах і пріоритетним відносно інших законодавчих актів України пов'язаних із ліквідаційною процедурою. Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень (ч. 1\~ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Відповідно до п. 1 ч. 5\~ст. 36 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~\~під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до\~Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Таким чином, у процесі ліквідаційної процедури банку визначається заборгованість кожному кредитору банку та встановлюється черговість погашення вимог кредиторів, що унеможливлює індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора позачергово. Статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів. Частиною 1\~ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~\~передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої п. 4 ч. 1\~\~ст. 52 цього Закону. Таким чином, з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію наступають певні правові наслідки, у тому числі припиняється нарахування процентів, діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, закриттям кореспондентських рахунків банку, діючим залишається тільки рахунок, відкритий банку для здійснення ліквідаційної процедури. Згідно з ч. 9\~ст. 111 ЦК України\~\~виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому\~\~статтею 112 цього Кодексу. Частиною 1\~ст. 112 ЦК України\~встановлено черговість задоволення вимог кредиторів: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Згідно п.4 ч.1\~ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~\~уповноважена особа Фонду складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Таким чином, у разі наявності вимог до банку, щодо якого застосована ліквідаційна процедура, Закон передбачає певний спосіб захисту прав такого кредитора, який зобов'язаний заявити уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку про свої вимоги до банку, які уповноважена особа у разі їх підтвердження акцептує та відносить до певної черги погашення. ПАТ «Банк «Демарк» знаходиться на стадії ліквідації і в ньому здійснюється ліквідаційна процедура, а тому\~Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~є спеціальним, всі інші закони України можуть застосовуватись до правовідносин з банком лише в тій частині, що не суперечить положенням спеціального закону. Процедура ліквідації банківської установи, зокрема повернення коштів вкладникам неплатоспроможного банку, здійснюється відповідно до вимог\~Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб",\~\~ зокрема, статтями 26, 45, 52. Водночас, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, відповідно до пункту 4 частини 1\~статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~задовольняються за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та реалізації майна банку, у разі подання відповідної заяви кредитором. Приймання вимог кредиторів для їх подальшого акцептування здійснюється відповідно до вимог частини 5\~статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії. Заходи з підготовки задоволення вимог кредиторів визначені\~статтею 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". З матеріалів справи вбачається, що позивачу в серпні 2014 року Фондом гарантування вкладу було виплачено 193\~961,00 грн., що сторонами не заперечується.(а.с.15). Згідно довідки виданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку «Демарк» [PERSON], вимоги позивача [PERSON] є акцептованими та він перебуває у 4 черзі з вимогами на суму 69\~727,83 грн. (а.с.12). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки права позивача не можна визнати порушеними, оскільки вимоги позивача, як кредитора банку вже є визнаними та будуть задовольнятися відповідно до вимог Закону, у порядку встановленому\~ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах та на підставі положень закону, а тому позовні вимоги позивача з приводу стягнення грошових коштів по депозитному владу є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed