Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем по справі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з початку 2000 року по 2002 рік. Від спільного проживання вони мають дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її в дуже скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, в своїх поясненнях спиралася на доводи, викладені в позовній заяві. Крім того, додала, що відповідач у добровільному порядку сплачував аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від свого заробітку, коли працював на шахті, та продовжує сплачувати аліменти з пенсії. Однак, відповідач отримує ще й регресні виплати, з яких аліменти не сплачує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, зазначивши, що він у добровільному порядку сплачує аліменти. На даний час він є пенсіонером та в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від свого доходу. Інших доходів, окрім пенсійних виплат, він на даний час не отримує. Суд, вислухавши доводи позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом по справі встановлено, що сторони по справі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з початку 2000 року по 2002 рік. Від спільного проживання сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої, відповідно до копії свідоцтва про народження, записаний відповідач [PERSON] (а.с. 6). Факт батьківства у судовому засіданні не заперечувався. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, п. 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідач [PERSON] з 28.04.1990 року по 30.05.2016 року працював у ВСП Шахтоуправління "Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". З його заробітної плати, згідно заяви, з 01 листопада 2004 року по 30.05.2016 року утримувалися аліменти в розмірі 25% на ім'я [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 431 від 12.12.2016 року, виданої ВСП Шахтоуправління "Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". Згідно довідки № 2437 від 12.12.2016 року, виданої Першотравенським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Першотравенському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком. З його пенсії щомісячно проводиться утримання аліментів у розмірі 25%, згідно заяви пенсіонера, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи у відповідача інші доходи, окрім пенсійних виплат, відсутні. Тобто, у судовому засіданні встановлено, що відповідач виконує свій обов'язок, передбачений ст. 180 СК України, а позивачем суду не доведено, що у відповідача є інший вид доходу, окрім пенсії, тому на даний час права позивача не порушені, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed