Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою до заінтересованої особи - Заводського районного відділу у м. Миколаєві Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення факту постійного проживання неповнолітнього [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року. 13.05.2019 року відкрите провадження у справі. 17.07.2019 року Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області надали письмові пояснення щодо заявлених вимог із зазначенням законодавчих нормативно-правових актів України щодо правого змісту громадянства України, підстави та порядок його набуття та припинення. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник заявлені вимоги підтримали, підтвердили викладені обставини, просили заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання про організацію виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про громадянство" проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є 1. усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) постійно проживали на території України; 2. особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали на Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Як встановлено судом, заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Миколаєві, його батьками вказані: батько - [PERSON] і матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 05.06.1990 року Палацом урочистої реєстрації новонароджених м. Миколаєва, актовий запис №2319. Мати заявника [PERSON] , [INFO] є громадянкою України з 25.02.1988 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Батько заявника [PERSON] помер [INFO] , згідно потворно свідоцтва про смерть виданого 30.05.20218 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Родина заявника є багатодітною родиною та з 1988 року по теперішній час проживає в [ADDRESS] , що підтверджується актом про проживання від 12.04.2019 року, де з дня народження проживає заявник, але за вказаною адресою не зареєстрований. Згідно атестата про повну загальну середню освіту [PERSON] закінчив у 2008 році Миколаївську загальноосвітньою школу-інтернат I-II ступенів №3 Миколаївської міської ради. Під час навчання заявник отримав у ДПІ Заводського району м. Миколаєва 26.11.2007 року картку фізичної особи-платника податків з присвоєнням ідентифікаційного номеру [NUMBER] . Таким чином, з дня народження 05.05.1990 року по теперішній час, зокрема, на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року та набрання чинності Закону України "Про громадянство" від 13.11.1991 року, заявник [PERSON] , будучі неповнолітньою дитиною, постійно проживав на території України, а саме в м. Миколаєві разом із батьками. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення для отримання ним паспорта громадянина України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved