Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суд з позовом, в якому зазначили, що вони зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою МКП «Основаніє» від 24.11.2015 року за № 273 та копіями паспортів. В наведену квартиру позивачі заселилися на підставі ордеру № 492 від 12.10.2015 року виданого на підставі рішення міськвиконкому Запорізької міської ради. Зазначена квартира належить Запорізькій Міській Раді та знаходиться на балансі МКП «Основаніє», що дає право на безоплатну передачу вищезазначеної квартири у власність позивачки, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Маючи намір скористатися своїм правом, передбаченим Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивачі звернулися до районної адміністрації по Жовтневому району з заявою про оформлення передачі у приватну власність квартири [ADDRESS]. Проте, 17.12.2015 року, позивачі отримали відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району в реалізації їх права на приватизацію квартири [ADDRESS] з тих підстав, що відсутні додаткові довідки, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду та довідки з попереднього місця проживання та навчання в училищі-інтернаті у м.Луганськ [PERSON] у період з 15.09.1998 року та [PERSON] у період з 19.06.1992 року по 23.05.2002 року, у зв'язку з чим вони не можуть провести приватизацію зазначеної квартири та порекомендували звернутися до суду про захист своїх прав, тому документи на приватизацію квартири поверненні без виконання. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є інвалідами дитинства 3 групи, у зв'язку з вадами слуху, у зв'язку з чим вони навчалися та мешкали у Луганському обласному професійному-технічному училищі-інтернаті у м.Луганськ: [PERSON] з 15.09.1998 року по 15.06.2001 року, [PERSON] з 02.10.1998 року по 15.06.2001 року. Таким чином, позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до свого попереднього місця проживання та навчання, а саме у м. Луганськ до Луганського професійно-технічного училища - інтернату до Луганського обласного професійно-технічного училища-інтернат. 08.01.2016 року позивачі отримали довідки з відповідного навчального закладу, проте наведені довідки складені від імені «Луганской Народной Республики». Довідки ж ЗОУ АТ «Ощадбанк» про те, що вони не значаться в списках на приватизацію та право на житловий чек не використано у м. Луганськ вони не мають можливість отримати, так як м.Луганськ не є територією, що підконтрольна українській владі, тому відділення ЗОУ АТ «Ощадбанк» у м.Луганськ не працює, а довідки надані з попереднього місця навчання та проживання видаються від імені неіснуючої «Луганской Народной Республики». Таким чином, з поважних причин, позивачі не мають можливості отримати належним чином завірені довідки з попереднього місця проживання та навчання в училищі-інтернаті у м.Луганськ та довідки з ЗОУ АТ «Ощадбанк» у м.Луганськ про те, що вони не значаться в списках на приватизацію та право та житловий чек у м.Луганськ не використано. Між тим у позивачів є належним чином засвідчені довідки з ЗОУ АТ «Ощадбанк» у м.Запоріжжя від 08.12.2015 року про те, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не значаться в списках на приватизацію за адресою: [ADDRESS] та по [ADDRESS] гуртожиток не значаться та право на житловий чек ними не використано. Позивачі вважають, що відмова у приватизації квартири через відсутність довідок з їх попереднього місця навчання та проживання в інтернаті є порушенням їх прав на приватизацію державного житлового фонду. Позивачі просять суд визнати за ними право на приватизацію квартири [ADDRESS]; зобов»язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району прийняти пакет документів і здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] за відсутності довідок, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду з міста Луганська та довідок з попереднього місця проживання у м. Луганськ: [PERSON] у період з 15.09.1998 року по 24.07.2001 рік та [PERSON] у період з 19.06.1992 року по 23.05.2002 рік. У судовому засіданні представник позивачів позові підтримала. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивачі по справі [PERSON], що діє в своїх інтересах і інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою МКП «Основаніє» від 24.11.2015 року за № 273 та копіями їх паспортів. В наведену квартиру позивачі заселилися на підставі ордеру № 492 від 12.10.2015 року виданого на підставі рішення міськвиконкому Запорізької міської ради. Зазначена квартира належить Запорізькій Міській Раді та знаходиться на балансі МКП «Основаніє», що дає право на безоплатну передачу вищезазначеної квартири у власність позивачки, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Маючи намір скористатися своїм правом, передбаченим Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивачі звернулися до районної адміністрації по Жовтневому району з заявою про оформлення передачі у приватну власність квартири [ADDRESS]. Проте, 17.12.2015 року, позивачі отримали відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району в реалізації їх права на приватизацію квартири [ADDRESS] з тих підстав, що відсутні додаткові довідки, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду та довідки з попереднього місця проживання та навчання в училищі-інтернаті у м.Луганськ [PERSON] у період з 15.09.1998 року та [PERSON] у період з 19.06.1992 року по 23.05.2002 року, у зв'язку з чим вони не можуть провести приватизацію зазначеної квартири та порекомендували звернутися до суду про захист своїх прав, тому документи на приватизацію квартири поверненні без виконання. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є інвалідами дитинства 3 групи, у зв'язку з вадами слуху, у зв'язку з чим вони навчалися та мешкали у Луганському обласному професійному-технічному училищі-інтернаті у м.Луганськ: [PERSON] з 15.09.1998 року по 15.06.2001 року, [PERSON] з 02.10.1998 року по 15.06.2001 року. Таким чином, позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до свого попереднього місця проживання та навчання, а саме у м. Луганськ до Луганського професійно-технічного училища - інтернату до Луганського обласного професійно-технічного училища-інтернат. 08.01.2016 року позивачі отримали довідки з відповідного навчального закладу, проте наведені довідки складені від імені «Луганской Народной Республики». Довідки ж ЗОУ АТ «Ощадбанк» про те, що вони не значаться в списках на приватизацію та право на житловий чек не використано у м. Луганськ вони не мають можливість отримати, так як м.Луганськ не є територією, що підконтрольна українській владі, тому відділення ЗОУ АТ «Ощадбанк» у м.Луганськ не працює, а довідки надані з попереднього місця навчання та проживання видаються від імені неіснуючої «Луганской Народной Республики». Таким чином, з поважних причин, позивачі не мають можливості отримати належним чином завірені довідки з попереднього місця проживання та навчання в училищі-інтернаті у м.Луганськ та довідки з ЗОУ АТ «Ощадбанк» у м.Луганськ про те, що вони не значаться в списках на приватизацію та право та житловий чек у м.Луганськ не використано. Між тим у позивачів є належним чином засвідчені довідки з ЗОУ АТ «Ощадбанк» у м.Запоріжжя від 08.12.2015 року про те, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не значаться в списках на приватизацію за адресою: [ADDRESS] та по [ADDRESS] гуртожиток не значаться та право на житловий чек ними не використано. Пунктом 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10, 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», об'єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Квартира, у якій мешкають позивачі до цього переліку не відноситься. З 30.10.2015 року до теперішнього часу власником квартири або балансоутримувачами не пред'являлося до позивача претензій щодо незаконності мешкання у квартирі. Більш того, позивачі вселилися до квартири на законних підставах - ордеру № 492 від 12.10.2015 року виданого на підставі рішення міськвиконкому Запорізької міської ради за № 408/4 від 25.09.2015 року. Враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, це єдине їх житло, іншого житла вони не мають, законність проживання позивачів у квартирі ніхто не оспорює, не можливо отримати додаткові довідки з їх попереднього місця навчання та проживання в інтернаті у м. Луганськ, а відсутність таких довідок позбавляє позивачів реалізувати їх право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії довідок з попереднього місця навчання та проживання про невикористанні житлові чеки у м. Луганськ, які позивачі не можуть надати з незалежних від них причин, суд приходить до висновку, що позивачі мають законне право на приватизацію житла.

Outcome: approved