Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 984,77 грн. на користь позивача повернення вартості професійного навчання від [PERSON], а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що Львівський міський центр зайнятості є органом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, діє від імені Фонду відповідно до законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення. [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи 26.11.2015р. Статус безробітного [PERSON] надано 26.11.2015р. відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» (на підставі власноручно підписаної цією особою заяви). Перебуваючи на обліку [PERSON] отримував в центрі зайнятості матеріальне забезпеченням - допомогу по безробіттю та соціальні послуги, зокрема, був направлений на професійне навчання перепідготовку у ТзОВ «Західноукраїнський навчальний центр «Спеціаліст» за професією, спеціальністю - водій навантажувача з 18.02.2016р. по 21.07.2016р. під конкретне замовлення роботодавця відповідно до договору від 17.02.2016 року № 135016021700011, який був укладений між [PERSON] та Львівським міським центром зайнятості. Відповідно до п. 3.1.1. договору від 17.02.2016 року № 135016021700011 щодо професійного навчання [PERSON] з 17.02.2016р. по 21.07.2016р., укладеного між Відповідачем та центром зайнятості передбачено: «у разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує Територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, витрат на проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Наказом ТзОВ «Західноукраїнський навчальний центр «Спеціаліст» від 30.03.2016р. №020-16 [PERSON] відраховано з 31.03.2016р. з навчального закладу у зв'язку з відсутністю на заняттях без поважних причин в результаті чого, [PERSON] повинен відшкодувати кошти витрачені на професійне навчання за період з 18.02.2016р. по 30.03.2016 у сумі 984,77 грн. Вартість професійного навчання [PERSON] згідно листа Львівського обласного центру зайнятості від 29.04.2016р. №07-1878/0-16 за період з 18.02.2016 року по 30.03.2016 року становить 3984,77 грн. Львівським міським центром зайнятості скеровано [PERSON] претензію 21.06.2016 року про відшкодування коштів за навчання у сумі 984,77 грн., яка залишена без розгляду та задоволення, а тому просить стягнути вказану суму у судовому порядку. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладенні в позові. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що Львівський міський центр зайнятості є органом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, діє від імені Фонду відповідно до законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення. [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи 26.11.2015р. Статус безробітного [PERSON] надано 26.11.2015р. відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» (на підставі власноручно підписаної цією особою заяви). Перебуваючи на обліку [PERSON] отримував в центрі зайнятості матеріальне забезпеченням - допомогу по безробіттю та соціальні послуги, зокрема, був направлений на професійне навчання перепідготовку у ТзОВ «Західноукраїнський навчальний центр «Спеціаліст» за професією, спеціальністю - водій навантажувача з 18.02.2016р. по 21.07.2016р. під конкретне замовлення роботодавця відповідно до договору від 17.02.2016 року № 135016021700011, який був укладений між [PERSON] та Львівським міським центром зайнятості. Відповідно до абзацу 2 п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» «у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Наказом ТзОВ «Західноукраїнський навчальний центр «Спеціаліст» від 30.03.2016р. №020-16 [PERSON] відраховано з 31.03.2016р. з навчального закладу у зв'язку з відсутністю на заняттях без поважних причин в результаті чого, [PERSON] повинен відшкодувати кошти витрачені на професійне навчання за період з 18.02.2016р. по 30.03.2016 у сумі 984,77 грн. Вартість професійного навчання [PERSON] згідно листа Львівського обласного центру зайнятості від 29.04.2016р. №07-1878/0-16 за період з 18.02.2016 року по 30.03.2016 року становить 3984,77 грн. Львівським міським центром зайнятості скеровано [PERSON] претензію 21.06.2016 року про відшкодування коштів за навчання у сумі 984,77 грн., яка залишена без розгляду та задоволення. Відповідно до п. 2.10. «Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних» У разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Отже, якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо повернення вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, виходячи із встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги являються обґрунтованими, доказаними і такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кошти в розмірі 984,77 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 1378 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Outcome: approved