Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальності «ТУЛС» та Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради, про витребування майна. В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, що в ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою області встановлений факт безпідставного вибуття із комунальної власності територіальної громади м.Дніпра об`єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, у тому числі нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] , вартістю 311 000,00 грн.. Зазначене нежитлове приміщення перебувало на балансі Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, яке було зареєстроване виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 13.09.1991 року. Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 року «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів», яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради №26/23 від 26.09.2001 року, затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Дніпра. Факт належності об`єктів, зазначених у переліках що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 року територіальній громаді м.Дніпра, встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №200/5829/13-ц від 14.05.2013 року за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі рішень Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 року та рішення Дніпропетровської міської ради №26/23 від 26.09.2001 року, відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 08.07.2013 року проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 року об`єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, ВРЖЕП АНД району ДМР, передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов`язувалось з визначенням єдиного підприємства, наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Разом з тим, 06.08.2012 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району ДМР. Однак, на час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 року, банкрутство ВРЖЕП АНД району ДМР у повному обсязі виконане не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 року у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство, ВРЖЕП АНД району ДМР визнане банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором ВРЖЕП АНД району ДМР призначено арбітражного керуючого Барановського О.М., яким, всупереч нормам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об`єктами комунальної власності, нежитлове приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS], з метою продажу було включене до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізоване шляхом проведення Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» торгів з продажу нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною площею 340,1 кв.м, оформлених протоколом №44 від 27.12.2012 року, та переможцем яких визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ТУЛС». На підставі протоколу №44 проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення [ADDRESS] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , 31.07.2013 року між ВРЖЕП АНД району та ТОВ «ТУЛС» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 340,1 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстровано в реєстрі за №5871, про що внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району ДМР, задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об`єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені на їх підставі. Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора ВРЖЕП АНД району ДМР арбітражного керуючого Барановського О.В. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 року Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» з продажу вказаного нерухомого майна, оформлених протоколом №44 від 27.12.2012 року, та визнано недійсним договір купівлі-продажу №5871 від 31.07.2013 року, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ «ТУЛС» з відчуження нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS]. З урахуванням, положень ч.4 ст.8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року у справі №38/5005/6637/2012 є такою, що набрала законної сили. Вказане нерухоме майно ТОВ «ТУЛС» було відчужене на користь [PERSON] за договором купівлі-продажу №5024 від 22.10.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.. Зважаючи на те, що договір купівлі-продажу №5871 від 31.07.2013 року, за яким ТОВ «ТУЛС» набуло право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, визнано недійсним, вказане свідчить про вибуття майна поза волею власника. Оскільки спірне нерухоме майно було відчужене, Дніпропетровська міська рада, як власник спірного майна, яке вибуло з її власності поза її волею, має право на його витребування шляхом пред`явлення віндикаційного позову на підставі ст.388 ЦК України. Враховуючи викладене, позивач просить суд витребувати від [PERSON] нежитлове приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 113775812101), та стягнути з відповідача судові витрати. Представник третьої особи ТОВ «ТУЛС» Соколов І.Ю. надав до суду заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що Дніпровська міська рада була обізнаною про укладання договору між ВРЖЕКП АНД району та ТОВ «ТУЛС» 31.07.2013 року, оскільки після укладання даного договору Дніпровська міська рада втратила право власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] , що розташоване за адресою: [ADDRESS], не виконувала обов`язків власника щодо утримання цього майна, не вживала заходів щодо контролю за його станом, збереженням та використанням. Крім того, Дніпровська міська рада була учасником справи про банкрутство ВРЖЕП АНД району ДМР. Крім того, представник третьої особи ТОВ «ТУЛС» Соколов І.Ю. надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що рішення №16/9 від 02.03.2011 року було прийняте Дніпропетровською міською радою до визнання ВРЖЕП АНД району ДМР банкрутом, та воно не було і не могло бути виконане на дату визнання підприємства банкрутом, через наявність обтяжень нерухомого майна, накладених з метою звернення стягнення на нього для задоволення вимог кредиторів комунального підприємства. Таким чином, спірний об`єкт нерухомого майна на момент визнання ВРЖЕП АНД району ДМР банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (а саме 14.03.2013 року) обліковувались на балансі підприємства і процедура його передачі третім особам до визнання боржника банкрутом навіть не розпочиналась, майно залишилось закріпленим за ним на праві господарського відання. Обтяження з майна комунального підприємства були зняті лише господарським судом у межах справи про банкрутство ухвалою від 16.10.2012 року по справі №38/5005/6637/2012 та, з метою його подальшої реалізації згідно з процедурою, передбаченою нормами законодавства про банкрутство, а не з метою його передачі на користь інших осіб. Фактичні обставини справи, за умови належної їх оцінки, свідчать про те, що спірне майно на час включення до ліквідаційної маси було таким, що правомірно продовжувало перебувати на балансі ВРЖЕП АНД району м.Дніпропетровська та залишалось закріпленим за ним на праві господарського відання, адже виконання рішення Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.0.2011 року було де-юре неможливе, оскільки б це прямо суперечило б наведеним імперативним нормам матеріального права щодо заборони розпорядження майном, яке перебувало під обтяженням, що у свою чергу призвело б до порушення прав держави та інших кредиторів на отримання погашення боргу за рахунок майна банкрута. Рішення власника про припинення ВРЖЕП Амур-нижньодніпровського району м.Дніпропетровська шляхом ліквідації було прийнято 29.07.2011 року на сесії Дніпропетровської міської ради №40/14. Власнику майна - Дніпропетровській міській раді було достовірно відомо про облік на балансі ВРЖЕП АНД району ДМР нежитлових приміщень. Більш того, Дніпропетровська міська рада своїм рішенням №41/22 від 28.03.2012 року затвердила проміжний ліквідаційний баланс ВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська. На підставі рішень Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 року на рішення Дніпропетровської міської ради №26/23 від 26.09.2001 відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 08.07.2013 року проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] . 31.07.2013 року між ВРЖЕП АНД району та ТОВ «ТУЛС» укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення [ADDRESS] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 340,1 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстровано в реєстрі за №5871, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 22.10.2013 року вказане нерухоме майно було придбане [PERSON] у ТОВ «ТУЛС» за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстровим №5024. Розрахунок за придбане майно проведено у повному обсязі. Спірне майно було продане на відкритих прилюдних торгах під час провадження у справі про банкрутство ВРЖЕП АНД району ДМР на виконання постанови господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 року №38/5005/6637/2012 про визнання боржника банкрутом. Як на момент відчуження спірного майна, так і на теперішній час, є чинною ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2013 року по справі №38/5005/6637/2012, якою була встановлена правомірність дій ліквідатора щодо включення об`єктів нерухомості до ліквідаційної маси боржника, а саме, судом було відмовлено в задоволенні скарги КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» на дії ліквідатора і встановлено, що: «ліквідатор виробничого житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська правомірно включив майнові активи (спірні об`єкти нерухомого майна) до ліквідаційної маси, оскільки вони були закріплені за боржником на праві повного господарського відання та підлягає реалізації при здійсненні ліквідаційної процедури у порядку встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому, повноваження власника майна (територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради) та органів управління боржника припинились з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, тому подальші дії щодо вказаного майна, у тому числі управління та розпорядження майном, за приписами ст.ст. 23, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вчинюються ліквідатором, який реалізує майно банкрута для задоволення вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів». На підставі вищевикладеного, представник ТОВ «ТУЛС» Соколов І.Ю. просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Прокурор Пономаренко А. заперечував проти відповіді на відзив у своїй письмовій відповіді посилаючись на те, що рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 року, об`єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, ВРЖЕП АНД району передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Проте вказане рішення у повному обсязі виконане не було, внаслідок чого на час визнання вказаного підприємства банкрутом нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав. Таким чином, на час включення майна банкрута до ліквідаційної маси та його продажу з торгів, ліквідатор не мав правових підстав для володіння та розпорядження майном. Зазначені обставини встановлені ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року у справі №38/50005/6637/2012. Крім того, прокурор зазначив що предметом позовних вимог є витребування майна із чужого незаконного володіння та предметом доказування становлять обставини, що підтверджують або спростовують наявність у позивача наміру на відчуження даного майна. Таким чином, будь-які дії Дніпровської міської ради, вчинені у справі про банкрутство чи поза нею, не свідчать про наявність волі власника про вибуття спірного майна з її власності, така воля може виражатися виключно в рішенні власника про відчуження нерухомого майна, винесеному на пленарному засіданні відповідної ради, а таке рішення Дніпровської міської ради щодо спірного майна не виносилось. Право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника, а тому положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст.388 ЦК України не застосовуються. У судовому засіданні представник прокуратури Дніпропетровської області Масенко А.О. надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заяви про застосування строків позовної давності заперечував, оскільки прокуратура дізналася про порушення права 29.08.2016 року, а тому строк звернення до суду не пропущений. Представник Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував та просив суд застосувати строки позовної давності щодо пред`явлення даного позову, про що надав відповідну заяву. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТУЛС» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Представник виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Вислухавши пояснення прокурора та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає відмовити у позові з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровської місткої ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 року «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів», яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради №26/23 від 26.09.2001 року, затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Дніпра. Факт належності об`єктів, зазначених у переліках що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 року територіальній громаді м.Дніпра, встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №200/5829/13-ц від 14.05.2013 року за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі рішень Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 року та рішення Дніпропетровської міської ради №26/23 від 26.09.2001 року, відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 08.07.2013 року проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 року, об`єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, ВРЖЕП АНД району, передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов`язувалось з визначенням єдиного підприємства, наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Разом з тим, 06.08.2012 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району ДМР. На час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 року банкрутство ВРЖЕП АНД району ДМР в повному обсязі виконано не було. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 року у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство, ВРЖЕП АНД району ДМР визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором банкрутство ВРЖЕП АНД району ДМР призначено арбітражного керуючого Барановського О.М., яким, всупереч нормам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об`єктами комунальної власності, нежитлове приміщення [ADDRESS] , що розташоване за адресою: [ADDRESS], з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізоване шляхом проведення Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» торгів з продажу нежитлового приміщення [ADDRESS] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 340,1 кв.м, оформлених протоколом №44 від 27.12.2012 року, та переможцем яких визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ТУЛС». На підставі протоколу №44 проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] , 31.07.2013 року між ВРЖЕП АНД району та ТОВ «ТУЛС» укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 340,1 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстровано в реєстрі за №5871, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об`єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені на їх підставі. Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора ВРЖЕП АНД району арбітражного керуючого Барановського О.В. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 року Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» з продажу вказаного нерухомого майна, оформлених протоколом №44 від 27.12.2012 року, та визнано недійсним договір купівлі-продажу №5871 від 31.07.2013 року, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ «ТУЛС» з відчуження нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS]. З урахуванням, положень ч.4 ст.8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року у справі № 38/5005/6637/2012 є такою, що набрала законної сили. Вказане нерухоме майно ТОВ «ТУЛС» було відчужене на користь [PERSON] за договором купівлі-продажу №5024 від 22.10.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.. Враховуючи, що договір купівлі-продажу №5871 від 31.07.2013 року, за яким ТОВ «ТУЛС» набуло право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, визнано недійсним, вказане свідчить про вибуття майна поза волею власника. Відповідно до ч.2 ст.2 ЦК України одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Згідно з ч.2 ст.4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. На прокуратуру відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України покладено представництво інтересів держави у випадках, визначених законом. Верховний Суд України в постанові від 03 лютого 2016 року у справі №6-75цс15 зазначив, що можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Частина перша ст.261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. ст. 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, перебіг позовної давності починається з одного й того самого моменту: коли особа, право якої порушено, довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Суд також приймає до уваги обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву представника третьої особи ТОВ «ТУЛС» Соколова І.Ю., який вказав на те, що рішення №16/9 від 02.03.2011 року було прийняте Дніпропетровською міською радою до визнання ВРЖЕП АНД району банкрутом, та воно не було і не могло бути виконане на дату визнання підприємства банкрутом, через наявність обтяжень нерухомого майна, накладених з метою звернення стягнення на нього для задоволення вимог кредиторів комунального підприємства. Таким чином, спірний об`єкт нерухомого майна на момент визнання ВРЖЕП АНД району банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (а саме 14.03.2013 року) обліковувались на балансі підприємства і процедура його передачі третім особам до визнання боржника банкрутом навіть не розпочиналась, майно залишилось закріпленим за ним на праві господарського відання. Обтяження з майна комунального підприємства були зняті лише господарським судом у межах справи про банкрутство ухвалою від 16.10.2012 року по справі №38/5005/6637/2012 та, зокрема, в цій ухвалі встановлено, що з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури всі без винятку обтяження його активів підлягають скасуванню. Власник майна (Дніпропетровська міська рада) боржника ВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради прийняв рішення про припинення юридичної особи шляхом ліквідації, що у свою чергу передбачає інвентаризацію майна боржника та подальший його продаж з метою погашення вимог кредиторів. Так, Дніпровська міська рада своїм рішенням №41/22 від 28.03.2012 року затвердила проміжний ліквідаційний баланс ВРЖЕР АНД району Дніпропетровської міської ради (слід зазначити, що відповідно до ч.8 ст.111 ЦК України проміжний ліквідаційний баланс включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду), згідно з яким, зокрема, було зобов`язано голову ліквідаційної комісії здійснювати подальші дії щодо ліквідації ВРЖЕР АНД району ДМР, що в будь-якому разі за приписами ч.9 ст.111 ЦК України, і за приписами ч.1 ст.25 Закону України «Про задоволення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), передбачає продаж майна боржника для задоволення вимог кредиторів. Як на момент відчуження спірного майна, так і на теперішній час, є чинною ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2013 року по справі №38/5005/6637/2012, якою було встановлено правомірність дій ліквідатора щодо включення об`єктів нерухомості до ліквідаційної маси боржника, а саме, судом було відмовлено в задоволенні скарги КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» на дії ліквідатора і встановлено, що: «ліквідатор виробничого житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська правомірно включив майнові активи (спірні об`єкти нерухомого майна) до ліквідаційної маси, оскільки вони були закріплені за боржником на праві повного господарського відання та підлягає реалізації при здійсненні ліквідаційної процедури у порядку встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому, повноваження власника майна (територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради) та органів управління боржника припинились з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, тому подальші дії щодо вказаного майна, у тому числі управління та розпорядження майном, за приписами ст.ст. 23, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вчинюються ліквідатором, який реалізує майно банкрута для задоволення вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів». Вказані обставини позивачем та прокурором не спростовані, а тому заслуговують на увагу при ухваленні рішення по даній справі. Таким чином, суд погоджується із вимогами прокурора, виходячи виключно зі змісту ст.388 ЦК України, та, в той же час, вважає слушними доводи представників відповідача та третьої особи, що початок перебігу позовної давності починається із 31.07.2013 року, коли був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS], між підпорядкованим Дніпропетровській міській раді ВРЖЕП АНД району ДМР та ТОВ «ТУЛС», а також Дніпровська міська рада була учасником справи про банкрутство ВРЖЕП АНД району ДМР. Враховуючи викладене, на день подачі позову 07.11.2016 року сплив строк позовної давності для пред`явлення позову про витребування майна, відповідно до вимог ст.388 ЦК України. Крім того, суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2012 року, було встановлено припинення повноважень Дніпропетровської міської ради як представника спірного майна, тобто саме з цієї дати міська рада знала про наявність свого порушеного права. До такого правового висновку прийшла Велика палата Верховного Суду України у своїх постановах по справах №469/1203/15 від 22.05.2018, №372/2592/15 від 20.11.2018, №183/1617/16 від 14.11.2018. За таких обставин, суд вважає відмовити у задоволенні позову у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Враховуючи результат розгляду справи, судові витрати у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed