Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Адвокат [PERSON], діючий на підставі Договору про надання правової допомоги від 03.12.2013р., від імені [PERSON], звернувся до суду із позовом та просив усунути [PERSON], [INFO] перешкоди у користуванні кімнатою [ADDRESS], шляхом виселення [PERSON], [INFO] з кімнати [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, а також стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник [PERSON], адвокат [PERSON], зазначає, що 22.06.2001р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 03.11.2004р. [PERSON], яка на той час працювала по трудовій угоді маляром на Державному підприємстві Житлово-експлуатаційне управління Відкритого акціонерного товариства "Трест Дніпротрансбуд", разом із сином, [PERSON] та колишнім чоловіком, [PERSON], за спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету вищезазначеного підприємства від 21.10.2004р. було надано у користування сімейний гуртожиток - кімната [ADDRESS]. 05.11.2004р. за адресою кімната [ADDRESS] було зареєстровано: [PERSON], [PERSON] (син) та [PERSON] (колишній чоловік); 13.10.2013р. після повернення [PERSON] з роботи, приблизно о 17-00, [PERSON] у стані сп'яніння грубо ображав [PERSON], спричинив їй легкі тілесні ушкодження, після чого [PERSON] пішла до дільничного інспектора Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, де написала заяву про злочин. 10.11.2013р. [PERSON] грубо ображав [PERSON], спричинив їй легкі тілесні ушкодження, свідками чого були син [PERSON] - [PERSON], сусіди [PERSON] та [PERSON]. У той же день увечері, приблизно о 19-00 [PERSON] викликала міліцію, за заявою [PERSON] СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області порушено кримінальне провадження № 12013040640007947. 11.12.2013р. близько 15.00 годин [PERSON], знаходячись вдома ображав [PERSON], висловлюючись нецензурною лайкою та погрозами на її адресу, за даним фактом Бабушкінським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області проведено з [PERSON] профілактичну бесіду та винесено офіційне попередження з цього приводу. Мешкаючи у кімнаті [ADDRESS], Відповідач створює неможливі умови для проживання разом з ним, оскільки постійно вчиняє сварки, скандали, дебоші на ґрунті зловживання спиртними напоями, ображає Позивача нецензурними словами, принижує її гідність, навмисно спричиняє їй тілесні ушкодження, за що неодноразово правоохоронними органами проводилась перевірка і Відповідач попереджався за неналежну поведінку у сім'ї, проте, заходи запобігання та громадського впливу на Відповідача не мали ніяких результатів і зараз з ним неможливо сумісно проживати. Для захисту свого порушеного права Позивач звернулася до суду У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник її представник - адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримали та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомив, позивач та її представник проти заочного розгляду справи не заперечували, про що надали заяви, тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Представник третьої особи - Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні пояснив, що будинок [ADDRESS], в якому проживають сторони, не перебуває у комунальній власності та не знаходиться на балансі комунальних підприємств та організацій м. Дніпропетровська. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, причині неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ст. 57 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи При досліджені матеріалів даної цивільної справи, судом було встановлено наступні обставини: 03.11.2004р. [PERSON], яка на той час працювала по трудовій угоді маляром на Державному підприємстві Житлово-експлуатаційне управління Відкритого акціонерного товариства "Трест Дніпротрансбуд", разом із сином, [PERSON] та колишнім чоловіком, [PERSON] (шлюб з яким було розірвано 22.06.2001р.), за спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету вищезазначеного підприємства від 21.10.2004р. було надано у користування кімнату [ADDRESS]; 05.11.2004р. за адресою кімната [ADDRESS] було зареєстровано: [PERSON], [PERSON] (син) та [PERSON] (колишній чоловік); З листа Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 21.10.2014 року встановлено, що будинок [ADDRESS] не належить до комунальної власності територіальної громади м.Дніпропетровська та не перебуває на балансі жодного комунального житлово-експлуатаційного підприємства підпорядкованого управлінню. Бабушкінська районна у м.Дніпропетровську рада в своєму листі від 20.11.2014 року повідомила, що у Бабушкіській районній у м.Дніпропетровську раді відсутні відомості щодо балансоутримувача будинку [ADDRESS]. [PERSON] з заявою про встановлення на облік для поліпшення житлових умов до Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради не звертався. Відповідач [PERSON] постійно порушує правила співжиття, створює умови, що унеможливлюють для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявляються безрезультатними, що підтверджується наступними доказами: - копією Талону повідомлення № 001811 від 13.10.2013р. (а.с. 10), на підтвердження того, що 13.10.2013р. після повернення [PERSON] з роботи, приблизно о 17-00, [PERSON] у стані сп'яніння грубо ображав [PERSON], спричинив їй легкі тілесні ушкодження, після чого [PERSON] пішла до дільничного інспектора Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, де написала заяву про злочин; - копією Висновку за результатами перевірки ЖЕО № 16857 від 11.12.2013р. та листа Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 12.12.2013р. № 46/ЖЄО-16857 (а.с. 11, 24), на підтвердження того, що 11.12.2013р. близько 15.00 годин [PERSON], знаходячись вдома ображав [PERSON], висловлюючись нецензурною лайкою та погрозами на її адресу, за даним фактом Бабушкінським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з [PERSON] проведено профілактичну бесіду та винесено офіційне попередження з цього приводу; - копією Витягу з кримінального провадження № 12014040640000241 (а.с. 21) на підтвердження того, що 13.01.2014р. близько 19год. 00хв. невстановлена особа, знаходячись за адресою: [ADDRESS], на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків спричинила [PERSON] тілесні ушкодження; - копією Постанови по адміністративній справі № 200/16790/13-п від 18.12.2013р. (а.с. 22) судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Левч В.І. (провадження № 3/200/3899/13), на підтвердження того, що 13.10.2013р. о 18год. 00хв., за місцем мешкання в [ADDRESS] [PERSON] вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною [PERSON], висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив насильство в сім'ї, внаслідок чого [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП (вчинення насильства у сім'ї по відношенню до [PERSON]), застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 85грн.; - копією листа Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13.01.2014р. № 46/ЖЄО-575 (а.с. 23), на підтвердження того, що 12.01.2014р. до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшла заява від [PERSON] по факту вчинення протиправних дій з боку її чоловіка, [PERSON], з [PERSON] проведено профілактичну бесіду про недопущення порушення діючого законодавства, винесено офіційне застереження про недопущення будь-яких протиправних дій по відношенню до [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї повторно протягом року); - показами свідка по справі - [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила суду, що проживає в квартирі № 4 по сусідству, знає [PERSON] більше 10 років, колишній чоловік [PERSON] ([PERSON]) весь час вживає спиртні напої, б'є позивачку, були скандали, крики регулярні, сваряться [PERSON] у своїй кімнаті, найчастіше крики чутні від відповідача, чула сварку в листопаді 2013 року, у середині грудня 2013 року, ймовірно [PERSON] п'є коли отримує заробітню плату, в середині майже кожного місяця; - копією листа Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 11.04.2014р. № 46/ЖЄО-4806 та Висновку за результатами перевірки ЖЕО № 4806 від 28.03.2014р. та (а.с. 50), на підтвердження того, що 28.03.2014р. до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернулася [PERSON], при перевірці інформації встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] відбуваються конфліктні ситуації на побутовому підґрунті, з [PERSON] проведено профілактичну бесіду про недопущення будь-яких протиправних дій по відношенню до [PERSON], застережено про відповідальність згідно чинного законодавства, вказано, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї); - показами свідка по справі - [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила суду, що проживає в квартирі № 2 по сусідству 24 роки, відповідач ([PERSON]) дуже часто вживає спиртні напої, свариться, веде себе шумно, свідок вважає, що він небезпечний для суспільства, 02.04.2014р. відповідач бив позивачку в коридорі по голові, [PERSON] зробила йому зауваження, він ([PERSON]) накинувся на неї, лаявся, погрожував, намагався забрати гроші у [PERSON], такі сварки відбуваються дуже часто, останні 4 роки [PERSON] переживає за своє життя та здоров'я, у місцях загального користування [PERSON] поводиться погано; - копією вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по кримінальній справі № 200/7326/14-к (провадження № 1-КП/200/369/14) від 02.07.2014р. (а.с. 60-61), яким встановлено, що 13.01.2014р. близько 19год. 00хв. [PERSON], [INFO], знаходячись за адресою: [ADDRESS], на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, маючи умисел на умисне спричинення потерпілій [PERSON] легких тілесних ушкоджень, наніс останній тілесні ушкодження у вигляді: черпно-мозкової травми, струсу головного мозку, 4-х синців на нижній повіці правого ока, верхній повіці лівого ока, в виличній області ліворуч, в проекції нижньої щелепи ліворуч, внутрішньо-шкіряного крововиливу в тьмяно-скроневій області волосистої частини голови ліворуч, 10-ти синців по зовнішній поверхні правого стегна у середній та нижній третині, по задній поверхні грудної клітини праворуч по задньо-паховій лінії по краю реберної дуги, в поперековій області праворуч та ліворуч, по задній поверхні правого плеча на межі середньої та верхньої третини, по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині на тлі синця, по передній поверхні лівого колінного суглобу, які згідно висновку експерта № 703-е за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. [PERSON], визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт; - копією листа Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 02.04.2014р. № 46/ЖЄО-5059, на підтвердження того, що заяву [PERSON] за фактом порушення громадського порядку зареєстровано до ЖЄО Бабушкінського РВ під № 5059 від 02.04.2014р., відповідно до викладених [PERSON] фактів проведено перевірку, за результатами перевірки з [PERSON] проведено профілактичну бесіду, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності; - копією листа Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 28.05.2014р. № 46/2-2873, на Адвокатський запит вих. № 2612-1/2013 від 26.12.2013р. (а.с. 25-28) на підтвердження того, що співробітниками Бабушкінського РВ у відношенні [PERSON] було складено адміністративні протоколи, а саме: від 19.10.2013р. за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, від 13.01.2014р. за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, від 18.01.2014р. за ст. 173 КУпАП, від 01.04.2014р. за ч. 2 ст. 173-2КУпАП, зазначені адміністративні справи у встановленому законом порядку були надіслані для прийняття рішення до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, за фактом спричинення тілесних ушкоджень слідчим відділом Бабушкінського РВ ДМУ до ЄРДР внесено відомості під № 12014004064000241 від 13.01.2014р. (ЖЄО № 631) про вчиненя кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України; - копією Постанови по адміністративній справі № 200/4831/14-п від 16.04.2014р. судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Чулініна Д.Г. (провадження № 3/200/554/2014), на підтвердження того, що 12.01.2014р. о 20год. 20хв., по [ADDRESS] [PERSON] висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 85грн.; - копією Постанови по адміністративній справі № 200/15201/14-п від 22.09.2014р. судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Татарчук Л.О. (провадження № 3/200/2005/14), на підтвердження того, що 19.07.2014р. близько 19год. 00хв., [PERSON], знаходячись в квартирі [ADDRESS] влаштував сварку, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою відносно своєї колишньої дружини [PERSON], чим скоїв насильство в сім'ї та завдав психологічної шкоди потерпілій [PERSON], [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 85грн.; - копією листа Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 12.11.2014р. № 46/ЖЄО-16809 на підтвердження того, що заяву [PERSON] за фактом виникнення конфлікту з колишнім чоловіком [PERSON], було зареєстровано до ЖЄО в Бабушкінському РВ під № 16809 від 25.10.2014р., за даним фактом було проведено перевірку, в ході перевірки з [PERSON] проведено профілактичну бесіду, щодо недопущення вчинення будь-яких протиправних дій по відношенню до [PERSON] Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Житлового кодексу Української РСР та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим Постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986р. № 208. Конституцією України закріплено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст. 3); усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (ст. 21); кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню (ст. 28); права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55). Частиною 1 ст. 116 Житлового кодексу Української РСР встановлено: якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Згідно з вимогами п. 44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986р. № 208, громадяни можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення також на підставах, передбачених частиною першою статті 116 Житлового кодексу Української РСР. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 2 від 12.04.1985р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Закон України "Про попередження насильства в сім'ї" визначає насильство в сім'ї як будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю. Під "членами сім'ї" за цим Законом потрібно розуміти осіб, які перебувають у шлюбі, або ж проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, а також їхніх дітей, осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням, або родичів прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання. Під фізичним насильством в сім'ї треба розуміти умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності (абз. 3 ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім'ї"). Під психологічним насильством в сім'ї треба розуміти насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю (абз. 5 ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім'ї"). На підставі наданих стороною позивача доказів по справі, суд вважає доведеним факт щонайменше фізичного та психологічного насильства відповідача над позивачем. При цьому це насильство носить ярко виражений системний характер у формі постійних знущань, залякувань, побоїв, мордування [PERSON] [PERSON] Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, та приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] постійно порушує правила співжиття, створює умови, що унеможливлюють для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявляються безрезультатними; навіть після притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст. 125 ч. 1 КК України, така протиправна поведінка відповідача порушує житлові права [PERSON], які підлягають захисту судом у спосіб, встановлений ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу Української РСР, шляхом виселення [PERSON] із житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved