Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У лютому 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "Імексбанк" (далі - ПАТ "Імексбанк") звернулося до Любашівського районного суду Одеської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Примор'є" (далі - ПрАТ "СК "Примор'є") про стягнення грошових коштів. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 травня 2013 року ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] уклали договір про надання кредиту [NUMBER], за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит шляхом сплати з поточного рахунку [NUMBER] коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (овердрафт), в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Ліміт овердрафту було встановлено у сумі 45000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом становила 19% річних. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеними договором. П. 2.4., п. 2.6. кредитного договору від 20 травня 2013 року [NUMBER] передбачено, обов'язок позичальника повертати кредит шляхом внесення готівки або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок [NUMBER], а також обов'язок сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Остаточний термін повернення кредиту - 19 травня 2016 року. Проте позичальник не дотримується умов договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 04 грудня 2013 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 20 травня 2013 року [NUMBER] склала 51119,65 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 42621,51 грн; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 3198,14 грн; комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку у сумі 3600 грн. Крім того, позивач зазначив, що 20 травня 2013 року між ним та ПрАТ "СК "Примор'є" було укладено договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту від 20 травня 2013 року №20/05/КВ-11/1 предметом, якого є страхування ризиків кредитодавця, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 20 травня 2013 року [NUMBER]. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором, банк звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, проте ПрАТ "СК "Примор'є" жодним чином на неї не зреагувало. З цих підстав ПАТ "Імексбанк" просило суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором від 20 травня 2013 року [NUMBER] у сумі 51119,65 грн, а також судовий збір у сумі 511,20 грн. Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 11 квітня 2014 року позовну заяву ПАТ "Імексбанк" в частині вимог до ПрАТ "СК "Примор'є" закрито, а справу передано на розгляд Подільському районному суду м. Києва. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання повторно не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був оповіщений належним чином, шляхом надіслання йому судових повісток про виклик на останню відому судові адресу відповідача, а тому відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України і ч. 1 ст. 77 ЦПК України [PERSON].2 вважається оповіщеним належним чином про судові засідання. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 20 травня 2013 року ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] уклали договір про надання кредиту [NUMBER], за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит шляхом сплати з поточного рахунку [NUMBER] коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (овердрафт), в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Ліміт овердрафту було встановлено у сумі 45000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом становила 19% річних. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеними договором (а. с. 6-10). Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ "Імексбанк" відповідачеві [PERSON], які він використав за цільовим призначенням. П. 2.4., п. 2.6. кредитного договору від 20 травня 2013 року [NUMBER] передбачено, обов'язок позичальника повертати кредит шляхом внесення готівки або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок [NUMBER], а також обов'язок сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Остаточний термін повернення кредиту - 19 травня 2016 року. За положеннями до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] систематично не виконував взяті на себе за кредитним договором від 20 травня 2013 року [NUMBER] зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустив заборгованість зі сплати кредиту, процентів за користування ним та сплати комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою за кредитним рахунком позичальника (а. с. 21,22). Ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Виходячи з аналізу зазначеної статті, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій: невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 4.9. кредитного договору від 20 травня 2013 року [NUMBER] позичальник зобов'язався за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 200,00 грн за перший прострочений платіж та 500,00 грн за кожен наступний прострочений платіж. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. П. 3.2.5. кредитного договору від 20 травня 2013 року [NUMBER] банку надано право вимагати дострокове повернення заборгованості за кредитом у разі порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним щонайменше на один календарний місяць. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] прострочив сплату частини кредиту та процентів за користування ним більш ніж на один місяць, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокове повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів за договором. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором від 20 травня 2013 року № 999-00049063 шляхом звернення до суду з позовом до позичальника, що відповідає нормі ст. 1050 ЦК України. За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Імексбанк" заборгованість за кредитним договором від 20 травня 2013 року [NUMBER] у сумі 51119,65 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 42621 (сорок дві тисячі шістсот двадцять одна) гривня 51 (п»ятдесят одна) копійка; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 3198(три тисячі сто дев»яносто всім) гривень 14 (чотирнадцять) копійок; заборгованість зі сплати комісії у сумі 3600 (три тисячі шістсот) гривень 00 (нуль) копійок; штрафу за прострочення термінів сплати кредиту та процентів за користування ним у сумі 1700(одна тисяча сімсот) гривень 00 (нуль) копійок. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 511,20 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 572-577, 625, 1049, 1050, 1054, 1055, 1068, 1069,1070, 1071, 1072 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved