Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

\~\~\~ \~17 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила суд визнати порушеними її права споживача за Законом України «Про захист прав споживачів» у кредитному договорі № 26257018937978 від 03.09.2012 року укладеному між нею та відповідачем, а також визнати договір недійсним. На обґрунтування вимог [PERSON] зазначила, що 03.09.2012 року уклала з відповідачем кредитний договір, який вважає укладеним із свого боку під впливом обману, з порушенням її прав як споживача послуг. Так, відповідачем не враховано стан її здоров»я, оскільки вона є інвалідом по зору, зачитано умови договору з пропуском умов щодо штрафних санкцій, із загальними умовами кредитування її взагалі не ознайомлено, а надано у письмовому вигляді з дуже дрібним шрифтом, що є порушенням ст.205 ЦК України. Крім того, при укладенні договору відповідачем порушено принцип справедливості, оскільки банк не попередив про розмір штрафу за заборгованість у розмірі 10% від суми заборгованості. Крім того, позивач також вказує на те, що вона уклала оспорюваний договір під впливом обману, оскільки банк скрив від неї, як споживача реальні розміри штрафів за прострочку виконання основного зобовязання, з ціллю отримання додаткового прибутку. Як би вона могла підрахувати розмір штрафу за прострочення, то не брала б кредит. Також банком не виконано вимоги постанови НБУ № 168 від 10.05.2007 року «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». ПАТ «ПУМБ», як правонаступник АТ «[PERSON] Капітал», у січні 2016 року звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №26257018937978 від 03.09.2012 року в загальному розмірі станом на 29.11.2015 року 52294,71 грн., з яких: поточна заборгованість за овердрафтом 6302,54 грн.; прострочена заборгованість за овердрафтом 10171,44 грн.; нараховані проценти 497,14 грн.; нараховані проценти за поточний місяць 487,45 грн.; прострочені проценти 7538,24 грн.; комісія за обслуговування овердрафту 133,08 грн., прострочена комісія за обслуговування овердрафту 2077,64 грн.; штраф 25087,18 грн.; стягнути з відповідача на їх користь витрати по сплаті судового збору. Заявлений зустрічний позов вмотивований тим, що між АТ «[PERSON] Капітал» та [PERSON] 03.09.2012 року був укладений кредитний договір №26257018937978, згідно якого останній був наданий кредит з лімітом овердрафту у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001 % на рік та комісією за обслуговування овердрафту в розмірі 2% річних. Як зазначає позивач за зустрічним позовом, у [PERSON], в звязку із порушенням умов кредитного договору та невиконанням нею своїх договірних зобовязань щодо своєчасного повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування коштами, виникла заборгованість перед банком, загальна сума якої станом на 29.11.2015 року складає 52294,71 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Зустрічний позов визнав частково в розмірі тіла кредиту. Представник ПАТ «Перший Український [PERSON]» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи провести без участі представника, позовні вимоги за первісним позовом не визнають, вважають їх такими, що не підлягають задоволенню, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає первісний позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.09.2012 року між [PERSON] та АТ «[PERSON] Капітал» було укладено Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) №26257018937978, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок з лімітом овердрафту 5000 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків встановлених п. 2.6, 2.7 умов договору. За п. 2.1 загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків від 27.08.2012 року, банк надає позичальнику кредит з метою та у сумі кредиту, вказаній в пропозиції, а позичальник зобовязується сплатити банку разову комісію, своєчасно та в повному обсязі сплачувати банку проценти за користування кредитом та комісії, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору та повертати кредит банку частинами у сумах та в терміни, визначені у графіку платежів, але в будь-якому випадку не пізніше останнього дня строку кредиту… Також, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти розраховані, виходячи з процентної ставки, вказаної у пропозиції, від неповерненої суми кредиту. Позичальник зобовязаний повернути банку кредит, сплатити проценти, комісії, інші комісії, можливі штрафи та збитки на умовах, визначених цим розділом та пропозицією. За повно або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів та/або комісії у терміни, що передбачені графіком платежів та/або іншим чином визначені відповідно до кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми розрахованої на останній день місячного строку…, що передбачено п.п. 4.1, 6.1, 6.2 вказаних Умов. Статтею 205 ЦК України визначено форми договору та способи волевиявлення. Позивач за первісним позовом, посилаючись на порушення відповідачем вказаної статті, не обґрунтував в чому вони полягають. Посилання [PERSON] на факт інвалідності по зору, як на одну з підстав визнання договору кредиту недійсним, не можуть бути прийняті судом, оскільки своїм підписом у договорі вона засвідчила, що уклала договір перебуваючи у нормальному стані здоров»я та про відсутність будь-яких обставин, що обмежують її в укладенні Договору карткового рахунку. Не надання примірника договору спростовуються матеріалами позовної заяви до якої додано копію договору карткового рахунку та Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків. Отримання вказаних копій іншим шляхом, аніж після безпосередньо підписання договору позивачем не наведено. [PERSON] просить визнати договір кредиту недійсним з підстав наявності у ньому несправедливих умов у розрізі ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме наявність штрафу у розмірі 10% від простроченої суми, за кожен випадок прострочення, а також за кожен місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми, а також наявності факту введення відповідачем в оману позивача, шляхом приховування реальних розмірів штрафних санкцій. Згідно зі ст.ст.\~10,\~11,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Норми ст.ст.\~57,\~59 ЦПК України\~передбачають, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6\~статті 203 цього Кодексу. Згідно зі\~ст.203 ЦК України,\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним\~\~і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до\~ст.1 ЗУ "Про захист прав споживачів"\~споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Аналізуючи норму\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: 1) умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст.\~3, ч. 3 ст.\~509 ЦК України); 2) умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; 3) умови договору завдають шкоди споживачеві. Згідно з п. 2.\~ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів"\~перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови. При укладені Кредитного договору [PERSON] своїм підписом під Загальними умовами договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, засвідчила факт письмового ознайомлення з умовами кредитування, за якими надавався даний кредит, та засвідчила свою згоду з викладеними умовами, що висвітлені у договорі, що підтверджується її особистим підписом. Відповідно до ч. 1\~ст. 230 ЦК України,\~якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша\~статті 229 цього Кодексу\~), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до роз'яснень, наданих у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї із сторін правочину. Наявність умислу у діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Відповідно до\~ст.627 ЦК України,\~сторони є вільними в укладенні договору. [PERSON], підписуючи пропозицію укласти Договір карткового рахунку, засвідчила, що вона погодилась з умовами укладеного договору кредиту та Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, отримала від банку кошти, здійснювала платежі по погашенню кредиту, про що свідчать додані до позову чеки про поповнення рахунку. Оскільки позивачем не доведено факту введення її в оману іншою стороною договору, то зазначена підстава для визнання його недійсним відсутня. Що ж стосується заявленого зустрічного позову, то суд встановив наступне. ПАТ «ПУМБ», як правонаступник АТ «[PERSON] Капітал» та АТ «[PERSON] Капітал», свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] вищевказаний кредит. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 29.11.2015 р. утворилась заборгованість в сумі 52294,71 грн., яка складається з: поточної заборгованості за овердрафтом 6302,54 грн.; простроченої заборгованості за овердрафтом 10171,44 грн.; нарахованих процентів 497,14 грн.; нарахованих процентів за поточний місяць 487,45 грн.; прострочених процентів 7538,24 грн.; комісії за обслуговування овердрафту 133,08 грн., простроченої комісії за обслуговування овердрафту 2077,64 грн.; штрафу 25087,18 грн. Відповідно до статей 526,533,536,610,611,1054-1055 ЦК України - Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Окрім цього, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, що передбачено в ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України, встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Разом з тим, у відповідності до п.6.2 загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків від 27.08.2012 року, передбачено, що за повно або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів та/або комісії у терміни, що передбачені графіком платежів та/або іншим чином визначені відповідно до кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми розрахованої на останній день місячного строку. Згідно розрахунку, наданого банком, штраф нараховано у розмірі 25087,18 грн. За частиною 1 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та наявності інших обставин, які мають значення для справи. Отже, зважаючи на те, що штраф є різновидом неустойки, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником: майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача, в даному випадку за зустрічним позовом, через прострочення виконання зобовязання). За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобовязання, а тому до спірних правовідносин слід застосувати норму частини третьої статті 551 ЦК України, зменшивши належну до стягнення суму штрафу до розміру до суми заборгованості по тілу кредиту, тобто до 6302,54 грн. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, дотримуючись принципів виваженості та справедливості, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що\~\~позовні вимоги заявлені за зустрічним позовом, є частково обґрунтованими та з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №26257018937978 від 03.09.2012 року в розмірі 33510,07 грн., з яких: поточна заборгованість за овердрафтом 6302,54 грн.; прострочена заборгованість за овердрафтом 10171,44 грн.; нараховані проценти 497,14 грн.; нараховані проценти за поточний місяць 487,45 грн.; прострочені проценти 7538,24 грн.; комісія за обслуговування овердрафту 133,08 грн., прострочена комісія за обслуговування овердрафту 2077,64 грн.; штраф 6302,54 грн., яка виникла станом на 29.11.2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь банку з [PERSON] підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial