Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

27 грудня 2015 року помер батько позивача [PERSON], житель [INFO] (Петровського), 69, після смерті якого відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у с. Хрущівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Травущанська (Петровського), 69, земельної ділянки для ведення ведення особистого підсобного господарства, площею 0,4438 га, що розташована в с. Хрущівка Золотоніського району Черкаської області, та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,75 га, що розташована в с. Лукашівка Золотоніського району Черкаської області, яку позивач прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Проте [PERSON] не може оформити право на спадщину, так як відсутні документи, що посвідчцють право власності спадкодавця на спадкове майно, і за цих підстав нотаріус, постановою від 28.09.2016 року, відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направивши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд повністю їх задовольнити, справу розглядати за його відсутності. [PERSON] в судове засідання не зявилась, направивши до суду заяву за вх. № 12594 від 14.09.2016 року, в якій просила суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязіє. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у сраві. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 274915 від 28.12.2015року) [PERSON]помер 27 грудня 2015 року. Як вбачається із свідоцтва про народження (серії І-СР № 382576 від 06.08.1983 року) [PERSON] є сином [PERSON], що помер 27 грудня 2015 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ...той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Лукашівської сільської ради за вих. № 356 від 22.07.2016 року на підставі погосподарської книги № 4, особовий рахунок № 337-1 за померлим 27.12.2015 року [PERSON], [INFO], числиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у с. Хрущівка Золотоніського району Черкаської області по вул. Травущанська (колишня Петровського), 69, що розміщені на прибудинковій земельній ділянці площею 0,4438 га, яка надана для ведення особистогоселянського господарства, що є приватизованою. На праві власності померлий [PERSON] мав земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,75 га. Згідно з даними Технічного паспорта на житловий будинок садибного типу власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані у с. Хрущівка Золотоніського району Черкаської області по вул. Петровського 69, записаний [PERSON]. Як вбачається з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ...державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 1/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Не зробив цього і [PERSON]. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЧР № 013236 від 12.12.2002 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4438 га, що розташована на території с. Хрущівка Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до копії Державного акту про право власності на земельну ділянку, серії ЧР № 137369 від 16.08.2004 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,75 га, що розташована у с. Лукашівка Золотоніського району Черкаської області. Як вбачається з копії спадкової справи № 53/2016, заведеної після смерті [PERSON], який помер 27 грудня 2015 року, спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини, є син померлого [PERSON]. Дружина померлого [PERSON] та дочки померлого: [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь сина та брата [PERSON]. Постановою про відмову у вичненні нотаріальної дії від 28.09.2016 року приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно із-за відсутності правовстановлюючих документів. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину у встановлений чинним законодавством термін відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності на садибу не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved