Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 250 075,28 грн. на відшкодування збитків, завданих несанкціонованим споживанням природного газу. Ухвалою суду від 30.05.2014 року, занесеною до журналу судового засідання, за клопотанням позивача до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, було залучено фермерське господарство "ТІЗЕШ". В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що 07.08.2013 року представниками Виноградівської філії ПАТ "Закарпатгаз" при проведенні перевірки на наявність споживання природного газу в цеху по виготовленню фруктових джемів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], було виявлено та зафіксовано у акті перевірки порушення пунктів 2, 7, 8, 13, 15 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", п. 3.17 Правил безпеки систем газопостачання України, пунктів 4.1, 4.4 Порядку доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України та ін., зокрема: порушення конструкції (схеми пломбування) на ввідному крані, що призвело до самовільного підключення у газорозподільчу мережу та несанкціонованого відбору природного газу, відсутність вузла комерційного обліку природного газу, відсутність дозвільних документів на газифікацію та підключення до мережі систем газопостачання, що порушує ряд нормативних документів. У відповідності до свідоцтва на право власності АВ № 723874 від 24.12.2010 року згадане нежитлове приміщення належить відповідачеві, який є головою та засновником фермерського господарства "ТІЗЕШ". Перевірка проводилась у присутності відповідача. При проведенні перевірки зафіксовано працюючі газоспоживаючі прилади, а саме: плита газова (ПГ-4) - 1 шт., котел-колонка "VAILANT" - 24 kw, ВПГ "JUNKERS" - 18 kw, промисловий чан для виготовлення продукції консервних джемів - 1,3 м3/год., самовиготовлений пальник - 50 kw. Наявність у мережі газу на факт його відбору було перевірено шляхом вмикання газових приладів. Працівники, які проводили перевірку, здійснили примусове припинення газопостачання шляхом встановлення на вхідному вводі металевої заглушки, яку опломбовано номерною пломбою № 58578883. Порушення, зафіксовані в акті перевірки, є правопорушеннями на ринку природного газу. Стаття 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" закріплює, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які порушили законодавство з питань функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Таке правопорушення на ринку природного газу як його використання шляхом самовільного підключення до системи газопостачання тягне за собою відповідальність з відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству. Несанкціонованим відбором природного газу вважається відбір без укладення відповідного договору з постачальником, спричинений самовільним під"єднанням, споживанням природного газу з навмисно пошкодженими приладами його обліку або поза охопленням приладами обліку. Так, у відповідності до п. 4.4 Порядку розподілу газу споживачам постачальника природного газу за регульованим тарифом здійснюється на підставі договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, який укладається відповідно до Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, затвердженого постановою НКРЕ від 22.09.2011 року № 1580. Порядок укладення цього договору встановлюється Правилами користування природним газом для юридичних осіб, затвердженими постановою НКРЕ від 13.09.2012 року за № 1181. Проте, відповідач всупереч передбаченому законодавством обов"язку укласти договір на постачання природного газу, цього не зробив, здійснив несанкціонований відбір природного газу, який був використаний ним для здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку. В результаті цього ним, позивачем, недоотримано доходи, які він міг би отримати за умов укладення договору та утримання відповідача від неправомірних дій, а відібраний відповідачем газ міг бути реалізований промисловим споживачам за діючими цінами для промислових споживачів. Відтак, у нього, позивача, на підставі ст. 22 ЦК України виникло право на відшкодування збитків, завданих у результаті порушення його цивільного права відповідачем. Позивач вважає, що згідно ст. 387 ЦК України має право на витребування свого майна від відповідача як від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави ним заволоділа. Підстави виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Зокрема, ст. 1213 ЦК України передбачає, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість. Також позивач послався на положення ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, які регламентують питання підстав відповідальності за завдану майнову шкоду та способів її відшкодування. В частині розміру збитків, що підлягають відшкодуванню, позивач зазначив, що відповідно до положень п. 2 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99 № 2246 побутовий споживач - це фізична особа, яка отримує природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень. Об'єкт, на якому було проведено перевірку, не відноситься до житлового фонду, а є нежилим приміщенням, яке призначене для промислового виробництва джему. В даному приміщенні відповідач, який є засновником та головою фермерського господарства, вже котрий рік займається виробництвом продукції (джемів, соків та ін.) та отримує прибутки, доказами чого є статті в мережі інтернет, а також те, що згідно наявної на сайті ДП "Інформаційно-ресурсний центр" офіційної інформації виробництво фруктових і овочевих соків, інші види перероблення та консервування фруктів і овочів є одними з основних видів економічної діяльності фермерського господарства "Тізеш". Відтак, природний газ використовувався відповідачем не для задоволення комунально-побутових потреб, а для здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, а тому при обчисленні вартості природного газу прийнято до уваги ціни, встановлені для такої категорії споживачів, як промислові споживачі. Також позивач вказав на те, що згідно п. 5.13.2 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 618 якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму про транспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача. Розрахунком суми понесених ним, позивачем, збитків, проведеним на підставі акту про виявлені порушення, встановлено, що сума збитків (вартість природного газу) за несанкціонований відбір становить 250075,28 гривень. З огляду на викладене, з метою захисту свого порушеного права позивач просить стягнути з відповідача дану суму. Представник позивача Естінко Т.М., яка діє на підставі довіреності від 26.12.2014 року № 07/03д (а.с. 148), в судовому засіданні позов підтримала, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві та поясненні від 21.11.2014 року № 4045 (а.с. 123, 124). Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач, якого про час і місце судового розгляду було повідомлено у встановленому порядку, в судове засідання не з'явився, приймав участь у справі через представника. Представник відповідача [PERSON], який діє згідно довіреності від 11.06.2014 року (а.с. 84), у судовому засіданні проти позову заперечив та надав пояснення, аналогічні по суті викладеному у клопотанні від 18.12.2014 року (а.с. 141). Позовні вимоги вважає недоведеними, у задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог - фермерського господарства "Тізеш", в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце судового розгляду третю особу було повідомлено належним чином, відомості про причини неявки до суду не поступали. Суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності представника третьої особи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав про те, що 07.08.2013 року ним спільно з [PERSON], [PERSON], як працівниками Виноградівської філії ПАТ «Закарпатгаз» в с. Братово, ФГ «Лізеш» було проведено перевірку наявності природного газу. Наявність газу перевірялось шляхом включення газових приладів. Здійснювалось фотографування. У зв'язку з виявленми порушеннями було викликано працівників міліції, яких [PERSON] до огляду не допустив. Також [PERSON] відмовився підписувати складений акт. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав про те, що 07.08.2013 року ним спільно з [PERSON], [PERSON], як працівниками Виноградівської філії ПАТ «Закарпатгаз» проводилось відпрацювання об'єктів на рахунок безпеки та правильності підключення до газової мережі. У с. Братово виявлено порушення. Включалась газова плита, інші прилади були під»єднані до газової мережі. За наслідками складено акт. Газовий лічильник без цифр. Викликано працівників міліції, яких [PERSON] до огляду не допустив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав про те, що у серпні 2013 року ним спільно з [PERSON], [PERSON], як працівниками Виноградівської філії ПАТ «Закарпатгаз», при проведенні перевірки на консервному заводі «Тізеш» виявлено саморобну газову горілку, інші газові прилади, які при включенні працювали. Власником на їх пропозицію не було надано документацію по запуску газу. При перевірці особовий рахунок був відсутній. На стояку газопостачання знаходилась зелена охоронна пломба за відповідним номером ПАТ «Закарпатгаз», яка встановлена кимось з працівників Виноградівської філії «ПАТ Закарпатгаз» з порушенням. Пошкоджена не була. Викликано працівників міліції, яких [PERSON] до огляду не допустив. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є головою та засновником юридичної особи - фермерського господарства "Тізеш. Основними видами економічної (КВЕД 2010) діяльності фермерського господарства "Тізеш" є: Код КВЕД 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, Код КВЕД 01.46 Розведення свиней, Код КВЕД 1032 Виробництво фруктових і овочевих соків, Код КВЕД 1039 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів, Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Відповідачеві належить на праві приватної власності цех по виробництву джему, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 07 серпня 2013 року представниками Виноградівської філії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" (далі - ПАТ "Закарпатгаз"), а саме: начальником філії [PERSON], в.о. начальника ВОРПГ [PERSON] та майстром ВОРПГ [PERSON] у даному нежитловому приміщенні проведено перевірку на наявість споживання природного газу, за результатами якої складено акт. Дані обставини стверджуються поясненнями представників сторін в судовому засіданні, а також дослідженими судом письмовими доказами, а саме: копіями титульного та першого аркуша статуту фермерського господарства "Тізеш" (а.с. 30, 31); копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2010 року, серія АВ № 723874, виданого Неветленфолівською сільською радою (а.с. 21) та копією витягу про державну реєстрацію прав, виданого комунальним підприємством "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації" 28.12.2010 року, номер витягу 28532468 (а.с. 20); копією акту від 07.08.2013 року, складеного представниками Виноградівської філії ПАТ "Закарпатгаз" (а.с. 14); іншими письмовими доказами, та ці обставини в судовому засіданні представниками сторін не оспорювались. У відповідності до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 2 даної статті ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, виходячи із наведеного, змісту позовних вимог та характеру спірних правовідносин, у даній справі позивач повинен довести факт несанкціонованого споживання природного газу, внаслідок чого йому завдано збитки та їх розмір, тобто, факт порушення його права, а також те, що збитки завдано в результаті порушення його права відповідачем. Одним із доказів, представлених позивачем на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, є акт від 07.08.2013 року, складений представниками Виноградівської філії ПАТ "Закарпатгаз" за результатами перевірки належного відповідачеві цеху по виробництву джему на наявість споживання природного газу (а.с. 14). У даному акті вказано, що при проведенні перевірки виявлено порушення конструкції (схеми пломбування) на ввідному крані, що призвело до самовільного підключення у газорозподільчу мережу ПАТ "Закарпатгаз" та несанкціонованого відбору природного газу, відсутність вузла комерційного обліку природного газу та відсутність дозвільних документів на газифікацію та підключення до мережі системи газопостачання, що порушує ряд нормативних документів. На момент проведення перевірки до мережі системи газопостачання було підключено таке газоспоживаюче обладнання: плита газова (ПГ-4) - 1 шт., котел-колонка "VAILANT" - 24 kw, ВПГ "JUNKERS" - 18 kw, промисловий чан для виготовлення продукції консервних джемів - 1,3 м3/год., самовиготовлений пальник - 50 kw. Наявність у мережі газу на факт його відбору перевірено шляхом вмикання газових приладів. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, порушення, зафіксовані в акті перевірки, є правопорушеннями на ринку природного газу, які передбачені пунктами 2 (несанкціонований відбір природного газу), 7 (несанкціоноване втручання в роботу Єдиної газотранспортної системи України), 8 (самовільне під"єднання до Єдиної газотранспортної системи України, зривання або пошкодження цілісності пломб, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу), 13 (порушення технічних регламентів, норм, правил і стандартів), 15 (невиконання вимог Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо встановлення вузлів обліку природного газу) ч. 2 ст. 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу". Зокрема, мали місце порушення п. 3.17 Правил безпеки систем газопостачання України, пунктів 4.1, 4.4 Порядку доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України, п. 3.1 Правил користування природним газом для юридичних осіб та ін. Заперечуючи проти викладеного в акті представник відповідача вказав на те, що відповідач не міг здійснити самовільне підключення до діючої газової мережі, оскільки він не має для цього відповідної кваліфікації та спеціального обладнання, необхідний комплекс робіт може бути виконаний тільки працівниками ПАТ "Закарпатгаз". Ці заперечення суд приймає до уваги у зв"язку з тим, що вони підтверджені, зокрема, фотознімком наданим представником позивача на обґрунтування завлених вимог та показаннями свідка [PERSON] Останній зазначив, що на стояку газопостачання об»єкта на якому проводилась перевірка, знаходилась охоронна пломба за відповідним номером ПАТ «Закарпатгаз». Поряд з цим така поломба була встановлена кимось з працівників Виноградівської філії «ПАТ Закарпатгаз» з порушенням, оскільки газ надходив до газового обладнання при тому, що пломба пошкоджена/зірвана не була. На думку суду, не заслуговують на увагу інші заперечення представника відповідача щодо того, що фотографії не є належними доказами, оскільки не зрозуміло, що саме на них зображено, і де їх зроблено. До такого висновку суд прийшов з огляду на те, що свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] дали показання, що при проведенні перевірки здійснювалась фотозйомка, зокрема, таку проводив свідок [PERSON] Докази протилежного, зокрема, того, що зображене на фотографіях не відповідає дійсності, суду не представлено. В обгрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що в результаті одного з порушень, яке передбачене п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а саме: несанкціонованого відбору природного газу, позивачеві завдано збитки у формі упущеної вигоди, тобто, не отримано доходи, які він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене. У відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" несанкціонованим відбором природного газу вважається відбір: з магістральних газопроводів, газорозподільних мереж або підземних сховищ газу за відсутності закуплених відповідно до договору обсягів природного газу; без укладення відповідного договору з постачальником; спричинений самовільним під'єднанням, споживанням природного газу з навмисно пошкодженими приладами його обліку або поза охопленням приладами обліку. Досліджуючи питання несанкціонованого відбору природного газу у належному відповідачеві цеху по виробництву джему за адресою: [ADDRESS], суд виходив з наступного. Згідно встановлених судом обставин та перевірених в судовому засіданні доказів суд не визнав доведеними факти самовільного під"єднання споживача природного газу за згаданою вище адресою у газорозподільчу мережу ПАТ "Закарпатгаз" шляхом порушення схеми пломбування на ввідному крані. Поряд з цим, представник позивача вказала в судовому засіданні також на наявність такої ознаки несанкціонованого відбору природного газу, як здійснення його без укладення відповідного договору з постачальником в порядку, передбаченому Правилами користування природним газом для юридичних осіб, затвердженими постановою НКРЕ від 13.09.2012 року за № 1181, відсутність вузла комерційного обліку природного газу. У відповідності до положень п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" газопостачальне підприємство (постачальник) - це суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює постачання природного газу безпосередньо споживачам згідно з укладеними договорами. Згідно ч. 1 ст.12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Представником відповідача не спростовано факт відсутності договору на постачання ПАТ "Закарпатгаз" природного газу до об"єкта, що знаходиться за адресою: Виноградівський район, с. Ботар (с. Братово), вул. Головна, 4/а та наявність вузла комерційного обліку природного газу. Таким чином, оскільки за згаданою вище адресою станом 07.08.2013 року здійснювався відбір природного газу за відсутності вузла комерційного обліку газу та без укладеного договору з ПАТ "Закарпатгаз", суд прийшов до висновку, що несанкціонований відбір природного газу мав місце. Наслідком такого несанкціонованого відбору є те, що фактично відбувалось споживання природного газу, проте оплату вартості газу не проведено, чим порушено право позивача та йому завдано збитки у розмірі вартості спожитого газу. Щодо розміру несанкціоновано спожитого газу, то суд враховує те, що у згадуваному вище акті перевірки від 07.08.2013 року зафіксовано наявність газу у мережі, а отже, несанкціоноване його споживання мало місце лише на момент проведення перевірки. У розрахунку споживання природного газу на об"єкті - цех по виробництву джему за адресою [ADDRESS] вказано, що такий проведено за період з 07.02.2013 року по 07.08.2013 року (а.с. 15). Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, зіслався на відсутність доказів, які б підтверджували об"єм спожитого газу. Суд вважає дані заперечення підставними, оскільки представник позивача в цій частині не навела жодних обставин та не представила докази, які б підтверджували несанкціоноване споживання газу протягом того проміжку часу, який вказаний в розрахунку, з урахуванням зазначеного в ньому обладнання, відтак, на думку суду, недоведеним є об"єм газу, який спожито, та виходячи з якого позивачем визначена вартість спожитого газу. Позивач просить застосувати до спірних правовідносин положення глави 83 ЦК України, яка регламентує питання набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, а також ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, які присвячені питанням відшкодування шкоди. Так, згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, у цих правових нормах закріплено, що відшкодувати збитки зобов"язана особа, яка їх завдала. Проаналізувавши встановлені у справі обставини, які підтверджені дослідженими судом доказами, суд прийшов до висновку, що між сторонами спору правовідносини не виникли та відповідач не є особою, яка порушила право позивача, а тому на нього не може бути покладено обов"язок відшкодувати збитки, при цьому суд виходив з таких мотивів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" законодавець визначає поняття побутових споживачів природного газу та споживачів. Так, згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону побутові споживачі природного газу (далі - населення) - фізичні особи, які отримують природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень. Споживачем у відповідності до п. 22 ч. 1 ст. 1 даного Закону є юридична особа або фізична особа-підприємець, яка отримує природний газ відповідно до договору про постачання природного газу та використовує його як паливо або сировину. Згідно викладених у позовній заяві мотивів на обґрунтування позовних вимог та пояснень представника позивача в судовому засіданні відповідач не є побутовим споживачем природного газу, він зобов'язаний був укласти договір на постачання газу у порядку, встановленому Правилами користування природним газом для юридичних осіб, вартість несанкціоновано відібраного газу обчислювалась за цінами для промислових споживачів. У згадуваному вище розрахунку споживання природного газу на об"єкті (а.с. 15) в якості причини розрахунку вказано "самовільне підключення підприємства до діючої газової мережі без вузла комерційного обліку газу". Відтак, у відносинах із позивачем щодо постачання природного газу до даного нежитлового приміщення, відповідач міг виступати виключно як представник фермерського господарства "Тізеш", яке очолює, а не як фізична особа. Тому суд вважає, що відсутні підстави покладати на відповідача обов"язок відшкодувати збитки, завдані позивачеві, лише з огляду на те, що він є власником приміщення, у якому на момент проведення перевірки відбувалось споживання природного газу юридичною особою. За встановлених обставин, оцінивши у відповідності до ст. 212 ЦПК України належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що права позивача відповідачем не порушено, позивачем не доведено факт завдання йому збитків саме відповідачем, тому правові підстави для задоволення позову відсутні. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed