Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

01 грудня 2015 року Міський протитуберкульозний диспансер м. Миколаєва звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію хворого на заразну форму туберкульозу [PERSON] до Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру для стаціонарного лікування. В обґрунтування вимог заяви вказано, що [PERSON] з 12.05.2014р. знаходиться на диспансерному обліку в Міському протитуберкульозному диспансері м.Миколаїв з приводу РРТБ (23.09.2015р.) обох легенів, при обстеженні у нього було виявлено відкриту форму туберкульозу. [PERSON] пройшов амбулаторне лікування, однак, на рентгензнімках відмічається негативна динаміка, а від стаціонарного лікування він ухиляється. В зв'язку із зазначеним заявник просить госпіталізувати [PERSON] в примусовому порядку до Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру для стаціонарного лікування заразної форми туберкульозу. Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримала. Крім того, вказала, що відмовою від лікування [PERSON] ставить під загрозу своє життя та життя дітей, які проживають із ним. [PERSON] в судове засідання не викликався, оскільки згідно наданих заявником даних він становить загрозу розповсюдження хвороби. Представник служби у справах дітей [PERSON] пояснила, що сім'я, яка складається з [PERSON], його цивільної дружини [PERSON], та дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку служби. Зі слів матері, [PERSON] є біологічним батьком дітей. До служби у жовтні 2015р. надходило клопотання із Протитуберкульозного диспансеру про те, що [PERSON] ухиляється від лікування, чим ставить під загрозу своє життя та життя та здоров'я оточуючих, зокрема, своїх неповнолітніх дітей. На час відвідування працівниками служби, вдома нікого не було, [PERSON] було надіслано роз'яснення щодо необхідності лікування. Тому служба вважає доцільним помістити [PERSON] до протитуберкульозного закладу для лікування. Суд, вислухавши сторони, вивчивши доводи заяви й матеріали справи, оглянувши амбулаторну карту [PERSON], встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Із матеріалів справи слідує, що [PERSON] знаходиться на обліку у Міському протитуберкульозному диспансері м.Миколаєва з 17.11.2014р. з приводу РРТБ (23.09.2015р.) обох легенів. Він лікувався амбулаторно протягом 8 місяців під патронажем медичної сестри Червоного Хреста, але у результаті лікування у хворого продовжується бактеріловиділення, та на контрольних рентгензнімках відмічається негативна динаміка. Та від стаціонарного лікування [PERSON] ухиляється. Згідно висновку ЛКК Міського протитуберкульозного диспансера № 359 від 13.11.2015 року у [PERSON] заразна форма туберкульозу, йому показано стаціонарне лікування у Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері строком на 8 місяців /а.с. 3/. Таким чином, на даний час [PERSON] є джерелом розповсюдження туберкульозу. У відповідності до\~статті 22 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", особи, які хворіють на особливо небезпечні та небезпечні інфекційні хвороби, є носіями збудників цих хвороб або перебували в контакті з такими хворими чи бактеріоносіями, а також хворі на інші інфекційні хвороби у разі, якщо вони створюють реальну небезпеку зараження оточуючих, підлягають лікуванню, медичному нагляду та обстеженням у стаціонарах відповідних закладів охорони здоров'я чи наукових установ. Згідно з ч. 1,3,5 \~\~ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз"\~примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Відповідно до ч. 5\~ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз"\~рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. У відповідності до\~ст. 283 ЦПК України\~заява про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу, який ухиляється від лікування, подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Відповідно до ч. 2\~ст. 286 ЦПК України\~\~рішення суду про задоволення заяви про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження лікування є підставою для обов'язкової госпіталізації або подальшого лікування особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність задовольнити заяву Міського протитуберкульозного диспансеру та в примусовому порядку госпіталізувати [PERSON] до Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру на строк три місяці.

Outcome: approved