Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

В жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулось до суду з вказаним позовом. Зазначало, що 17 січня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11108036000 за умовами якого банк передав у власність [PERSON] 50700 шв фр. під 8,49 % річних строком до 17.01.2014 року, а [PERSON]О зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Банком виконані зобовязання щодо надання кредиту, а відповідач порушив зобовязання щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом і тому станом на 26.06.2013 року у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 46806,45 шв. фр., що згідно курсу НБУ складає 400533,41 грн. з яких: 33739,31 шв. фр., що згідно курсу НБУ складає 288714,93 грн. - заборгованість за кредитом; 13067,14 шв. фр., що згідно курсу НБУ складає 111818,48 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом. На забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором між банком і [PERSON] 17 січня 2007 року було укладено договір іпотеки, за умовами якого позичальник передав в іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру, загальної площею: 51,7 кв. м., житловою площею: 29,3 кв. м., що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Краснодарська, буд. 171, корп. З, кв. 31, що належить заставодавцю підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.11. 2001 року. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, ПАТ "Дельта Банк», який є правонаступником прав та обов`язків акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» за цим договором просило в рахунок виконання основного зобов'язання щодо сплати заборгованості у сумі 46806,45 шв. фр, що згідно курсу НБУ складає 400533,41 грн.., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру 31, що розташовано за адресою м. Харків, вул. Краснодарська, буд. 171, корп. З шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON]О та його представник в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, про день і час слухання справи сповіщалися належним чином, заперечень на позов не надані. Залучена в якості співвідповідача [PERSON] в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомила, про день і час слухання справи сповіщалися належним чином, заперечень на позов не надані. Заслухавши пояснення представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 17 липня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і[PERSON] дійсно укладено договір про надання споживчого кредиту за № 11108036000, за умовами якого банк передав у власність [PERSON] 50700 шв фр. під 8,49 % річних строком до 17.01.2014 року, а [PERSON]О зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. На забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором між ним та банком 17 липня 2007 року було укладено договір іпотеки, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку банку належну йому на праві власності [ADDRESS], корп. З у м. Харкові. 17 червня 2009 року між банком і[PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору від 17.07.2007 року, за умовами якого сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту. (а. с. 20). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитним договором чітко передбачені умови та зобов'язання сторін, а позичальник в свою чергу взяте на себе зобовязання не виконав, факт існування заборгованості відповідачем не спростовано. Станом на 26.06.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 46806,45 шв. фр., (згідно курсу НБУ - 400533,41 грн.) з яких: 33739,31 шв. фр., ( по курсу НБУ 288714,93 грн.) . - заборгованість за кредитом; 13067,14 шв. фр., ( по курсу НБУ -111818,48 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом. Через наявність заборгованості у позичальника по сплаті кредиту банк прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, про що направив повідомлення іпотекодавцю (а.с. 37 -38). Зазначене повідомлення залишилось без реагування. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. За змістом ст. ст.\~33,\~35 Закону України "Про іпотеку"\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки: кв. № 32 по вул. Краснодарська, буд. 171, корп. 3 у м. Харкові, шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 08 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» і публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило право вимоги, зокрема, за укладеним 17 липня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і [PERSON] договором про надання споживчого кредиту, а ПАТ «Дельта банк» придбало право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором, що не оспорюється сторонами по справі (а.с. 42- 68). 03.06.2014 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який на час розгляду справи є чинним. Згідно даного Закону, протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки). Кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира [ADDRESS], корп. З у м. Харкові. має площу 51,7 кв. м., та є єдиним нерухомим майном, яке належить [PERSON] на праві власності, це підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.12.2015р. Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку, підлягають застосуванню вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та на час дії даного Закону, з зупиненням на час дії цього Закону виконання рішення суду. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних ПАТ "Дельта Банк" Відповідно до ст.88 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати понесені ним при подачі позову та апеляційної скарги. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved