Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевчук Зої Миколаївни про встановлення факту спільного проживання. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 23 лютого 2018 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук Зоєю Миколаївною відмовлено відповідачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутністю умов передбачених ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У зв`язку з чим просить встановити факт проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] до дня її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 21 листопада 2018 року ухвалою суду витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевчук Зої Миколаївни (01030, вул. Б.Хмельницького, 9-б, оф. 11, м. Київ) належним чином завірених матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 05 квітня 2019 року протокольною ухвалою замінено первісного відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевчук Зою Миколаївну належним відповідачем Київською міською радою. 13 червня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю. Дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] пояснив, що позивач проживав разом з матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Його мати була зареєстрована за іншою адресою. Свідок [PERSON] дала аналогічні пояснення. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , мати позивача (а.с. 9, 11), після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Судом було оглянуто спадкову справу, яка містить, зокрема, заяву позивача про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 50); інформаційний лист Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб від 13 лютого 2018 року, відповідно до якого в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач з 05 грудня 1978 року, та [PERSON] з 05 червня 1997 року (а.с.63). 23 лютого 2018 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з відсутністю умов передбачених ч. 3 ст. 1268 ЦК України та пропущенням строку для прийняття спадщини згідно ст. 1270 ЦК України (а.с. 85). Позивач просить встановити факт проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , у період з 05 грудня 1978 року до дня її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження позовних вимог позивач надав копії ковертів, з яких вбачається, що [PERSON] отримувала поштові листи за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-20), копію титульної сторінки медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.21), направлення [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] на здачу аналізів (а.с.22, 23, 24). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Приписами частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За статтею 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. З урахуванням роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови № 5 від травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Встановлені обставини свідчать, що позивач спільно проживав із [PERSON] з 05 грудня 1978 року до дня її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , вони були пов`язані спільним побутом. Між ними існували сімейні відносини і у них виникали взаємні права та обов`язки. Сім"я позивача та [PERSON] була створена на підставі, яка не заборонена законом і є такою, що не суперечить моральним засадам суспільства. Встановлення факту необхідно позивачу для прийняття спадщини. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] до Київської міської ради про встановлення факту спільного проживання задовольнити повністю: встановити факт проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , у період з 05 грудня 1978 року до дня її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved