Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог від 13 листопада 2019 року просив витребувати з володіння [PERSON] на його користь автомобіль марки «Рено Кенго», номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску; скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на вказаний автомобіль; визнати право власності на автомобіль марки «Рено Кенго», номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску за [PERSON] , а також стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що із 13 січня 2015 року йому на праві власності належав автомобіль марки «Рено Кенго», номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску. 14 січня 2017 року вказаний автомобіль був викрадений, у зв`язку з чим [PERSON] 17 січня 2017 року було подано до Святошинського УП ГУ НП у м. Києва заяву про злочин. Слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві під час розслідування вказаного правопорушення було встановлено, що 21 січня 2017 року від імені [PERSON] було підписано договір комісії № 3976/17/000514, відповідно до якого ТзОВ «СТОА-Автоторгсервіс» в особі директора Базильчука С.Г. приймає від [PERSON] на себе обов`язки з реалізації транспортного засобу марки «Рено Кенго», номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску. Того ж дня між ТзОВ «СТОА-Автоторгсервісу» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 3976/17/000514, відповідно до якого автомобіль марки «Рено Кенго», номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску - відчужено [PERSON] 25 січня 2017 року вказаний автомобіль [PERSON] знятий з обліку в ТСЦ 7141 РСЦ МВС в Черкаській області для наступної реалізації. Того ж дня за нотаріально посвідченою довіреністю від [PERSON] до [PERSON] перейшло право користування та розпорядження автомобілем марки «Рено Кенго», номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску. Звернувшись 26 квітня 2017 року до ТСЦ 7141 РСЦ МВС в Черкаській області з заявою про перереєстрацію вказаного автомобіля [PERSON] було відмовлено, оскільки з 31 січня 2017 року автомобіль значився Святошинським УП ГУ НП у м. Києві в розшуку. За результатами судової експертизи, проведеної Київським НДЕКЦ МВС України, встановлено, що підпис у договорі комісії № 3976/17/000514 [PERSON] не належить. Рішенням Рівненського міськрайонного суду Рівненської області від 11 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 14 березня 2019 року, визнано недійсним договір комісії від 21 січня 2017 року № 3976/17/000514, укладений між [PERSON] та ТзОВ «СТОА-Автоторгсервісу». Позивач зазначає, що вказане рішення свідчить про доведеність обставин вибуття автомобіля «Рено Кенго», номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, з його володіння поза його волі, тому на думку позивача, відповідач не є добросовісним набувачем вказаного автомобіля, що є підставою для витребування такого майна із його володіння. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 13 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 3 жовтня 2019 року. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 листопада 2019 року, яку внесено до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 6 листопада 2019 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, а 13 листопада 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, за підписом адвоката Ковтуна Ю.О., який діє від імені [PERSON] . У вступному слові 24 грудня 2019 року представник позивача [PERSON] - адвокат Ковтун Ю.О. позов в останній редакції підтримав та просив такий задовольнити, оскільки спірне майно вибуло із володіння власника поза його волею, відповідач не є добросовісним набувачем автомобіля, що є підставою для витребування такого майна із його володіння. Відповідач [PERSON] та його адвокат - Крушельницька М.Р. 24 грудня 2019 року у вступному слові заперечували щодо позовних вимог, просили в задоволені позову відмовити. Відповідач вказав, що він є добросовісним набувачем спірного майна, тому підстав для витребування з його володіння такого майна немає. Представник третьої особи - Черкаського регіонального сервісного центру МВС України Рябоконь В.І. у вступному слові 24 грудня 2019 року вказав, що при вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду. Додатково повідомив, що скасувати реєстрацію права власності на автомобіль марки «Рено Кенго», номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску неможливо, оскільки вказаний автомобіль з реєстрації знятий та на сьогодні все ще не зареєстрований. Провести дії щодо його реєстрації не можливо, так як автомобіль значиться в розшуку. Треті особи - Святошинське управління поліції у місті Києві та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про судове засідання судом були повідомленні, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки «Рено Кенго», номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску. (а.с.21) 17 січня 2017 року [PERSON] звернувся до слідчого відділу Святошинського ГУНП у м. Києві з заявою про вчинення злочину, а саме повідомив про викрадення його автомобіля марки «Рено Кенго», номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску. Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесенні 18 січня 2017 року до ЄРДР за № 1201710008000434 за ознаками злочину за ч. 2 ст. 289 КК України. Судом також встановлено, що згідно з договором комісії № 3976/17/000514 від 21 січня 2017 року [PERSON] передав ТзОВ "СТОА-Автоторгсервісу" автомобіль "Рено Кенго" номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску на реалізацію. (а.с.30) Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №3976/17/000514 від 21 січня 2017 року ТОВ "СТОА-Автоторгсервіс" продало автомобіль "Рено Кенго" номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, - [PERSON] за 12 500,00 грн. (а.с.31) 25 січня 2017 року вказаний автомобіль [PERSON] знятий з обліку в ТСЦ 7141 РСЦ МВС в Черкаській області для реалізації. (а.с.34) Згідно письмових показів свідка [PERSON] , які містяться в матеріалах кримінального провадження №1201710008000434, автомобіль "Рено Кенго" номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, йому продав за заниженою ціною [PERSON] . На право користування та розпорядження вказаним автомобілем 25 січня 2017 року була видана нотаріально посвідчена довіреність, якою [PERSON] надав [PERSON] право володіння, користування та розпорядження вказаним майном (а.с.43-46). Ці ж обставини [PERSON] визнано в судовому засіданні 24 грудня 2019 року. Слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві в межах кримінального провадження № 1201710008000434 автомобіль "Рено Кенго" номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску оголошено у розшук. Вказана підстава стала перешкодою [PERSON] у відчуженні цього транспортного засобу. За таких обставин, при спробі 31 січня 2017 року реалізувати автомобіль "Рено Кенго" номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, вказаний автомобіль був вилучений у [PERSON] та поставлений до спеціального майданчику. (а.с.58) Відповідно до постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №8 від 3 березня 2017 року автомобіль "Рено Кенго" номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, - повернуто [PERSON] (а.с.58) Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 14 березня 2019 року, визнано недійсним договір комісії від 21 січня 2017 року № 3976/17/000514 укладений між [PERSON] та ТзОВ «СТОА-Автоторгсервісу». (а.с.38-42) Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності визначають як повне і абсолютне панування особи над річчю. Згідно із ст. ст. 319, 328 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 330, 387-388 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Згідно з п.п.21, 22, 23, 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України. Майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Тому в такій ситуації пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Відповідно до ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст. 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні іншої особи. Згідно із ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 реституція, як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді, оскільки законодавство презюмує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду. Під час розгляду цієї справи судом також встановлено, що договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу від 21 січня 2017 року на користь [PERSON] , який було укладено ТОВ "СТОА-Автоторгсервіс" на підставі підробленого договору комісії, на даний час не оскаржено і такий є чинним. За таких обставин, власником автомобіля "Рено Кенго", номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, на даний час значиться [PERSON] . Оскільки вимог про визнання договору купівлі-продажу автомобіля від 21 січня 2017 року позивачем заявлено не було і [PERSON] не залучено до участі у справі в якості відповідача, то в задоволенні позову [PERSON] , про витребування вказаного автомобіля з володіння [PERSON] , скасування реєстрації права власності на такий автомобіль за [PERSON] та визнання права власності на транспортний засіб за позивачем - необхідно відмовити.

Outcome: dismissed