Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] в розмірі по 600 гривень, щомісячно. Однак на сьогоднішній день, відповідно до збільшення прожиткового мінімуму для дітей, постійним зростанням цін на харчування, одяг, сума стягуваних аліментів є занадто малою для достатнього утримання дитини. Відповідач періодично сплачує аліменти на утримання сина, але цього не вистачає для його належного забезпечення, на придбання ліків та одягу, сума стягуваних аліментів є занадто малою. Вказує на те, що через хронічні хвороби вона щоразу втрачає здатність важко працювати та заробляти відповідні суми коштів для належного утримання їх спільного сина. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати на її користь з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 гривень щомісячно, на утримання сина - [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. Позивачка та її представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак позивач надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та участі її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст.169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року, з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 13 січня 2014 року і до досягнення ним повноліття (а.с.10). Із змісту ст. 180 СК України випливає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Суд вважає, що з часу винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний стан позивачки, яка сама виховує та утримує дитину та те, що через хронічні хвороби вона щоразу втрачає здатність важко працювати та заробляти відповідні суми коштів для належного утримання їх спільного сина, майновий стан відповідача, ту обставину, що він не має постійного місця роботи і його заробіток має мінливий характер, проживає окремо від сім'ї. Тому, суд вважає, що відповідач, як працездатний чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання неповнолітнього сина по 1000 гривень у місяць та враховуючи те, що згідно Закону "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6-ти до 18-ти років з 1 травня 2016 року, становить 1531 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим. Тому,

Outcome: partial