Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача посилаючись на те, що 22.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінан сова допомога» та [PERSON] було укладено договір позики №375480197 на суму 2 000,00 грн. зі сплатою відсотків та комісії строком на 6 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача (банківська картка [NUMBER]). Згідно до договору про відступлення права вимоги від 16.06.2014 року право стягнення боргу з боржників, згідно переліку та за умовами договору факторингу від 16.06.2014 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг», передано позивачу ТОВ "Колсантингова група «Ю.Д.К.». У зв»язку з чим, з моменту укладення договору про відступлення права вимоги від 16.06.2014 року, ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» є належним позивачем та стягувачем за договором позики. Відповідно до умов договору, відповідач зобов»язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40,00 гривень. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання позикодавцем грошових коштів у позику. Згідно п.8.2 Договору, Правила позики є невід'ємною частиною Договору. Згідно п.7.5 Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує позикодавцеві у розмірі 3 % від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки. 28.02.2014 року термін платежу за договором закінчився, але відповідач не виконав свої зобов'язання по договору та не повернув позику, не сплатив проценти та комісію. Позивач вказував на те, що на момент звернення позивача до суду заборгованість за договором позики відповідача склала: сума позики - 2 000,00 грн., проценти за користування позикою - 235,00 грн., відсотки за прострочення виплати позики - 3 600,00 грн., комісія за обслуговування договору позики - 40,00 грн., а всього 5 875,00 грн. 04.08.2014 р. відповідачу було направлено лист про наявну заборгованість з проханням її погасити, але заборгованість так і не була погашена. У відповідності до умов розділу 3 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики і настання юридичних прав та обов'язків, у тому числі: заповнюючи заявку на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», зазначивши інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати позику (номер банківської картки, строк дії). 22.02.2014 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 2 000,00 грн. на банківський рахунок відповідача (картка [NUMBER]), зазначений в заявці, що підтверджується платіжним дорученням №141 від 22.02.2014 року, яке засвідчує факт передачі грошових коштів від позикодавця до позичальника і факт укладання між ними договору позики у формі електронного документу. Позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №375480197 від 22.02.2014 року в розмірі 5 875,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду клопотання в якому просив справу розглядати у його відсутності, у клопотанні вказав, що позов він підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував представник позивача у своєму клопотанні. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір №375480197 на суму 2 000 грн. зі сплатою відсотків та комісії строком на 6 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка № [NUMBER]). Відповідно до п. 1.1 договору, за цим Договором Позикодавець зобов»язується надати Позичальникові грошові кошти в позику в сумі 2 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов»язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2.00 відсотків від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40 грн. Згідно до п. 1.4 договору, Позикодавець не пізніше 3 (трьох) днів з дати підписання договору позики Сторонами надає позику шляхом безготівкового перерахування суми позики на банківський рахунок Позичальника вказаний Позичальником у розділі 9 цього Договору. Згідно до п. 1.5 договору, строк дії договору 6 (шість) днів. Позика надається строком на 6 (шість) днів. В п. 1.7 договору вказано, що детальний розпис сукупної вартості позики зазначено в Графіку розрахунків, який є невід»ємною частиною цього Договору. Згідно до п. 2.2.2 п.п. 1,3 договору, Позичальник зобов»язаний своєчасно повернути позику, сплатити проценти за користування позикою та комісію за обслуговування договору позики в порядку визначеному цим Договором. У випадку прострочення сплати заборгова ності за цим Договором у повному обсязі або частково, сплатити нараховані проценти за користування позикою, виходячи з фактичного строку користування, включаючи день погашення. Відповідно до п. 3.1 договору, сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, який є невід»ємною частиною цього Договору. 28.02.2014 р. термін платежу за договором позики закінчився, але відповідач не виконав свої зобов'язання по договору та не повернув позику, не сплатив проценти та комісію. Згідно до Договору про відступлення права вимоги б/н від 16.06.2014 року, право стягнення боргу з боржників згідно переліку та за умовами Договору факторингу від 16.06.2014 р., укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг», передано ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.». У зв'язку з чим з моменту укладення Договору про відступлення права вимоги б/н від 16.06.2014 року ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» є належним позивачем та стягувачем за Договором позики. Згідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача за договором №375480197 від 22.02.2014 року станом на 29.09.2014 року складає: сума позики - 2 000,00 грн., проценти за користування позикою - 235,00 грн., відсотки за прострочення виплати позики - 3 600,00 грн., комісія за обслуговування договору позики - 40,00 грн. 04.08.2014 року відповідачу позивачем було направлено лист про наявну заборгованість з проханням її погасити, але заборгованість так і не була погашена. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», які затверджені наказом директора ТОВ «Манівео швидка допомога» №26/12-13 від 26.12.2013 року, визначають порядок і умови надання позикодавцем грошових коштів у позику. Відповідно до п.8.2 договору від 22.02.2014 року, невід'ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно до п.7.5 Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує товариству штраф у розмірі 9 відсотків від суми позики та 3 відсотки від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки. У відповідності до умов розділу 3 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики і настання юридичних прав та обов'язків, у тому числі: заповнюючи заявку на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», зазначивши інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати позику (номер банківської картки, строк дії). 22.02.2014 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 2 000,00 грн. на банківський рахунок позичальника (картка [NUMBER]), зазначений в заявці, що підтверджується платіжним дорученням №141 від 22.02.2014 року, яке засвідчує факт передачі грошових коштів від позикодавця до позичальника і факт укладання між ними договору позики у формі електронного документу. При вирішенні вказаного позову суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредито ром за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документо обіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді елетрон них даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обо в'язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відобра ження даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов'язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб'єктами електронного документообігу на договірних засадах. Згідно до ст. 7 вказаного Закону, оригіналом електронного документа вважається елект ронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автомра. У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Оригінал електронного доку мента повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред'явлений у візуаль ній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвід чене в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Як встановлено судом, відповідачем порушено умови укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] договору №375480197 від 22.02.2014 року щодо своєчасного повернення позики, сплати процентів та комісії. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором №375480197 від 22.02.2014 року у сумі 5 875,00 грн. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243, 60 грн. судового збору сплаченого позивачем, що підтверджується платіжним дорученням. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 509,512,514,526,530,610,611,612,631,1046,1048, 1049 ЦК України, Закону України "Про електронні документи та електронний документо обіг",

Outcome: approved