Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У квітні 2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (скорочене найменування ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулося до суду з указаним позовом на захист прав кредитора. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного 28 жовтня 2008 року договору приєднання, [PERSON] отримала кредит у розмірі 22000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Стверджуючи про неналежність виконання відповідачкою прийнятих зобов"язань, позивач заявив до стягнення кредитну заборгованість у сумі 37409грн., яка мала місце станом на 28 лютого 2014 року. Письмовою заявою від 19 вересня 2014 року представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" уточнила про надання відповідачці кредитних коштів у розмірі 12000грн. та збільшила розмір позовних вимог до 39252грн.08коп., що є кредитною заборгованістю станом на 30 червня 2014 року зі складовими: 17640грн.14коп. по тілу кредиту, 15582грн.30коп. по процентам за користування кредитними коштами, 750грн. комісії, 3172грн.40коп пені, 500грн. штрафу фіксованого розміру та 1757грн.57коп. процентної складової. У судове засідання представник позивача та відповідачка не з"явилися. У порядку ст.169 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідачки позовні вимоги не визнав, вказавши на те, що відповідачка не укладала кредитної угоди. Вислухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши докази у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна (зобов"язана) довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підтвердження вимог про стягнення кредитної заборгованості позивач представив договір приєднання, у розумінні ст.634 ЦК України, датований 27 жовтня 2008 року, укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого він є, та [PERSON] Договір складають заява клієнта з підписом від імені позичальниці, "Умови та правила надання банківських послуг", "Правила користування платіжною карткою", "Тарифи банку". За умовами кредитної угоди позивач надав позичальниці кредитну картку з лімітом коштів у розмірі 12000грн. під базову відсоткову ставку - 2.5% на місяць на зворотне зобов"язання щомісячного внесення 7% від заборгованості але не менше 50грн. та сплати інших платежів, визначених умовами кредитування з використанням кредитки універсальна. Як вбачається з виписки по лицьовому рахунку та розрахунку заборгованості, станом на 30 червня 2014 року, борг платежів складає 39252грн.08коп., у тому числі: 17640грн.14коп. - тіло кредиту, 15582грн.30коп. - проценти за користування кредитними коштами, 750грн. - комісія за обслуговування кредиту, 3172грн.40коп. - пеня, 500грн. і 1757грн.57коп. штрафи. В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору - ст.638 ЦК України. Порушенням зобов"язання ст.610 ЦК України визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У ході судового розгляду справи, за оспорювання відповідачкою факту укладання кредитного договору, судом на задоволення клопотання представника [PERSON], було призначено почеркознавчу експертизу. Згідно висновку №1703, датованого 17 листопада 2014 року, експерт надала категоричний висновок про те, що рукописні записи у розділах "Персональные данные", "Контактная информация", "Информация о трудоустройстве", "Дополнителные сведения", "Информация о доходах/расходах", "Клиент", "Дата", "Банковские услуги (заполняется банком)", крім слова "GOLD"; в розділі "Отметки банка" в графах "Дата открытия счета", "Дата выдачи карты и ПИН-конверта", а також підписи у графі "Клиент - "Подпись" (поряд з рукописним записом "27.10.2008"); у графі "Подпись клиента" в розділі "Отметки банка" в заяві 0215011400079855610 про надання кредитного ліміту від імені [PERSON], датованій 27.10.2008 року, виконані не [PERSON], а іншою особою. Позивачем інших доказів, щоб доводили ті обставини, на які він посилається в позовній заяві, суду не було надано. Суд вважає, що позивач не довів факту укладання з заявленою відповідачкою кредитного договору та передачі коштів. Підстави застосування правових наслідків за ст.ст.611,1049 ЦК України відсутні. На підставі ст.ст.79,86,88 ЦПК України суд присуджує на користь відповідачки з позивача, понесені нею і документально підтверджені судові витрати на проведення судової експертизи за квитанціями №№ПН1596, ПН1596РКО від 12 листопада 2014 року.

Outcome: approved