Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

06.12.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до [PERSON] про звернення стягнення на майно, в якій позивач просив суд: звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2007 року (зі змінами та доповненнями), а саме: [ADDRESS], загальною площею 187.6 кв .м., житловою 157.8 кв.м що розташована за адресою: [ADDRESS] ; шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», а саме, на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» від свого імені будь-якій особі - покупцю згідно договору купівлі - продажу за початковою ціною в розмірі 2 968 395 гривень, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до предмету іпотеки, тощо), необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № В-332/2 від 17.12.2007 року в розмірі 250 868,59 доларів США та 1 366 998,83 гривень; вилучити у [PERSON] та передати в управління Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Південний» нерухоме майно - [ADDRESS], загальною площею 187.6 кв.м, житловою 157.8 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2007 року (зі змінами та доповненнями), з метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням на період до його реалізації; закріпити за Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» права управителя, щодо нерухомого майна - [ADDRESS], загальною площею 187.6 кв .м. , житловою 157.8 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2009 року (зі змінами та доповненнями), а саме: вільного доступу (у тому числі шляхом примусового проникнення) представників управителя та інших осіб визначених управителем до нерухомого майна, що передано в управління; укладення договорів оренди нерухомого майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання нерухомого майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов`язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв`язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо-та газопостачанням, телефонним зв`язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством; інші права необхідні для здійснення належного управління майном; стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 44 525,92 гривень (т. 1 а.с. 2-5). 07.12.2016 Київським районним судом м. Харкова позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до [PERSON] залишена без руху та надано строк для усунення недоліків (т. 1 а.с. 6). 13.12.2016 ухвалою Київського районного суду м. Харкова після усунення Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» недоліків відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] , приватного нотаріуса Обухівського міського нотаріального округу Київської області Щура О.І., про звернення стягнення на майно, в якій позивач просив суд: звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2007 року (зі змінами та доповненнями), а саме: [ADDRESS], загальною площею 187.6 кв .м. , житловою 157.8 кв.м що розташована за адресою: [ADDRESS] ; шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», а саме, на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» від свого імені будь-якій особі - покупцю згідно договору купівлі - продажу за початковою ціною в розмірі 2 968 395 гривень, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до предмету іпотеки, тощо), необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № В-332/2 від 17.12.2007 року в розмірі 250 868,59 доларів США та 1 366 998,83 гривень; вилучити у [PERSON] та передати в управління Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Південний» нерухоме майно - [ADDRESS], загальною площею 187.6 кв.м, житловою 157.8 кв.м, що розташована за адресою : [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2007 року (зі змінами та доповненнями), з метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням на період до його реалізації; закріпити за Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» (ідентифікаційний код 20953647; місцезнаходження: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1) права управителя, щодо нерухомого майна - [ADDRESS], загальною площею 187.6 кв .м. , житловою 157.8 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2009 року (зі змінами та доповненнями), а саме: вільного доступу (у тому числі шляхом примусового проникнення) представників управителя та інших осіб визначених управителем до нерухомого майна, що передано в управління; укладення договорів оренди нерухомого майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання нерухомого майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов`язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв`язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо-та газопостачанням, телефонним зв`язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством; інші права необхідні для здійснення належного управління майном; стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 44 525,92 гривень (т. 1 а.с. 10-14, а.с. 70). 20.12.2016 ухвалою Київського районного суду м. Харкова задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову; накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , а саме [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; заборонено суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, що стосується [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (т. 1 а.с. 76-78, а.с. 98). 11.01.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшла змінена позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Обухівського міського нотаріального округу Київської області Щура О.І., про звернення стягнення на майно, в якій позивач просив суд: звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2007 року (зі змінами та доповненнями), а саме: [ADDRESS], загальною площею 187.6 кв .м. , житловою 157.8 кв.м що розташована за адресою: [ADDRESS] ; шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», а саме, на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» (ідентифікаційний код 20953647; місцезнаходження: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1) від свого імені будь-якій особі - покупцю згідно договору купівлі - продажу за початковою ціною в розмірі 2 968 395 гривень, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до предмету іпотеки, тощо), необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № В-332/2 від 17.12.2007 року в розмірі 250 868,59 доларів США та 1 366 998,83 гривень; вилучити у [PERSON] та передати в управління Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Південний» нерухоме майно - [ADDRESS], загальною площею 187.6 кв.м, житловою 157.8 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2007 року (зі змінами та доповненнями), з метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням на період до його реалізації; закріпити за Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» права управителя, щодо нерухомого майна - [ADDRESS], загальною площею 187.6 кв .м. , житловою 157.8 кв.м, що розташована за адресою : [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2009 року (зі змінами та доповненнями), а саме: вільного доступу (у тому числі шляхом примусового проникнення) представників управителя та інших осіб визначених управителем до нерухомого майна, що передано в управління; укладення договорів оренди нерухомого майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання нерухомого майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов`язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв`язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо-та газопостачанням, телефонним зв`язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством; інші права необхідні для здійснення належного управління майном; стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 44 525,92 гривень (т. 2 а.с. 1-9). Також, 11.01.2017 з боку представника позивача було заявлено клопотання про забезпечення позову, якою він просив з метою забезпечення позову накласти арешт [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, що стосується [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; заборонити державним органам вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією місця проживання/перебування осіб в [ADDRESS], розташованій за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 129-131). 12.01.2017 ухвалою Київського районного суду м. Харкова задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову; накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , а саме [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; заборонено суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, що стосується [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] (т. 2 а.с. 18). 13.03.2017 до Київського районного суду м. Харкова від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» надійшла заява про зміну позовних вимог, якою позивач просив суд: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: [ADDRESS], загальною площею 187.6 кв .м. , житловою 157.8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» права власності на [ADDRESS], загальною площею 187,6 кв.м., житловою площею 157,8 кв .м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № В-332/2 від 17.12.2007, що станом на 16.11.2016 складає 250868,59 доларів США та 1366998,83 гривні, у тому числі 208000,00 доларів США заборгованості зі сплати кредиту, 1063,11 доларів США заборгованості зі сплати %, 41805,48 доларів США заборгованості зі сплати прострочених процентів, 324894,03 гривні заборгованості зі сплати штрафних санкцій за кредитне обслуговування, 152387,05 гривень заборгованості зі сплати штрафу за несплачені в строк %, 889717,75 гривень заборгованості зі сплати пені за прострочення повернення кредиту, за вартістю визначеною на підставі оцінки майна виконаної суб`єктом оціночної діяльності у розмірі 2968395,00 гривень; стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 44 525,92 гривень (т. 2 а.с. 54-62). 18.04.2017 заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» задоволені, а саме: в рахунок погашення заборгованості ТОВ «РТІ трейд» перед Акціонерним банком «Південний» за кредитним договором № В-332/2 від 17.12.2007 року, що станом на 16.11.2016 складає 250868,59 доларів США та 1366998,83 гривні, у тому числі 208 000,00 доларів США заборгованості зі сплати кредиту, 1 063,11 долари США заборгованості зі сплати процентів, 41 805,48 доларів США заборгованості зі сплати прострочених процентів, 324 894,03 гривні заборгованості зі сплати штрафних санкцій за кредитне обслуговування, 152 387, 05 гривень заборгованості зі сплати штрафу за несплачені в строк проценти, 889717,75 гривень заборгованості зі сплати пені за прострочення повернення кредиту, за вартістю визначеною на підставі оцінки майна виконаної суб`єктом оціночної діяльності у розмірі 2 968 395,00 гривень: звернути стягнення на належний [PERSON] предмет іпотеки - [ADDRESS], загальною площею 187,6 кв. м., житловою площею 157,8 кв .м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» права власності на [ADDRESS], загальною площею 187, 6 кв. м., житловою площею 157 , 8 кв.м ., що розташована за адресою: [ADDRESS] , вартість якої становить 2 968 395,00 гривень, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (витрати по сплаті судового збору у розмірі 44 525,92 гривень. (т. 2 а.с. 108-113). 28.04.2017 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] , оскаржив заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2017. 19.05.2017 ухвалою Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу [PERSON] залишено без руху та надано строк для сплати судового збору, подання оригіналу платіжного доручення та виконання вимог статті 295 ЦПК України (т. 2 а.с. 130). 19.07.2017 ухвалою Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу [PERSON] було повернуто скаржнику (т. 2 а.с. 137). 13.09.2017 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] , повторно оскаржив заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 (т. 2 а.с. 145-149). 22.09.2017 ухвалою Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (т. 2 а.с. 152). Відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15.12. 2017. Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Виходячи зі змісту п. 11 ч. 1 ст. Розділу XIII ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. 27.12.2017 ухвалою Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу [PERSON] було повернуто апелянту (т. 2 а.с. 161). 24.04.2018 представник відповідача [PERSON] - адвокат Ципліцький Д.О. звернувся до суду з заявою про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 по справі № 640/19149/16-ц; просив скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 по справі № 640/19149/16-ц та просив призначити розгляд справи в загальному порядку. При цьому, представник відповідача, посилався на те, що відповідач не була повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки не отримувала судової повістки про виклик до суду, а тому не з`явилася в судове засідання з поважних причин. А розгляд справи у її відсутність позбавило можливості надати докази на захист своїх прав та оспорити доводи позивача (т. 3 а.с. 3-5). 21.05.2018 ухвалою Київського районного суду м. Харкова заяву представника відповідача задоволено; скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2017; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; призначене підготовче судове засідання (т. 3 а.с. 62-63). 25.02.2019 ухвалою Київського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Обухівського міського нотаріального округу Київської області Щура О.І., ТОВ «РТІ ТРЕЙД», про звернення стягнення на предмет іпотеки та призначено справу до судового розгляду. У ході підготовчого провадження та під час проведення підготовчого засідання судом були проведені наступні підготовчі дії: направлено сторонам копії позовних заяв та доданих до них документів, визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, представник позивача надав уточнену позовну заяву, якою просив суд: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: [ADDRESS], загальною площею 187,6 кв.м., житловою площею 157,8 кв .м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати, що з вартості предмета іпотеки підлягає сплаті вимоги Акціонерного банку «Південний» за кредитним договором № В-332/2 від 17.12.2007 року у розмірі 121773,58 (сто двадцять одна тисяча сімсот сімдесят три) долара США 58 центів; закріпити за Акціонерним банком "Південний" права управителя, щодо [ADDRESS], загальною площею 187,6 кв.м., житловою площею 157,8 кв .м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме: вільного доступу (у тому числі шляхом примусового проникнення) представників управителя та інших осіб визначених управителем до нерухомого майна, що передано в управління; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов`язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів з питань, що стосуються належного здійснення управління нерухомим майном; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; володіти, користуватися і розпоряджатися нерухомим майном у встановлених чинним в Україні законодавством; інші права необхідні для здійснення належного управління майном; встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме: [ADDRESS], загальною площею 187,6 кв.м., житловою площею 157,8 кв .м., що розташована за адресою: по [ADDRESS] , шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», а саме: надати право Акціонерному банку «Південний» на продаж [ADDRESS] , загальною площею 187,6 кв.м., житловою площею 157,8 кв .м., що розташована за адресою: по [ADDRESS] ; будь-якій особі-покупцеві; встановити, що після задоволення вимог Акціонерного банку «Південний» у визначеному обсязі, підлягають задоволенню вимоги інших кредиторів, відповідно до пріоритету встановленого Законом; визнати, що початкова ціна продажу предмета іпотеки, а саме: [ADDRESS] , загальною площею 187,6 кв.м., житловою площею 157,8 кв .м., що розташована за адресою: по [ADDRESS] , для його подальшої реалізації складатиме 2 944 077.85 (два мільйона дев`ятсот сорок чотири тисячі сімдесят сім) гривень 85 копійок; стягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 46287.92 (сорок шість тисяч гривень двісті вісімдесят сім) гривень 92 копійки; представник відповідача проти позову заперечував, відзиву на позовну заяву не надав; сторони не виявили бажання укласти мирову угоду, передати спір на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді. В судовому засіданні представник позивача Акціонерного банку «Південний» - адвокат Цогоєва О.А. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача -адвокат Ципліцький Д.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що [PERSON] є добросовісним набувачем майна, з банком не має ніяких боргових зобов`язань. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Щур О.І., ТОВ "РТІ ТРЕЙД", відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, в судове засідання не з`явились, про дату, час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуюче вищевикладене, суд розглядає справу за відсутності відповідача та третіх осіб, які неодноразово сповіщені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Правова позиція відповідача - [PERSON] в судовому засідання представлена її представником - адвокатом Ципліцьким Д.О. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд дзадовольняє позовні вимоги Акціонерного банку «Південний», виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.12.2007 між Акціонерним банком «Південний» та ТОВ «РТІ Трейд» укладено кредитний договір № В-332/2, відповідно до умов якого позивач, з урахуванням всіх змін та доповнень, зобов`язався відкрити третій особі - ТОВ «РТІ Трейд» кредитну лінію з максимальним лімітом 247000,00 доларів США, а ТОВ «РТІ Трейд» зобов`язався повернути кредит згідно графіку зниження ліміту кредитної лінії в строк до 29.02.2016 р. та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11,5 % річних (т. 1 а.с. 15-24). При цьому, в забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором, між [PERSON] та Акціонерним банком «Південний» було укладено договір іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В. за реєстровим № 6736, відповідно до умов якого (з урахуванням всіх змін та доповнень) [PERSON] передав в іпотеку належну йому на праві власності [ADDRESS] . Разом з укладанням договору іпотеки було накладено заборону відчуження вищевказаної квартири, про що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В. 17.12.2007 було зроблено відповідний запис, зареєстрований за № 6737 (т. 1 а.с. 25-47). У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення заборгованості. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2016 року по справі № 520/13920/15-ц за позовом Акціонерного банку «ПІВДЕННИЙ» до ТОВ «РТІ Трейд», [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «ТПК Укрторгімпорт» про стягнення заборгованості у солідарному порядку було задоволено вимоги позивача в повному обсязі (стягнуто 208000 доларів США - залишок заборгованості за основним боргом по кредиту; 16145,99 доларів США - прострочені проценти). Відповідно до ч. 1-2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Ч. 1 ст. 526 ЦК України, зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено в ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Тобто, між Акціонерним банком «Південний» та ТОВ «РТІ Трейд» виникли боргові зобов`язання на підставі кредитного договору (оформленого відповідно до вимог діючого законодавства України), які повинні були виконуватися належним чином. При цьому, суд доходить до висновку, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання, надав ТОВ «РТІ Трейд» кредит у сумі, передбаченої умовами кредитного договору, що жодним чином не оспорювали сторони в судовому засіданні протягом всього розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися в тому числі порукою та заставою. Згідно ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу України передбачає, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», передбачає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про іпотеку», іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання; 3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність. Іпотечний договір може містити інші положення, зокрема, визначення вартості предмета іпотеки, посилання на документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на предмет іпотеки, відомості про обмеження та обтяження прав іпотекодавця на предмет іпотеки, визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки. Кредитні зобов`язання ТОВ «РТІ Трейд» забезпечувались укладанням договору іпотеки з [PERSON] , щодо [ADDRESS] . Проаналізувавши зміст укладеного договору забезпечення, урахувавши належність оформлення, суд дійшов до висновку про відповідність іпотечного договору вимогам діючого законодавства України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Враховуючи зміст ч. 1 ст. 82 ЦПК України, що обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників, а також зміст ч. 4 ст. 82 ЦПК України, щодо обставин, встановлених рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, посилаючись також на наявні документи в матеріалах справи, суд доходить до висновку, що ні відповідач, ні треті особи не заперечують з приводу порушення ТОВ «РТІ ТРЕЙД» умов кредитного договору, які зумовили право позивача звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Відповідно до статті 38 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель на підставі рішення суду (або відповідного застереження в іпотечному договорі) може здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу будь-якій особі-покупцеві. Зазначене в повній мірі кореспондується з п. 4.1. договору іпотеки від 17.12.2007 року, який вказує, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною, погодженою сторонами у цьому договорі або за ціною, що визначається на підставі незалежної експертної оцінки, та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від і мені іпотекодавця. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення своїх вимог за рахунок переданого боржником (іншою особою) в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного банку «Південний» за своїм змістом та предметною складовою відповідають положенням ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку». Обґрунтованою є також вимога позивача про передачу йому в управління предмету іпотеки на період його реалізації. Так, відповідно до статті 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Як свідчать матеріали справи, не зважаючи на факт дії договору іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2007, предмет іпотеки, неодноразово змінював свого власника (протиріч пунктам 1.10.4, 1.10.7, 1.12., 2.3.2, 2.3.6., 2.3.7, 2.3.9., 2.3.10. договору іпотеки № 17_12/07-199 від 17.12.2007) (т. 1 а.с. 84-95). Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. При цьому, особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Вищезазначене в повній мірі кореспондується з висновками Верховного Суду, які в силу приписів статті 263 ЦПК України, повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, в Постанові Верховного Суду від 21.03.2018 в справі № 760/14438/15-ц зазначено, зокрема, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України "Про іпотеку" є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону України "Про іпотеку" суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання право власності на нього за іпотекодержателем. При цьому позивач не позбавлений відповідно до статей 38, 39 ЦК України можливості звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в інший спосіб, ніж визнання права власності на нього. В Постанові Верховного Суду від 04.04.2018 в справі № 922/1378/17 зазначено, що іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права на одержання задоволення своїх вимог за рахунок переданого боржником (іншою особою) в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Наявність на запису щодо права власності інших осіб на спірний предмет іпотеки за договором іпотеки не позбавляє позивача можливості реалізувати своє право іпотекодержателя, у тому числі в порядку, передбаченому статтями 38, 39 Закону України "Про іпотеку". Частиною 4 статті 13 Конституції України встановлено обов`язок держави забезпечити захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, в тому числі у судовому порядку. До таких суб`єктів належать, зокрема, юридичні особи та інші суб`єкти господарських відносин. Тобто можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі позасудового врегулювання спору, оскільки обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і позасудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. При цьому, термін "досудовий порядок врегулювання спору", який відповідно до положень частини третьої ст. 124 Конституції України може бути законом визначений обов`язковим, не є тотожним терміну "позасудовий спосіб захисту". Суд доходить до висновку, що позивач в межах розгляду справи ставить питання про застосування механізму реалізації його переважного права на іпотечне майно, передбаченого нормами статей 23, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку». При цьому, суд, враховуючи досліджені матеріали справи, доходить до висновку, що зміна власника іпотечного майна, свідчать про наявність перешкод щодо реалізації прав позивача як іпотекодержателя, та потребують застосування заходів забезпечення збереження предмета іпотеки шляхом передачі його в управління позивачу. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, до загальних засад цивільного судочинства віднесено справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. 1 ЦПК України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вищевикладених обставинах та

Outcome: approved