Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

26 березня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання його повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення [PERSON] навчання, що не є більше як до досягнення нею 23 років (а.с. 2-3). Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, надала суду відповідну заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі (а.с. 111). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі суду не надав. 29 травня 2018 року надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що [PERSON] є його донькою від першого шлюбу. З 2005 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 2009 року народження, та [PERSON], 2011 року народження, які також знаходяться на його утриманні. Крім того, на даний час він не працює, доходів не має, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/5 частини його доходу, просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно (а.с. 54-56). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджеється наданою позивачем копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 лютого 2000 року Краснолиманським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого повторно 12 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). [PERSON] є студентом 2 курсу та навчається за контрактом на денній формі навчання в Державному вищому навчальному закладі "Відокремлений структурний підрозділ Національного авіаційного університету Слов"янський коледж Національного авіаційного університету" за спеціальністю 071 Облік і оподаткування, строк навчання при виконанні навчального плану - по 30.06.2019 року (а.с. 13, 14). [PERSON] мешкає разом із позивачкою - [PERSON], та знаходиться на її утриманні (а.с. 10). Позивач несе додаткові витрати на оплату навчання, проїзд, придбання навчально-методичної літератури. Відповідач [PERSON] на підставі постанови суду від 27 листопада 2000 року виплачував аліменти на утримання [PERSON] щомісячно до досягнення нею повноліття (а.с. 11, 12). Після досягнення повноліття та продовження навчання [PERSON] перебуває на утриманні позивача [PERSON], відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 265 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що [PERSON] не працює, навчається на денній формі навчання за контрактом в іншому місті, що потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця навчання, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, стипендії не отримує, перебуває на утриманні позивача, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] на тяжкі захворювання не страждає, є працездатним, але не працює, доходів не має (а.с. 79, 107), на обліку в Закарпатському обласному центрі зайнятості як безробітний не перебуває (а.с. 83). На теперішній час відповідач одружений (а.с. 58) та має на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 57, 57 зворот). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу. Тому, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню частково, - відповідач має можливість і зобов'язаний виплачувати аліменти у зв'язку з продовженням навчання на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно до припинення навчання до 30.06.2019 року. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог п.3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 15.12.2017 року № 3674-17 та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80гривень.

Outcome: partial