Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, приватного підприємства "НИВА-В.Ш" в особі Філії № 16 Приватного підприємства "НИВА-В.Ш", [PERSON], третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремондс Україна" про визнання недійсним результатів аукціону, скасування актів державного виконавця та визнання права власності на транспортні засоби. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області знаходиться виконавче провадження № 36606312 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 06.02.2013 року по справі № 35-26-24-25/17-183-2011 про стягнення з КП «Одескомунтранс» на користь ТОВ «Ремондіс Україна» 2873427,31 грн. 09 січня 2014 року ПП «НИВА-В.Ш.» було проведено аукціон з реалізації арештованого майна, на якому було реалізовано транспортні засоби, належні КП Одескомунтранс», а саме: - транспортний засіб МАN 26.272, д/н [NUMBER], 1997 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 212179, виданим РЕВ №2 при УДАІГУМВС України в Одеській області 21.12.2010; - транспортний засіб МАN 26.293, д/н [NUMBER], 1997 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 262188, виданим РЕВ №2 при УДАІ ЕУМВС України в Одеській області 14.01.2011. За результатами проведення аукціону, вказані транспортні засоби були придбані [PERSON] за 51 700 грн. та 56 000 грн. відповідно. 9 січня 2014 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ЕУЮ в Одеській області Коваленко В.О. було складено Акти державного виконавця про реалізацію майна на аукціоні, які є підставою для видачі переможцю свідоцтва про придбання майна на аукціоні. КП «Одескомунтранс» вважає, що аукціон було проведено з порушенням норм чинного законодавства України, внаслідок чого було порушено права боржника (КП «Одескомунтранс») у виконавчому провадженні, а тому результати аукціону повинні бути визнані недійсними, а відчужені транспортні засоби підлягають поверненню позивачу. Таким чином,позивач просить визнати недійсними результати аукціону, проведеного 09 січня 2014 року Філією № 16 приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» в частині продажу лоту № 6: транспортний засіб МАN 26.272, д/н [NUMBER], 1997 року випуску, належний на праві власності КП «Одескомунтранс» та лоту № 7: транспортний засіб МАN 26.293, д/н [NUMBER], 1997 року випуску, належний на праві власності КП «Одескомунтранс», скасувати Акти державного виконавця про реалізацію транспортного засобу МАN 26.272, д/н [NUMBER], 1997 р. в та транспортного засобу МАN 26.293, д/н [NUMBER], 1997 р. в. на аукціоні від 10 січня 2014 року складених Коваленко В.О., головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області при примусовому виконанні виконавчого провадження № 36606312 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 06.02.2013 року по справі № 35-26-24-25/17-183-2011 про стягнення з КП «Одескомунтранс» на користь ТОВ «Ремондіс Україна» 2873427,31 грн. а також визнати за Комунальним підприємством «Одескомунтранс» право власності на вищезазначені транспортні засоби. В судовому засіданні представник позивача - Горовий А.О. позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідачі [PERSON], Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, приватне підприємство «НИВА-В.Ш» в особі Філії № 16 Приватного підприємства "НИВА-В.Ш" в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивача. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремондс Україна" в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, вважає позов Комунального підприємства "Одескомунтранс" таким, що не підлягає задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області знаходилося виконавче провадження № 36606312 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 06.02.2013 року по справі № 35-26-24-25/17-183-2011 про стягнення з КП «Одескомунтранс» на користь ТОВ «Ремондіс Україна» 2873427,31 грн. 09 січня 2014 року ПП «НИВА-В.Ш.» було проведено аукціон з реалізації арештованого майна, на якому було реалізовано транспортні засоби, належні КП Одескомунтранс», а саме: - транспортний засіб МАN 26.272, д/н [NUMBER], 1997 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 212179, виданим РЕВ №2 при УДАІГУМВС України в Одеській області 21.12.2010; - транспортний засіб МАN 26.293, д/н [NUMBER], 1997 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 262188, виданим РЕВ №2 при УДАІ ЕУМВС України в Одеській області 14.01.2011. За результатами проведення аукціону, вказані транспортні засоби були придбані [PERSON] за 51 700 грн. та 56 000 грн. відповідно. 10 січня 2014 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ЕУЮ в Одеській області Коваленко В.О. було складено Акти державного виконавця про реалізацію майна на аукціоні, які є підставою для видачі переможцю свідоцтва про придбання майна на аукціоні. Позивач КП «Одескомунтранс» посилається на те, що аукціон було проведено з порушенням норм чинного законодавства України, внаслідок чого було порушено права боржника (КП «Одескомунтранс») взяти участь у виконавчому провадженні, та бути присутнім при аукціоні. Але згідно матеріалів справи вбачається, що згідно листів № 1279, 1280 від 25.12.2013 року та поштового реєстру відправлення позивачу повідомили замовним листом про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, хоча таке повідомлення не передбачене жодною нормою. Порядок організації підготовки та проведення аукціонів з реалізації арештованого рухомого майна закріплений в наступних нормативно-правових актах: Законі України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року N 42/5 (надалі - Порядок). Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Згідно з п. 2.2. Порядку реалізацію майна шляхом проведення аукціону здійснює спеціалізована організація, а не орган ДВС чи його посадова особа, як стверджує позивач. Відповідно до п. 3.6. Порядку, організатор аукціону не пізніше ніж за 15 днів до дня проведення аукціону розміщує на відповідному веб-сайті інформацію про майно, що реалізується. Вказаний обов'язок ПП «НИВА-В.Ш.» виконало та розмістило відповідні інформаційні повідомлення на веб-сайті ДП «Інформаційний центр» Мін'юсту, що підтверджується доданими позивачем до позовної заяви роздруківками повідомлень. Надання оголошення в розділі «Рухоме майно» не є порушенням. Таким чином твердження позивача про те, що «відповідач свідомо опублікував оголошення про проведення торгів не у спеціальній категорії "2.21.0 Автомобільна техніка", а у загальному розділі "2.00.0 Рухоме майно" та що такі дії значно утруднюють пошук зацікавленими особами виставлених на продаж транспортних засобів» судом не приймаються судом до уваги. Також відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак, позивач не зазначає, які саме його права, свободи та інтереси були порушені, невизнані чи оспорені опублікуванням оголошення про проведення торгів не у спеціальній категорії "2.21.0 Автомобільна техніка", а у загальному розділі "2.00.0 Рухоме майно". З чого вбачається, що позивач фактично звертається до суду від третіх осіб (невизначеного кола суб'єктів), але ця позиція суперечить приписам ст.ст. 3,11 ЦПК України, відповідно до яких особа має право на звернення до суду лише за захистом своїх порушених або оспорюваних прав. Звернення до суду за захистом порушених прав невизначеного кола суб'єктів чинним Цивільним процесуальним кодексом України не допускається. Згідно Поряду реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року N 42/5, який безпосередньо регулює порядок організації та проведення аукціонів з реалізації арештованого рухомого майна (далі Порядок), не передбачено чітко визначеного кінцевого строку реєстрації потенційних покупців для участі в аукціонів ро кількості днів, що свідчить про його встановлення організатором аукціону в самостійному порядку. Таким чином твердження позивача, що «ще одним порушенням гарантованої законодавством можливості будь-кому брати участь у торгах є строк реєстрації учасників. Таким чином, відповідачами було обмежено можливість потенційних покупців для реєстрації та участі в аукціоні» не знайшли свого підтвердження. По-друге, як вже зазначалося вище, зміст цього твердження дозволяє зробити висновок про те, що позивач захищає інтереси невизначеного кола осіб, що в свою чергу грубо порушує процесуальні норми ст.ст. 3,11 ЦПК України. Згідно п 3.6. Порядку передбачено, що в інформаційному повідомленні повинно міститися окрім іншої інформації, зазначеної в цьому пункті, ще й інформація про стартову ціну. Згідно з п. 2.8. Порядку, стартова ціна лота - ціна, яка формується, виходячи з вартості майна, що виставляється на аукціон, зазначеної у заявці державного виконавця на реалізацію арештованого майна. Отже, стартова ціна це початкова ціна виставленого на аукціон майна. Відповідно до п. 4.6. Порядку, якщо ціна, запропонована учасником аукціону, який першим підняв квиток з номером, є більшою за ціну, запропоновану ліцитатором, то останній називає номер учасника й запропоновану ним ціну. Після повного розрахунку за придбане майно, на підставі протоколу державний виконавець складає акт про проведений аукціон і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби (п. 4.9. Порядку). Згідно вказаних норм Порядку вбачається, що в акті державного виконавця про проведення аукціону повинна зазначатися не стартова ціна майна, а продажна ціна, за якою його реалізовано на аукціоні і яка повинна бути більшою від стартової. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 13.01.2014 року внесені зміни до актів державного виконавця про реалізацію майна на аукціоні, складених 10.01.2014 року, а саме вважати вірним акт державного виконавця про реалізацію майна на аукціоні. (а.с. 30) Тому твердження позивача , що «Наявна також невідповідність між опублікованими на веб-порталі даними та зазначеними у Акті державного виконавця про реалізацію майна на аукціоні. Отже, ПП «НИВА-В.Ш.» було надано недостовірну інформацію про виставлене на реалізацію майно, що також могло вплинути на результати торгів», є безпідставним та необгрунтованим, тому не приймається судом до уваги. Система нормативно-правових актів в Україні будується залежно від місця органу, що видає акт, в ієрархії державного апарату. Всі нормативно-правові акти поділяються на: 1) закони; 2) підзаконні нормативні акти. Закон - це акт, прийнятий Верховною Радою України, що регулює найважливіші суспільні відносини і має вищу юридичну силу. Найбільшу групу в системі законодавства складають підзаконні нормативно- правові акти - акти державних органів, прийняті в межах своїх повноважень на підставі й на виконання Конституції та законів. Вони займають нижчий щабель у системі нормативно-правових актів (порівняно із законами), до них належать в т.ч. постанови Кабінету Міністрів України та акти міністерств і відомств. Згідно з ч. 4 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», порядок реалізації майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. Крім того, частина 4 статті 54 ЗУ «Про виконавче провадження» також зазначає, що реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, нормами спеціального нормативно-правового акту, який врегульовує правовідносини у сфері примусової реалізації арештованого державними виконавцями майна (до якого віднесене і заставне майно), чітко визначено, що саме до компетенції Міністерства юстиції України віднесено визначення порядку реалізації арештованого майна. Зважаючи на вказану ієрархію нормативно-правових актів, при проведені аукціону з реалізації арештованого рухомого майна Філія 24 ПП «НИВА-В.Ш.» правомірно керувалась «Порядком реалізації арештованого майна», затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 42/5 від 15 липня 1999 року, а не «Положенням про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 року № 1448. Суд звертає увагу, що спірне рухоме майно не відноситься до заставного майна, а підстави застосування норм по аналогії позивачем не зазначені. Отже, твердження позивача що застосування позивачем до спірних правовідносин Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 року № 1448 також є необґрунтованим та безпідставним, а тому також не приймається судом до уваги. Прилюдні торги є особливою формою правочину, оскільки за своєю правовою природою придбання майна з аукціонів належить до угод купівлі-продажу, які можуть бути визнані недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність угод. При цьому оформлення окремого договору купівлі-продажу майна законом не передбачено. Статтею 203 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, в тому числі про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Підставами визнання аукціонів недійсними є, як правило, порушення приписів нормативно-правових актів, якими встановлюється порядок реалізації арештованого майна. Порядок реалізації рухомого майна, на яке звернено стягнення, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999 року № 42/5, Законом України «Про іпотеку», а тому порушення їх норм є підставою визнання прилюдних торгів недійсними. Так, до підстав визнання аукціонів недійсними відносяться, зокрема, порушення проведення аукціонів, порушення вимог з організації, безпосереднього проведення та оформлення результатів аукціонів, які є суттєвими і вплинули на формування результатів аукціонів, а також продаж майна боржника. Дослідивши акт опису майна (а.с. 24), повідомлення про суму оцінки спірного майна (а.с. 29), протокола проведення прилюдних торгів (а.с. 31, 32) суд вказує, що оскільки всі дії працівників філії 16 ПП «НИВА-В.Ш.» по реалізації арештованого майна боржника були здійснені з дотриманням усіх вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ, Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999 року № 42/5 та інших нормативно-правових актів, тому для визнавання результатів аукціону недійсними підстав немає. Враховуючи, що суд не знайшов підстав для визнання недійсними результати аукціону, за наслідком цього, суд визнає, що відсутні підстави для визнання недійсними актів виконавця. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, суд приходить до висновку про те, що підстав для визнання за Комунальним підприємством "Одескомунтранс" права власності на транспортні засобі також не має. Суд, розглянувши справу у межах позовних вимог, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed