Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, яка була неоднооразово уточнена, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради, третя особа Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про скасування державної реєстрації права власності. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 16 червня 2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №11171034000 та №1117066000 від 16 червня 2008 року на підставі яких Банк надав позивачу кредит в розмірі 60 000 доларів США для його особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, а саме, на проведення ремонтних робіт житла, а саме - квартиру [ADDRESS] . В забезпечення виконання Кредитного договору, 16 червня 2007 року між позивачем та Банком було укладено іпотечний договір. Позивач набула право власності на Квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15 червня 2006 року, її вартість складала 6080,00 грн. У вказаній квартирі зареєстроване її постійне місце проживання, постійно проживають позивач та члени її сім`ї - чоловік, її батьки похилого віку, донька та її малолітній син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в квартирі з 2006 року. 13 лютого 2012 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» було укладено договір факторингу за №2, за яким Банк відступив ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за кредитом відповідно до якого відбувся перехід права вимоги, в тому числі і за зобов`язаннями позивача за Кредитним договором. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року стягнуто з позивача на користь ТОВ «Кей-Колект» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 212 238, 45 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього - 214 058,45 грн. Після отримання позивачем рішення суду, вона неодноразово зверталася з проханням до ТОВ «Кей-Колект» надати їй реквізити куди сплатити грошову суму стягнуту з неї за рішенням суду, також звертався і державний виконавець з листом до ТОВ «Кей-Колект» про надання реквізитів для перерахування грошових коштів за рішенням суду, але ця вимога була проігнорована ТОВ «Кей-Колект». 07.10.2014 року Державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чувашовою І.В. Постановою по виконавчому провадженню № ВП45152470 накладено арешт на майно та оголошена заборона на його відчуження на все майно позивача з метою виконання судового рішення Індустріального райсуду міста Дніпропетровська у розмірі 214 058,45 грн. Державний реєстратор Комунального підприємства "Реєстратор майнових прав" Петропавлівської селищної ради Жук Вадим Миколайович, незважаючи на накладений арешт, 23.08.2017 року здійснив незаконну перереєстрацію права власності на квартиру позивача за адресою: [ADDRESS] ТОВ «Кей-Колект». Квартира позивача за адресою: [ADDRESS] підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позивача та членів її сімї, загальна площа квартири не перевищує 140 кв. метрів. Крім того при реєстрації права власності, державним реєстратором не було прийнято до уваги, що в даній квартирі проживає та зареєстрована малолітня дитина, онук позивача [PERSON] , 2006 року народження. Також державним реєстратором Жуком Вадимом Миколайовичем, при прийнятті оскаржуваного рішення були порушені вимоги п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджених постановою Кабінету Мінісмтрів України від 25 грудня 2015 року №1127: «Для державної реєстрації права власності на підставі договорну іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодекржателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодержателя; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Позивач не отримувала Вимогу (попередження стосовно ухвалення рішення ТОВ « Кей-Колект» про усунення порушення основного зобов`язання, серія та номер:734541/F97, виданий 23.06.2017 року. Позивач не підписувала рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Вважає, що вищевказані підроблені документи були надані реєстратору для реєстрації. Просила суд: скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстратор майнових прав Петропавлівської селищної ради» Жука Вадима Миколайовича, яким 23.08.2017 року о 17:15:15 було винесено рішення про Державну реєстрацію прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1338073912101), а саме державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект», код ЄДРПОУ: 37825968, на квартиру № 2 , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», код ЄДРПОУ: 37825968, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого: 1338073912101) від 23 серпня 2017 року, здійснений державним реєстратором Жуком Вадимом Миколайовичем; повернути за позивачем право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] шляхом застосування реституції; поновити відомості щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року було відкрито провадження в цивільній справі та її призначено до розгляду до попереднього судового засідання. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2017 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб відчуження квартири [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», код ЄДРПОУ: 37825968, 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок, 8. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з наведених в позові підстав та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Вказав, що відсутність факту реалізації домовленості сторін щодо укладення окремої угоди про задоволення вимог іпотекодержателя за наявності відповідного пункту в договорі, який визначений, як застереження (розділ 5 договору іпотеки), наявність якого прирівнюється до угоди про задоволення вимог іпотекодержателя, та яке за змістом вимог Закону України "Про іпотеку" свідчить про те, що сторони домовилися про позасудовий порядок врегулювання спору, не є обставиною, яка обмежує державного реєстратора у здійсненні відповідної реєстраційної дії. Так, в матеріалах справи відсутні докази оспорювання договору про іпотеку повністю або ж у частині розділу 5 "Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя". Таким чином, позивач помилково стверджує про необхідність укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Також передчасним є висновок позивача про те, що з набуттям чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» неможливо звернути стягнення на предмет іпотеки. Чинність цього Закону на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права. Позивач вважає, що спірним Рішенням державного реєстратора порушені права дітей, але не враховує, що при укладенні договору іпотеки, права малолітніх дітей порушені не були, вони не були власниками та не користувалися нерухомістю, яка передавалася в іпотеку, не були зареєстровані на постійне місце проживання за адресою іпотеки. При укладенні договору іпотеки, іпотекодавець гарантував, що йому невідомі права інших осіб на предмет іпотеки, отже при укладенні договору, права малолітніх або і неповнолітніх дітей порушені не були. Щодо тверджень позивача про невручення вимоги. Вимоги були надіслані Позивачам, відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується, наявністю їх в матеріалах реєстраційної справи. Вважає позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради в судові засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. Представник третьої особи Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні, яке відбулося 11 травня 2019 року, просив ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11171034000, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 60 000 долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.06.2014 року. В забезпечення виконання Кредитного договору 16.06.2007 між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 11171034000/1, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] , вартість якої складає 435 087,00 грн. Відповідно до договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (яке є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк») відступило права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», в тому числі і щодо договору про надання споживчого кредиту № 11171034000 від 16 червня 2007 року та договору іпотеки № 11171034000/1 від 16 червня 2007 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11171034000 від 16.06.2017 року заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 212 238, 45 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього - 214 058,45 грн. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» відхилено, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року залишено без змін. 07 жовтня 2014 року Державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чувашовою І.В. Постановою по виконавчому провадженню № ВП45152470 накладено арешт на майно та оголошена заборона на його відчуження на все майно позивача з метою виконання судового рішення Індустріального райсуду міста Дніпропетровськад 26 грудня 2013 року у розмірі 214 058,45 грн. Державний реєстратор Комунального підприємства "Реєстратор майнових прав" Петропавлівської селищної ради Жук Вадим Миколайович 23 серпня 2017 року здійснив перереєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] ТОВ «Кей-Колект». Відповідно до витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за № 1213-409188-2017, [PERSON] з 24 жовтня 2006 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 10 березня 2017 року змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державнох реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 10 березня 2017 року. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 8323 від 01 листопада 2017 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно до преамбули Закону України від 01.07.2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV) з визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Згідно зі статтею 1 Закону №1952-IV він регулює відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У відповідності з частиною тринадцятою статті 15 Закону №1952-IV порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України. 25 грудня 2015 року постановою №1127 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені Порядком (пункти 6 - 9 Порядку). За правилами пункту 12 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для такої відмови, що визначені Законом №1952-ІV (пункт 23 Порядку). Пунктом 5 статті 24 Закону №1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев`ятою статті 15 цього Закону. Аналіз приведених норм матеріального закону дає суду підстави для висновку про те, що наявність у відповідному реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 19.05.2015 року у справі №21-121а15, яка відповідно до статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов`язковою для суду. Як вбачається з матеріалів справи, під час вчинення державним реєстратором КП «Реєстратор майнових прав Петропавлівської селищної ради» Жуком В.М. дій з державної реєстрації переходу прав власності на спірне нерухоме майно від позивача до ТОВ «Кей-Колект» діяла заборона відчуження цього нерухомого майна на підставі постанови по виконавчому провадженню № ВП45152470 державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чувашової І.В. від 07 жовтня 2014 року. Крім того, в судовому засіданні безпірно встановлено, що [PERSON] не отримувала вимогу (попередження стосовно ухвалення рішення ТОВ «Кей-Колект» про усунення порушення основного зобов`язання, серія та номер:734541/F97, виданий 23.06.2017 року та не підписувала рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, оскільки за адресою: [ADDRESS] , на яку було направлено вимогу знаходиться магазин, квартира виведенеа з житлового фонду, та за даною адресою вона не зареєстрована та не проживає, а зареєстрована за адресрою: [ADDRESS] . Доводи представника відповідача ТОВ «Кей-Колект» про те, що Законом України «Про іпотеку» та умовами договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, тому ТОВ «Кей-Колект» діяло в межах чинного законодавства і в державного реєстратора не було підстав для відмови в реєстрації права власності, а також про те, що при проведенні державної реєстрації права власності усі обтяження переходять до нового власника, є неспроможними, оскільки банком було подано заяву про державну реєстрацію переходу права власності на квартиру після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а державним реєстратором з порушенням Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Як зазначалося вище, наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Аргументи позивача про необхідність укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки у звязку з набуттям чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», порушення прав малолітньої дитини, яка зареєстрована у спірній квартирі не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не мають правового значення для вирішення цієї справи та не стосуються предмету позову. Відповідно до п.10 ПП ВСУ від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Тому позовні вимоги в частині повернення за позивачем права власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] шляхом застосування реституції задоволенню не підлягають. За змістом частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пунктів 4, 10 частини другої статті 16 ЦК способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з частино першою статті 393 ЦК правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Ураховуючи зміст приведених норм, суд доходить висновку про правильність обраного позивачем способу захисту порушеного права. За таких обставин відповідні дії та рішення державного реєстратора не узгоджувалися з вимогами чинного законодавства, отже заявлений позов має бути задоволений в частині скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно та поновлення відомостей щодо реєстрації права власності на нерухоме майно. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі по 352 грн. 40 коп.

Outcome: partial