Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , кошти на утримання (аліменти) в розмірі 2200,00 гривень щомісяця від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 2500,00 гривень щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В обгрунтування позовних вимог, позивачка вказала, що 28 грудня 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). У шлюбі народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Позивач вказує, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати свого сина, відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на його утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина повністю знаходяться на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання сина [PERSON] відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Також, позивач зазначає, що відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст.84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач вказує, що на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, що підтверджується довідкою від 01.09.2021 № 108/01-43, отримує допомогу в розмірі 860 гривень, що в теперішній час зовсім недостатньо для свого існування та ще й утримання сина; відповідач працює водієм тролейбусу у КП «Салтівське трамвайне депо», отримує заробітну платню у розмірі приблизно 13 000 гривень, і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2200 гривень щомісячно до повноліття дитини, які край необхідні для його існування і становлення, та на її утримання в розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років. 08.10.2021 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст.187ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі в порядку спрощеного провадження. 22.11.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Згідно відзиву, відповідач зазначає, що він неодноразово намагався добровільно домовитися з [PERSON] з-приводу сплати грошових коштів (аліментів) на утримання спільного сина [PERSON] . Однак, позивач номер особистого карткового рахунку не надавала, що підтверджується скріншотами листування з Позивачем у Viber. Щодо аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 2200,00 гривень. Відповідач не заперечує, оскільки відповідають критерію співмірності розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на 2021 рік. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] аліменти на її утримання підлягають частковому задоволенню у розмірі 1200,00 гривень щомісячно. Відповідач зазначає, що чинним законодавством України не визначено яку саме суму повинен сплачувати чоловік на утримання дружніш до досягнення дитиною трирічного віку та позивачем не надано до суду належних доказів на обґрунтування визначеного нею розміру аліментів на її утримання, а тому вважає за доцільне стягувати аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі 1200,00 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні не заперечувала проти відзиву відповідача та, також, не заперечувала проти часткового задоволення її позовних вимог, а саме стягнення аліментів на сина у розмірі 2200,00 грн. та аліментів на її утримання у розмірі 1200,00 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримала відзив на позовну заяву та просила врахувати його при постановленні рішення суду та задовольнити позовні вимоги в частині визнаній відповідачем. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 грудня 2019 року між мною [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який був зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 5932 (свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ). У шлюбі народився [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 24 липня 2021 року), батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 27.07.2021 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що є місцем проживання позивача. Крім того в судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами дитина проживає з матір*ю, позивач на час розгляду справи не працює, не може матеріально себе забезпечувати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідач є особою працездатного віку, аліментів іншим особам не сплачує. За змістом частини першої статті 160СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Позивач зазначає, що проживає з дитиною окремо від відповідача і постійно потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання, хоча має до того матеріальну можливість, так як є працездатною особою. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано. Стосовно вимог позивач про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, суд зазначає наступне. У відповідності до\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч.2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п.17\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В ч.1\~статті 183 СК\~зазначено, що частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 1\~ст.191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину у розмірі 2200,00 грн. визнав таким чином вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки відповідач, як батько дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та визнає позовні вимоги, суд задовольняє позов у розмірі 2200,00 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також матеріальне становище відповідача. Стосовно вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із статті 84 СК України закріплено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 393 ХМР від 04.10.2021 № 124/01-43 [PERSON] , [INFO] перебуває у відпусці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі наказу від 01.09.2021 № 84-К-2. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, доказів того, що відповідач має інших утриманців або інших аліментних зобов`язань суду не надано, визнає вимоги стосовно стягнення з нього на утримання дружини аліментів у розмірі 1200,00 грн., доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні суду також не надано. Крім того суд враховує посилання сторони відповідача, що на його утриманні перебуває його матір [PERSON] , яка є непрацездатною, оскільки є інвалідом II групи та не має можливості сама себе забезпечувати. Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 277128 [PERSON] є інвалідом II групи з 21 січня 2020 року. Інвалідність встановлена на строк до лютого 2022 року. Дата чергового переогляду - 21 січня 2022 року. Причина інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням військової служби. Згідно наданої відповідачем довідки з місця проживання про склад родини та реєстрацію від 10 листопада 2021 року № 5680 [PERSON] та його матір - [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . 4-57. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум від дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення на її користь з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1200,00 грн. щомісячно з моменту звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Згідно\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. Судовий збір у справі визначається судом виходячи із Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами, а саме, з відповідача підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру задоволених вимог по позові, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), Задовольняючи позовні вимоги, суд одночасно стягує з відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати цих сум.

Outcome: partial