Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Прокурор Богородчанського району звернувся в суд з позовом в інтересах держави - в особі Департаменту охорони здоров"я Івано - Франківської обласної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 1148,20 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Богородчанського районного суду від 27 лютого 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. [PERSON] 30 листопада 2013 року в с.Старі Богородчани Богородчанського району Івано - Франківської області вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння потерпілому [PERSON] Згідно довідки Івано - Франківської ОКЛ на лікування потерпілого [PERSON] витрачено 1148,20 грн. Витрачені кошти підлягають стягненню з відповідача. В судовому засіданні прокурор позов підтримав з викладених підстав. Представник позивача в поданій заяві просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний відшкодувати витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 1148,20 грн. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком суду, встановлено, що 30 листопада 2013 року в с.Старі Богородчани Богородчанського району Івано - Франківської області [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці господарсько - побутовий ніж кухонного призначення, промислового виробництва, наніс ним один удар в ділянку грудної клітки [PERSON], спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: колото - різаної рани передньої поверхні лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені, серцевої сумки, наскрізного ушкодження лівого шлуночка серця, що ускладнилось гемопневмотораксом та тяжким травматичном шоком, викликало необхідність проведення операцій по життєвих показах №444 "пункція лівої плевральної порожнини зліва за Бюлау", які згідно з висновком судово - медичної експертизи від 21.01.2014 року №6 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких що є небезпечними для життя в момент спричинення. Вироком Богородчанського районного суду від 27 лютого 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. Згідно довідки Івано - Франківської ОКЛ по історії хвороби №2326113 на лікування потерпілого [PERSON] витрачено 1148,20 грн, який знаходився на лікуванні у відділенні торакальної хірургії обласної клінічної лікарні з 05.12.2013 року по 19.12.2013 року з діагнозом "проникаюче ножове поранення грудної клітки зліва. Поранення серця лівого шлуночка" . Ч.3 ст.1206 ЦК України передбачено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верхового суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" від 07 липня 1995 року, витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Стягнення коштів здійснюється на підставі Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року. Фінансування закладу охорони злдоровя відповідно до ст.89 Бюджетного Кодексу України, здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету. Івано - Франківська обласна клінічна лікарня, у якій проводилось лікування особи, потерпілої від дій відповідача, перебуває у державній власності та фінансується з департаменту охорони здоров"я Івано - Франківської обласної державної адміністрації При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того підлягають стягненню в користь держави судовий збір.

Outcome: approved