Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Треті особи: Управління комунального майна і приватизації, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», СГІРФО Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, [PERSON], [PERSON] про визнання права користування житловою площею, визнання наймачем житлової квартири, визнання приватиза ції частково недійсною, поновлення права корис тування коридором та кухнею. В обґрунтування свого уточненого позову [PERSON] вказав, що на четвертому поверсі житлового будинку [ADDRESS] розташовані дві квартири, які розділяються загальним коридором. Одна з них - квартира № 29 складається з коридору 29-1 площею 2.6 м2, вбиральні 29-2 площею 1.1 м2, туалетної 29-3 площею 1.2 м2, кухні 29-4, площею 11.1 м2, житлової кімнати 29- 5, площею 21.1 м2, житлової кімнати 29-7 площею 23.2 м2, коридору 29-12 площею 15.5 м2, і кухні 29-6, площею 2.7 м2. (У правовстановлюючих документах більш пізнього часу площа кухні 29-6 визначена як 3.3 м2 ). Друга квартира - № 30 складається з кімнат готельного типу №№ 8, 9, 10, 11 з загальними службами 30-1 (коридор ), 30-3 (ванна), 30-4 (коридор), 30-5 (коридор), 30-6 (вбиральня), 30-7 (коридор), 30-12 (вбиральня), 30-13 (кухня). Вхідні двері всіх квартир виходять у загальний коридор площею 36.7 м2 . У висновку судової будівельно-технічної експертизи №1820 підтверджено існування квартир №№ 29, 30 згідно матеріалів первинної інвентаризації та зазначено, що вони були належним чином оформлені, відповідно дійсним нормативним документам із зазначенням усіх приміщень, які входять до складу кожної із квартир, а також вказано, що їх існування підтверджується і відповіддю в листі від 13.06.2005 за № 3230 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ДП «Завод ім. В.О. Малишева», де вказано: «согласно материалам первичной инвентаризации от 15.12.1953г. на 4-м зтаже жилого дома, по [ADDRESS], были расположены квартира № 29 жилой площадью 59.8 м2 , общей площадью - 78,5 м2 ; квартира № 30 жилой площадью 105.8 м2, общей площадью - 125.5 м2, которые имели помещение общего пользования № LIX, площадью 36.7 м2 ». Належними користувачами усіх приміщень квартири №29 є сім'я позивача, що складається з нього, його матері [PERSON] та бабусі [PERSON] Це підтверджується наступним. За договором купівлі-продажу, посвідченим у першій ХДНК 06.10.1995 р., права власності на квартиру № 27, а саме, приміщення 29-1, 29-2, 29-3, 29-4 і 29-5 перейшло до [PERSON] Вказаним приміщенням був присвоєний номер квартири 27, ще при їх приватизації попередньою власницею [PERSON] За рішенням Київського РВК міста Харкова №315-2 від 19.12.2000 р. [PERSON] на сім'ю з трьох осіб була надана друга житлова кімната комунальної квартири № 29 - приміщення 29-7 площею 23.2 м2. Таким чином, житлові кімнати квартири № 29 загальною площею 44.3 кв. м. повністю перейшли у користування сім'ї позивача. Це підтверджується рішенням Київського РВК м. Харкова №240-3 від 07.10.1997 р. і ордером на житлове приміщення №456/97, виданим 08.10.1997 р. Квартира № 27 і кімната 29-7, що знаходяться у користуванні сім'ї позивача, є самостійними об'єктами житлових правовідносин. Вони мають різне правове походження та різний правовий статус. Так, квартира № 27 Є об'єктом приватної власності, а кімната 29-7 відноситься до державного житлового фонду. На вказані житлові приміщення відкрито два особистих рахунка: 3718 - на квартиру № 27 і 3728 - на кімнату 29-7. На момент надання [PERSON] кімнати 29-7 позивач був неповнолітнім, але відразу цим житловим приміщенням став користуватися саме він. На цей час позивач вже доросла людина і бажає мати своє особисте житло, за яке сплачуватиме самостійно. Крім того, він хоче приватизувати кімнату, де мешкає. Перепоною для цього є те, що у кімнаті ніхто не зареєстрований і не визнаний наймачем. Проти його бажань не заперечують мати позивача [PERSON] і бабуся [PERSON] З питання реєстрації позивача його мати зверталася до начальника СГІРФО Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. З цього ж питання та з питання приватизації - до начальника дільниці №13 Київського району КП «Жилкомсервіс». З питання визнання наймачем - до начальника Управління обліку та розподілу житлової площі. Але жодне з цих звернень бажаного результату не дало, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Крім того, кімната 29-7, яка була надана сім'ї позивача на підставі рішення Київського РВК, є житловим приміщенням. Так, ст. 379 ЦК України, визначаючи поняття житла, вказує, що «житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інші приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них». Ч. 1 ст. 50 ЖК України - «Вимоги, що ставляться до жилих приміщень» - передбачає, що жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. «У квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення: насамперед кухні, передпокій, санвузли, внутрішньо квартирні коридори», а також інші службові приміщення /див. «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення. ДБН В.2.2-15-2005, п.2.22/. У цьому ж документі (ДБН В.2.2-15-2005, п.2.22. Додаток Б (обов'язковий). Терміни та визначення понять) чітко вказано, що мається на увазі під поняттями «квартира» та «житловий будинок коридорного (галерейного) типу». «Квартира - комплекс взаємопов'язаних приміщень, використовуваних для проживання однієї сім'ї різного чисельного складу або однієї людини, який включає (як мінімум): житлову (житлові) кімнату, кухню, ванну кімнату (душову), вбиральню (або суміщений санвузол), передпокій, комору чи вбудовану шафу. Житловий будинок коридорного (галерейного) типу - будинок, у якому квартири (або кімнати гуртожитків) мають виходи через загальний коридор (галерею) не менше ніж на двоє сходів». Складовою частиною загальної квартири №29 є коридор 29-12 площею 15.5 м, кухня 29-6 площею 3.3 м та балкон площею 4.1 м , що примикають до кімнати 29-7. Як відзначено у експертному висновку: «при обстеженні балкону площею 4.1 м встановлено, що плита конструкції балкону та його огородження примикають до зовнішньої стіни житлової кімнати 29-7, що надана у право користування гр. [PERSON] до квартири №27: на ширину, що включає в себе віконний проріз вказаної кімнати». Права на ці зазначені приміщення нашої сім'ї, а саме мої, грубо порушені. Мешканці квартири № ЗО (кімнати №8, 10, 11) приватизували своє житло, включив до складу квартир готельного типу вказані приміщення, а також загальний коридор площею 36.7 м . Після цього вони почали творити перепони у нашому користуванні загальним коридором, а приміщення 29-12 (коридор) та 29-6 (кухня) закрили зовсім, що стало приводом для звернення до міліції. Тривалий час наймачі кімнат готельного типу квартири №30 претендували на кімнату 29-7. Однак рішеннями Московського районного суду м. Харкова від 16.01.2001р. та від 04.02.2005р., які були залишені в силі апеляційними та касаційними судовими інстанціями, їм у позовах було відмовлено. Вказаними рішеннями було встановлено, що квартири №29 и №30 є самостійними, відокремленими, тому мешканці квартири №30 не можуть претендувати на приміщення квартири №29. Більш того, ці квартири розділені загальним коридором площею 36.7 м2. Окрім того, у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1820 чітко визначено, що: «коридор загального користування « 1» площею 36.7 м повинен знаходиться у користуванні власників (користувачів) всіх квартир (№№ 8А, 10А, 11А, 27) та житлової кімнати площею 23.2 м2 із складу комунальної квартири № 29 в досліджуваному будівельному об'ємі, тому що через це приміщення здійснюється вихід на зовні на дві сходові клітини - евакуаційні шляхи (основний та запасний)». Спори між мешканцями четвертого поверху будинку [ADDRESS] тривають з 1996 року по цей час, тому пропуск позивачем строку позовної давності у питанні визнання приватизації частково недійсною є формальним. 22.06.07 р. на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло за №2-07-293350 ПІ, в якому вказана загальна площа приватизованої квартири №8а у будинку [ADDRESS] 85.7 м2. 27.03.06 р. на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло за №2-06-264727 П2, в якому вказана загальна площа приватизованої квартири №10а у будинку [ADDRESS] 51.3 м2. Згідно договору купівлі-продажу, засвідченого Першою ХДНК 30.03.06р. ця квартира перейшла до [PERSON], а від неї згідно договору купівлі-продажу, засвідченого Першою ХДНК 06.11.06 р. до [PERSON], потім за договором купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом ХМТЮ [PERSON] 21.12.2012р., р. № 4102 до [PERSON] В усіх цих договорах купівлі-продажу зазначена така ж сама загальна площа квартири №10а -51.3 м2. 24.05.06 р. на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло за №2-06-264880 112, в якому вказана загальна площа приватизованої квартири №11а 39.0 м2. Така ж загальна площа 39.0 м2 вказана у подальших договорах купівлі-продажу на ім'я [PERSON], який було засвідчено Першою ХДНК 06.11.06 р. та на ім'я [PERSON], посвідченому приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 21.12.2012р., р. № 4102. Неправильність здійсненої приватизації квартири №30 коридорного типу полягає у тому, що у свідоцтвах про право власності на житло на квартири №№ 8а, 10а та Па невірно вказані їх загальні площі, бо до їх складу увійшли спірні приміщення. У складових частинах цих правових документів - технічних паспортах -у розділі «технічна характеристика квартири» вказані площі цих приміщень, а саме 36.7, 15.5, 3.3 м (загальний коридор, коридор та кухня). Тут же ж підкреслено, що загальна площа квартири вказана з відповідною частиною приміщень спільного користування. Це підтверджується і даними проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 1820, згідно яких зроблено однозначні висновки (с.11, пп. З, 4): «в розрахунках загальних площ квартир №№ 8А, 10А, 11А безпідставно враховані частки площ наступних приміщень: коридору (кухні) «II» (приміщення 29- 12) площею 15.5 м2, кухні «III» (приміщення 29-6) площею 3.3 м2, балкону площею 1.2 м2 (4.1*0.3). На час приватизації квартир №№8А,10А,11А на зазначені приміщення (коридор (кухня) « 11» (приміщення 29-12) площею 15.5 м2 , кухня «III» (приміщення 29-6) площею 3.3 м, балкон площею 1.2 м2 (4.1*0.3)) відсутні правовстановлюючі документи, що регламентують право користування цими приміщеннями мешканцями квартир Ж№ 8А, 10А: ПА або відповідні рішення щодо передачі цих приміщень будь-кому іншому». - «приміщення: житлової кімнати площею 23.2 м2 (приміщення 29-7), Коридору (кухні) «II» (приміщення 29-12) площею 15.5 м2 , кухні «ІІІ» (приміщення 29-6), площею 3.3 м2, балкону площею 1.2 м2 (4.1*0.3), які раніше входили до складу квартири № 29, знаходяться у власності держави та відносяться до державного житлового фонду, з якого житлову кімнату площею 23.2 м (приміщення 29-7) віддали у право користування власнику квартири № 27 [PERSON] Інші, вказані приміщення залишилися у державному житловому фонді, та право користування цими приміщеннями за власниками квартир №№ 8А, 10А, 11А, 27 відповідними рішеннями не встановлювалося». Згідно наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», п. 7: «Допоміжні приміщення передаються у спільну сумісну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах безоплатно і окремо приватизації не підлягають». На сьогоднішній день тільки квартира № 29 не є приватизованою. Квартири за номерами 8А, 10А, 11А , 27 знаходяться у приватній власності і не має можливості приватизувати повторно приміщення у складі квартир, які вже були приватизовані раніше. Під час виконання експертом розрахунків для варіанту 2 спірні приміщення було включено до складу кв. № 27, а саме: - коридор (кухня) «II» (приміщення 29-12) площею 15.5 м2; - кухня «III» (приміщення 29-6) площею 3.3 м ; - балкон площею 1.2 м2 (4.1*0.3). Загальна площа цих приміщень становить: 15.5+3.3+1.2=20 м" . Під час розрахунку площі квартири № 27 та площі кімнати « 29-7» з відповідними частками спільного користування коридору «І» (варіант 2) встановлено, що загальна площа кв. № 27 становить 63.1 м2 з відповідною часткою приміщення загального користування, яка складає 5.1 м (58.0+5.1=63.1). Загальна площа кімнати « 29-7» становить 28.9 м2 з відповідною часткою приміщення загального користування, яка становить 5.7 м (23.2+5,7=28.9). Тобто загальна площа кв. №№ 27, 29 становить 92.0 м2 (63.1+28.9=92.0) з відповідною часткою приміщення загального користування, яка складає 10.8 м (5.1+5.7=10.8). Квартира за номером 27 вже була приватизована і повтор?та приватизація приміщень за цим же номером квартири не може бути здійснена. Тому для уникнення зайвих ускладнень під час приватизації перелічені приміщення мають бути враховані у складі квартири за номером 29, яка має складатися з приміщень: - житлова кімната «приміщення 29-7» площею 23.2 м ; - коридор (кухня) «II» (приміщення 29-12) площею 15.5 м ; - кухня «III» (приміщення 29-6) площею 3.3 м ; - балкон площею 1.2 м (4.1*0,3). Таким чином загальна площа кв. № 29 становить 48.9м з відповідною часткою приміщення загального користування, яка становить 5.7м" (43.2+5.7=48.9). Загальна ж площа кв. № 27 має становити 43.1 м з відповідною часткою приміщення загального користування, яка складає 5.1 м2 (38.0+5.1=43.1). Загальна площа квартир №№ 27, 29 становить ті ж самі 92.0 м (43.1+48.9=92.0) з відповідною часткою приміщення загального користування, яка складає 10.8 м2 (5.1+5.7=10.8). Правильність такого розрахунку загальної площі для кв. № 27 (без урахування вищезазначених приміщень) - 43.1 м - підтверджено розрахунками експерта на сторінках 14 та 17 експертного висновку. Запропонований розподіл приміщень, які входять до складу квартир №№ 27 і 29, повністю відповідає поверховому плану первинної інвентаризації для квартири № 29, що є в справі, не суперечить розрахункам експерта та не порушує загального співвідношення між площами, що відносяться до кв. №№ 27, 29 з одного боку, та кв. №№ 8а, 10а, 11а з іншого боку. В судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради та третьої особи Управління комунального майна і приватизації проти позову заперечував за наступних підстав. Так, В матеріалах інвентаризаційної справи на квартиру № 27 по [ADDRESS] знаходиться рішення виконавчого комітету Київської районної ради від 19.12.2000р., № 315-2 та витяг з протоколу № 48. Відповідно до п.1.8. протоколу № 48 були внесені зміни до рішення Київського РВК від 01.10.1997р., № 240-3 та протоколу № 37 засідання районної житлової комісії при виконкомі. Згідно цих змін [PERSON] надано одну кімнату площею 23,2 кв.м у комунальній квартирі № 29 по [ADDRESS] з сім'єю 3 особи (вона, син, свекруха), додатково до приватизованої кімнати житловою площею 20,9 кв.м у квартирі № 27 по [ADDRESS]. На підставі вказаних рішень органу місцевого самоврядування був виданий ордер № 456/97 від 08.10.1997р. на ім'я [PERSON] зі складом сім'ї 3 особи: вона - [PERSON], її син - [PERSON], свекруха - [PERSON] Оскільки позивач, [PERSON] є сином [PERSON], входив та входить на сьогоднішній день до складу сім'ї [PERSON] він має право користування кімнатою, площею 23,2 кв.м., тому ця позовна вимога є безпідставною. У своєму позові [PERSON] наголошує, що кімната 29-7 знаходилася у його користуванні з моменту надання цієї кімнати матері [PERSON] До теперішнього часу, позивач з сім'єю займає цю кімнату, використовуючи на власний розсуд. От же, позовна вимога щодо визнання позивача по справі наймачем кімнати 29-7 площею 23,2 кв.м. є незаконною, у зв'язку з тим, що наведені вище рішення органів місцевого самоврядування, якими вказане приміщення вже надано у користування, на теперішній час, ніким не оскаржені, не визнані судом не чинними та протиправними. Порядок оскарження актів органів владних повноважень передбачений КАС України і відповідні позовні заяви повинні розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Згідно наведених вище рішень Київського РВК матері позивача на склад сім'ї з трьох осіб було надано одну кімнату площею 23,2 кв.м додатково до приватизованої кімнати житловою площею 20,9 кв.м у квартирі № 27 по [ADDRESS]. Таким чином, у приватній ізольованій квартирі № 27, яка має свої підсобні приміщення (кухня, санвузол), була збільшена житлова площа за рахунок наданої у користування кімнати площею 23,2 кв.м. Виникнення права користування на вказану житлову кімнату 29-7, площею 23,2 кв.м не тягне за собою виникнення у наймачів прав щодо суміжних підсобних приміщень № 29-12 площею 15,5 кв.м та 29-6 площею 3,3 кв. Квартири № 8А, № 10-а, № 11-а по [ADDRESS] приватизовані з приміщеннями загального користування: коридор № І площею 36,7 кв.м., коридор № 29-12 площею 15,5 кв.м, кухня № 29-6 площею 3,3 кв.м, а також коридорами, ванною, вбиральнями, кухнею № 30-1 -: -30-7, № 30-12, № 30-13. Щодо порушення житлового права позивача. У фактичному користуванні позивача та членів його сім'ї (усього 3 особи) знаходиться ізольована квартира № 27, яка згідно матеріалів інвентаризації 1995р., має житлову площу 44,1 кв.м, кухню 11,1 кв.м, ванну кімнату 2,4 кв.м, коридор 2,6 кв.м. Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28.05.2014 №1820 (арк.3) встановлено, що квартира №27 та надана до неї кімната « 29-7» мають підсобні приміщення - кухню, санвузли, міжквартирний коридор. Житлові кімнати цієї квартири сполучаються між собою дверним прорізом, вхід до житлової кімнати « 29-7» зі сторони коридору «І» закладений. Фактично встановлено, що квартира №27-ізольована, двокімнатна з кухнею та санвузлом. Умовою одержання наймачем, що проживає у комунальній квартирі ізольованого житлового приміщення є дотримання вимог щодо розміру житлової площі. Після надання зазначеного приміщення загальний розмір житлової площі не повинен перевищувати норму 13,65 кв.м. на одну людину, крім випадків, коли наймач чи член його сім'ї має право на додаткову житлову площу. Позивач просить суд визнати його наймачем кімнати 29-7 площею 23,2 кв.м., що значно перевищує встановлені норми жилої площі. Якщо за позивачем буде закріплено кімнату 29-7 по [ADDRESS], будуть фактично значно поліпшено його житлові умови за відсутності об'єктивних умов це робити, замінивши орган місцевого самоврядування, тобто Харківську міську раду. Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Харківська міська рада не порушувала права позивача, [PERSON] не звертався до Харківської міської ради з питання закріплення за ним спірного житлового приміщення, та не отримував відмови Харківської міської ради. З метою реалізації громадянами гарантованого Конституцією України права на житло, комплексного регулювання відносин по забезпеченню громадян, які проживають в місті Харкові, житловими приміщеннями, у тому числі тих, які потребують соціального захисту, здійснення громадського контролю та гласності при встановленні черговості на отримання житлової площі, її розподілу, належного обліку звільненого житла та укріплення законності в галузі житлових відносин рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009 року № 174/09 затверджено «Тимчасове положення про облік та розподіл житлової площі, що звільняється в місті Харкові». Питання пов'язані з обліком та розподілом ізольованих житлових приміщень, у тому числі з частковими комунальними зручностями, вирішуються Харківською міською радою відповідно до діючого законодавства України. Таким чином, позовна заява про визнання права користування житловим приміщенням повинна бути пред'явлена саме до Харківської міської ради, як власника житлового будинку по [ADDRESS], а не до управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради. Згідно ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Крім того, [PERSON] надано одну кімнату площею 23,2 кв.м у комунальній квартирі № 29 по [ADDRESS] з сім'єю 3 особи (вона, син, свекруха), додатково до приватизованої кімнати житловою площею 20,9 кв.м у квартирі № 27 по [ADDRESS]. В даній справі позивач - [PERSON], просить визнати за собою одноособово право користування кімнатою площею 23,2 кв.м, чим суттєво погіршуються житлові умови третіх осіб по справі - [PERSON] та [PERSON], крім того матеріали справи не містять відомостей щодо ставлення до позовної заяви [PERSON], але рішення по справі може суттєво обмежити її права користування спірною житловою площею. Згідно архівним даним за вказаною вище адресою, а також у відповідності до інвентаризаційних справ на приватизовані квартири №№ 8а, 10а, 11а по [ADDRESS] коридор 29-12 площею 15,5 кв.м, на який позивач просить суд поновити право користування - фактично є кухнею. В матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS], квартира 27 знаходиться лист КЖЕП № 5 від 26.02.2007р. № 117, згідно якого квартири № 29 в будинку [ADDRESS] згідно ордерів, будинкових книг та реєстрації в ЮКЕП-5 немає за винятком ордера № 456/97 від 08.10.1997р., виданого Київським РВК м. Харкова [PERSON] на квартиру 27 з подальшою відповідною зміною в ордері. З листопада 1997 року по 01.11.2002 року нарахування квартплати на кв. № 27 проводиться на об'єднану (згідно ордера) загальну площу 61,2 кв.м. З 01.11.2002 року відкритий окремий особовий рахунок на кімнату № 29 будинку № [ADDRESS], площею 23,2 кв.м, загальна площа квартири № 27 залишилася без змін - 38,8 кв.м. Відповідно до цього листа при передачі житлового будинку № [ADDRESS] в травні 1980р. на обслуговування КПЖЕП-5 передана кімната готельного типу № 7 житловою площею 23,2 кв.м, яка була передана мешканцям кімнат 8,9,10,11 (стара нумерація) у спільне користування. Кухні, розташовані у приміщеннях під № 12 площею 15,5 кв.м та під № 6 площею 2,7 кв.м за тією ж адресою у тому ж коридорі сплачуються мешканцями кімнат готельного типу № 8,9,10,11 (стара нумерація) з 01.01.1993р. по теперішній час. Вимога позивача щодо реєстрації його за вказаною адресою в квартирі № 29 нічим не обґрунтована. В позові не наведено жодних правових підстав для реєстрації у вказаній квартирі. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації квартира № 29 у житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] на теперішній час відсутня. Відповідно до листів КПЖРЕП № 2 Київського району від 26.04.2007 р., № 164, ЦРВ Харківенергозбуд" від 30.03.2007 р. № 518, ДКП „Харківкомуночиствод" від 19.11.2008 р. № 6738/ДС, КП „Харківські теплові мережі" від 13.11.2008 р. № 994, МР Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 16.08.2000 р. інформація в базах даних цих організацій щодо квартири № 29 відсутня Відповідно до ст.1 ЗУ „Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб (далі - жилої площі у гуртожитках) (з урахуванням положення частини другої статті 2 цього Закону), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Статтею 2 цього Закону визначено, що до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами.

Outcome: dismissed