Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/ або проживають у квартирі (предмет іпотеки) розташований за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Відповідно до п.11 укладеного договору № HAR0GL01270040 від 11.10.2007 р. банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 33 567, 12 доларів США строком до 10.10.2022 р. Відповідачка зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлегим кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПриватБанком та [PERSON] 12.10.2007 р. було укладено договір іпотеки № HAR0GL01270040, згідно з п. 33.3 якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 80,30 кв.м., житловою площею 51,50 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно на праві власності належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу. Свої зобов'яання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі, передбаченому умовами договору. Крім того, позивач посилається на те, що відповідачка своєчасно не надала банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору тобто не уиконала зобов'язань за кредитним договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 14.08.2012 р. суд ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на квартиру загальною площею 80,3кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк». Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України зввернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення мешканців. Позивач також вказує, що при прийнятті рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані 2 на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Вказані обставини підтверджуються письмовим повідомленням. Також позивач, посилаючись на ст.ст. 3, 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вказує, що наявність осіб, зареєстрованих у квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, та буде перешкоджати реалізації, тому зняття таких осіб з реєстрації є захистом прав іпотекодержателя. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подав письмову заяву, у який просить розглядати справу у відсутності свого представника, вказуючи, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, за відсутності відповідача проти заочного розглядлу справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, у телефонному режимі звернувшись з проханням про відкладення розгляду справи у зв'язку з її відрядженням. Суд розглядав справу у заочному провадженні, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 11.10.2007 р. позивач [PERSON] уклали договір HAR0GL01270040 та додаткову угоду № 1 від 21.07.2010 р., відповідно до умов якого отримала кредитні кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 26 778 доларів США з кінцевим терміном повернення 10.10.2022 р. згідно п.п.2.2.1. та 7.1 договору на придбання квартири, 1778дол.США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.1, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,03% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту, щомісячної сплати комісії за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 0% від суми виданого кредиту. (а.с.7-8). В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 80,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2007 р., обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 141400грн. (а.с.10-11). Згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14.08.2012 р. ухвалено таке рішення: Задовольнити позов ПАТ КБ «ПриватБанк». В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAR0GL01270040 від 11.10.2007 р. та додатковою угодою № 1 до нього від 21.07.2010р. в розмірі 42995,38 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 03.07.2012 р. становить 360959,76грн.: звернути стягнення на квартиру загальною площею 80,3кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк"з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк"всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселити [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS]. (а.с.16-17). Рішенням від 18.12.2012 р. судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області ухвалено наступне рішення: апеляційну скаргу [PERSON] задовольнити частково. Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2012 року в частині виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] скасувати і ПАТ КБ «ПриватБанк» у виселенні [PERSON] із вказаної квартири відмовити. Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки змінити. На підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] 12 жовтня 2007 року за р. № 48 звернути стягнення на чотрикімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] належну [PERSON] на погашення заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № HAR0GL01270040 від 11.10.2007 р. в розмірі 360 959, 76 грн. із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого ПАТ КБ «ПриватБанк» надати право від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом ) на стадії оцінки будинку. В інший частині рішення залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили 18.12.2012 р. (а.с.14-15, 16-17). У повідомленні № 30.1.0.0/2396 від 21.05.2013 р. на ім'я [PERSON] за двома адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] міститься вимога про виселення в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги її та всіх заінтересованих осіб згідно положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», добровільно звільнити нерухоме майно: квартиру загальною площею 80,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] разом із усіма незареєстрованими у предметі іпотеки членами сім'ї та іншими мешканцями (а.с.18). Як вбачається з реєстру поштових відправлень-рекомендованих листів від 24.05.2013 р. та квітанції поштового відділення від 26.05.2013 р. на ім'я [PERSON] було відправлене вказане повідомлення за двома вищезазначеними адресами ( а.с. 19-20). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .З нею зареєстрована мати- [PERSON]. (а.с.28, 90). Згідно довідки начальника Житлово-комунального підприємства № 1 [PERSON] за адресою : [ADDRESS] не зареєстрована. За адресою: [ADDRESS] ніхто не зареєстрований (а.с.116). Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.09.2013 р. скасовано ухвалу Куп'янського міськрайонного суду Харківської області про відкриття провадження (а.с.59). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, нет доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Тобто наявність підстав щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартири за адресою: [ADDRESS] належної [PERSON] не підлягає доказуванню. Як зазначене в ч. 4 ст. 9 Житлового Кодексу України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст. 106 Житлового Кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Такої ж позиції дотримується і суд вищої інстанції. Так, згідно ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", п. 43 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. зазначає, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. В судовому засіданні встановлено, що 24.05.2013 р. на виконання положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку» ПАТ КБ «ПриватБанк» направило [PERSON] повідомлення про добровільне звільнення спірної квартири протягом 30 днів з дня отримання вимоги. Оскільки відповідачка не звільнила квартиру, є підстави для її примусового виселення. Суд вважає, що у цій частині позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Разом з цим, при вирішенні питання щодо зняття з реєстрації відповідачки та інших осіб, суд надходить до наступних висновків. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до чт. 6 вказаного закону одним з документів, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - це паспорт громадянина України. Як свідчать вивчені матеріали справи, ні [PERSON] , ні її мати не зареєстровані за адресою місцезнаходження предмету іпотеки, тобто: [ADDRESS], вони ареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS]. Крім того, позивачем не залучений у якості сторони по справі орган, у компетенцію якого входить реєстрація місця проживання та місця перебування осіб . Виходячі з викладеного суд також вважає безпідставним зазначення позивачем у позові про виселення відповідачки та інших осіб, які зареєстровані у спірній квартирі, оскільки факт реєстрації відсутній. При таких обставинах суд вважає вимоги у цій частині не обгрунтованими і не находить підстав для їх задоволення. Судові витрати по справі, підтверджені документально (а.с.37, 134), у порядку п.) 6 ч. 2 ст. 79 та ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: partial