Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

15.04.2016 р. позивачка звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 12.09.2009 р. вони з відповідачем уклали шлюб, від спільного проживання у шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. На протязі шести місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, дітей виховує та утримує сама, відповідач повністю перестав піклуватися про долю їх дітей, зовсім не цікавиться їх фізичним, моральним вихованням, тому просить розірвати шлюбі, стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей та надати їй право на зміну прізвища з «Бодня» на дошлюбне «Маньо». Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити, та не надавати строк для примирення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, під час призначення справи до розгляду 31.05.2016 року був належним чином повідомлений про розгляд справи. Причини неявки суду невідомі. Суд ухвалив, за згодою позивачки, винести заочне рішення в справі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 12.09.2009 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають більше пів року, не підтримують жодних стосунків. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а є законні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від шлюбу з відповідачем позивачка народила двох неповнолітніх дітей, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання дітей, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги такі обставини. Позивачка утримує двох неповнолітніх дітей, ніде не працює, достовірних відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає, що розмір аліментів згідно ст. 183 СК України має бути у розмірі 1/3 частки усіх його заробітків (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Позивачка заявила вимогу про повернення їй після розірвання шлюбу з відповідачем дошлюбного прізвища "Маньо". Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначенням засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. За положеннями ч. 6 ст. 15 цього ж Закону, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Згідно ч. 8 ст. 15 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" про державну реєстрацію розірвання шлюбу в паспортах громадянина України робиться відмітка про розірвання шлюбу із зазначенням прізвища, імені та по батькові особи, з якою розірвано шлюб, та місця і дати державної реєстрації розірвання шлюбу. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність звернення позивачки в даному випадку до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану для вирішення питання про зміну прізвища на дошлюбне, у зв'язку з реєстрацією розірвання шлюбу. Правовою нормою, що міститься в ч.8 ст. 235 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Позивачка ж ставила питання про розірвання шлюбу з відповідачем в порядку позовного провадження. За наведених обставин у вимозі позивачки про повернення їй дошлюбного прізвища слід відмовити. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved