Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 12 серпня 2007 року відділом РАЦС Піщансьского РУЮ в Вінницькій області, актовий запис №28, дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , залишити проживати разом з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - " [PERSON] ", судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на юридичну допомогу, стягнути з відповідача. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 12 серпня 2007 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , та проживає разом з ним в одному будинку до цього часу, але фактично їхні сімейні стосунки припинені. В шлюбі з відповідачем в них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння, сварки. Вважає, що такий шлюб існувати далі не може, так як це суперечить інтересам кожного з них та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а тому просить суд шлюб розірвати. Відповідно до ухвали суду від 05 березня 2021 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено по цивільній справі судове засідання на 13 годину 00 хвилин 30 березня 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання 30 березня 2021 року не з`явилась, проте від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить розгляд справи провести без її участі, позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримує, зазначає, що з приводу визначення місця проживання неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу нею з відповідачем досягнуто взаємної згоди. Також, просить суд не стягувати з відповідача понесенні нею витрати на правничу допомогу адвоката та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 гривень. Після розірвання шлюбу просить залишит їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] в судове засідання 30 березня 2021 року не з`явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява, відповідно до якої він просить цивільну справу про розірвання шлюбу слухати в його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує, зазначає, що вони з позивачем досягли згоди щодо місця проживання їхніх спільних неповнолітніх дітей після розірвання шлююбу. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області (а.с.4). Під час перебування в шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно довідки Піщанської селищної ради Вінницької област № 995 від 10 лютого 2021 року, [PERSON] , [INFO] , є жителем [ADDRESS] , разом з матір`ю проживають діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що причиною розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин стали непорозуміння та часті сварки між подружжям. Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача до суду про підтримання позовних вимог та заяви відповідача про визнання позовних вимог. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи волевиявлення позивача їй після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". А тому, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, на підставі положень частини першої статті 142 ЦПК України, позивачеві з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (згідно квитанції № 0.0.2020808862.1 від 18 лютого 2021 року (а.с.10) та стягнути з відповідача на користь позивача 50% судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. відповідно до квитанції від 01 березня 2021 року позивач просить з відповідача не стягувати.

Outcome: approved