Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

03.06.2013 року представник позивача звернувся з вказаним позовом до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, після чого у березні 2014 року зазначена справа була передана за підсудністю на розгляд Криворізького районного суду Дніпропетровської області. Уточнивши востаннє позовні вимоги 28.10.2014 року, представник позивача просив суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КRP0GA0000000091 від 15.07.2008 року в розмірі 51 485,75 доларів США, що за курсом 7,99 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.04.2013 року складає 411 525,60 грн.: 1) звернути стягнення на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], до складу якого входить житловий будинок загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у уповноважених державою фізичних осіб, які здійснюють нотаріальну діяльність, відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з наданням повноваження ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» щодо реєстрації права власності у Державній Реєстраційній службі України на нерухоме майно (та земельну ділянку), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] від імені [PERSON], для чого надати право подавати, отримувати та розписуватись на необхідних документах згідно діючого законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (в т.ч., але не виключно, заяви, картки, рішення та витяги), з можливістю здійснення ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. 2) стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 15.07.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № КRP0GA0000000091, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 18 837,41 доларів США, в обмін на зобов'язання [PERSON] повернути вказані кредитні кошти шляхом надання банку щомісячного платежу, що включає в себе: заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості, комісію та інші витрати, передбачені Договором, з кінцевим терміном повернення 15.07.2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 15.07.2008 року між сторонами був укладений Договір іпотеки № КRP0GA0000000091, відповідно до якого Іпотекодавець - [PERSON] надав у іпотеку Іпотекодаржателю - позивачу по справі, належне на праві власності нерухоме майно - домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], до складу якого зокрема входить житловий будинок загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м. Усупереч умовам вищевказаного кредитного договору [PERSON] взяті на себе кредитні зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 29.04.2013 року утворилася кредитна заборгованість у розмірі 51 485,75 доларів США, що складає 411 525,60 грн., :яка складається із: - заборгованості за кредитом - 16 836,67 доларів США - заборгованості по відсоткам - 10 019,73 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом - 2 535,37 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язання - 19 612,48 доларів США - штрафу (фіксованої частини) - 31,29 доларів США - штрафу (процентної складової) - 2 450,21 доларів США З метою позасудового врегулювання спору позивачем на адресу [PERSON] направлялася письмова вимога про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором №КRP0GA0000000091 від 15.07.2008 року з повідомленням про можливість звернення стягнення на житловий будинок, у разі невиконання або неналежного виконання ним основного зобов'язання, проте до теперішнього часу вказана вимога залишена без задоволення, у зв'язку з чим, позивач і звернувся до суду за захистом свого порушеного права шляхом подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Лихограй Ю.В., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 73,74). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. На адресу суду повернулися поштові конверти з судовими повістками, які направлялися і за місцем його реєстрації, і за місцем знаходження його будинку, якими відповідач викликався в судові засідання на 06.05.2014 року, 04.06.2014 року, 04.07.2014 року, 27.08.2014 року, 25.09.2014 року та 28.10.2014 року з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 38,48,60,64,65, 71,72,76), що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових викликів на зазначені дати, однак вони вважаються такими, що вручені йому належним чином в силу п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (а.с. 23) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № КRP0GA0000000091 (а.с.12-14), відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 18837,41 доларів США, з яких: 16 000,00 доларів США - готівка на споживчі цілі, 480,00 доларів США - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 130,30 доларів США грн. - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 84,01 доларів США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також 2143,10 доларів США - на сплату страхових платежів, на строк з 15.07.2008 року по 15.07.2018 року, в обмін на зобов'язання [PERSON] використати кредит за цільовим призначенням, повернувши кошти у вигляді щомісячних платежів у сумі 315,41 Доларів США згідно Графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсоткам у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості (15,00 % на рік), винагороди та комісії (п.п. 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3., 8.1. Договору). Згідно з п.8.1. Кредитного договору періодом сплати вважається період з «15» по «19» число кожного місяця. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору кошти, отримані від Позичальника для погашення заборгованості по Кредиту, насамперед направляються на відшкодування витрат/збитків Банку згідно п.п. 2.2.9, 2.3.8. цього Договору, далі - пені згідно розділу 5 цього Договору, далі - простроченої комісії по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, а частина суми, що залишилася (у т.ч. сума, надана Позичальником понад суму щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за Кредитом, далі - комісії, далі - винагороди, далі - відсотків, далі - кредиту. За змістом п.п. 5.1., 8.4. кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, Позичальник має сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Крім того, згідно п. 6.4 кредитного договору при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 15.07.2008 року між сторонами був укладений Договір іпотеки №КRP0GA0000000091 (а.с.18-19), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області - [PERSON] 15.07.2008 року, відповідно до п. 35.3. якого Іпотекодавець - [PERSON] надав у іпотеку Іпотекодержателю - позивачу по справі, належне йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.03.2007 року приватним нотаріусом [PERSON], нерухоме майно - домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], до складу якого входять: житловий будинок А-1 загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м., літня кухня Б, сарай В, погріб Г, вбиральня Д, І - водоколонка, №1 паркан. Пунктом 35.5 Іпотечного договору сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 120 140,20 грн. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № КRP0GA0000000091 від 15.07.2008 року щодо надання [PERSON] готівкових коштів у сумі 16000,00 доларів США виконав у повному обсязі, що підтверджується ордером розпорядженням від 15.07.2008 року (а.с.17). Однак відповідач [PERSON] в порушення умов вищевказаного кредитного договору, взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту, відсотків та інших передбачених договором платежів, належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 29.04.2013 року утворилася кредитна заборгованість у розмірі 51 485,75 доларів США, що в еквіваленті до національної грошової одиниці України - гривні становить 411 525,60 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 16 836,67 доларів США - заборгованості по відсоткам - 10 019,73 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом - 2 535,37 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язання - 19 612,48 доларів США а також штрафів відповідно до п.6.4 кредитного договору : - штрафу (фіксованої частини) - 31,29 доларів США - штрафу (процентної складової) - 2 450,21 доларів США Сума заборгованості за Кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-7). Згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним Банком України 29.04.2013 року 100 доларів США становило 799,30 грн. (а.с.8) У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Статтею 546 ЦК України визначені види забезпечення виконання зобов'язання, серед яких: неустойка, порука, гарантія, застава, притримання та завдаток. До окремого виду застави закон відносить іпотеку тобто заставу нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2013 року позивачем на адресу [PERSON] направлялася письмова вимога про необхідність повернення в повному обсязі суми кредиту, процентів, комісії та штрафних санкцій за кредитним договором № КRP0GA0000000091 від 15.07.2008 року (а.с.9,10,11) з попередженням про намір звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання ним кредитних зобов'язань, однак до теперішнього часу [PERSON] покладені на нього зобов'язання згідно кредитного та іпотечного договорів від 15.07.2008 року не виконав, заборгованість за кредитом продовжує зростати, чим порушуються права позивача. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві, що також встановлюється ст. 20 ЦК України та ст.ст.3,4 ЦПК України. Пунктом 1 Іпотечного договору сторони передбачили, що в разі невиконання [PERSON] зобов'язань, забезпечених іпотекою, Іпотекодержатель - позивач по справі має право переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки - домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] яке складається із: житлового будинку А-1 загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, погрібу Г, вбиральні Д, І - водоколонки, №1 паркану. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно з ч.1 ст.7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Право Іпотекодержателя на звернення стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, закріплене у пп. 18.8.2. Іпотечного договору. Згідно з ч.3 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] допущено порушення умов кредитного договору № КRP0GA0000000091 від 15.07.2008 року, в результаті чого станом на 29.04.2013 року виникла кредитна заборгованість у загальній сумі 51485,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 411 525,60 грн., яка до теперішнього часу відповідачем не погашена, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння, яке складається із: житлового будинку А-1 загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, погрібу Г, вбиральні Д, І - водоколонки, №1 паркану, розташоване за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КRP0GA0000000091 від 15.07.2008 року підлягають задоволенню. Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року №5, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Визначаючи спосіб реалізації предмета іпотеки, суд виходить з наступного. До способів реалізації предмета іпотеки за рішенням суду віднесено такі, як: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві (ст.39 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто нормами чинного законодавства сторонам договору надано право самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Аналогічну позицію виклав і Верховний Суд України у своїй постанові від 6 березня 2013 р. справа № 6-10цс13. Вищенаведене дає підстави для висновку про те, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, такого як продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем не суперечить вимогам чинного законодавства України. За змістом ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, то дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені. Тому суд вважає за необхідне, визначити спосіб реалізації предмету іпотеки - домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, погрібу Г, вбиральні Д, І - водоколонки, №1 паркану, розташованого за адресою: [ADDRESS], шляхом укладення Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" договору купівлі-продажу від імені [PERSON] з іншою особою-покупцем, та з наданням Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПРИВАТБАНК права на: отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрацію правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведення дій щодо оформлення та отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Початкову ціну предмету іпотеки - домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, погрібу Г, вбиральні Д, І - водоколонки, №1 паркану, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належать на праві власності [PERSON], встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Що стосується виконання рішення суду в частині звернення стягнення на спірний предмет іпотеки, суд не вбачає перешкод для цього, виходячи з наступного. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року. Статтею 1 даного Закону визначено, що протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Тобто, як видно, законодавець імперативно встановив, що застосування мораторію на примусове стягнення нерухомого житлового майна, що є предметом іпотеки, можливе лише при дотриманні усіх без винятку перелічених вище умов. Судом достовірно встановлено, що згідно п. 8.1. кредитного договору № КRP0GA0000000091 від 15.07.2008 року позивач надав відповідачу споживчий кредит (на споживчі цілі) в іноземній валюті (а.с.14,17). На забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідач передав у іпотеку банку домоволодіння, до складу якого входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS], загальною площею 42,9 кв.м., тобто загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 250 кв. метрів, що відповідає умовам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Разом з цим, судом встановлено, що спірний будинок, який розташований по [ADDRESS], не використовується відповідачем як місце його постійного проживання. Про це свідчать відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області (а.с.25), згідно яких місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS], яке в розумінні Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» і вважається постійним місцем проживання відповідача. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Дана обставина спростовує можливість застосування до правовідносин, які виникли між сторонами, дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, у зв'язку з чим, перешкоди для виконання рішення суду в частині звернення стягнення на спірний предмет іпотеки відсутні. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 441,00 грн. (а.с.2). На підставі викладеного і

Outcome: approved