Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

06.05.2015 р. [PERSON] - представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Акціонерної страхової компанії «Інго Україна» та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування за договором страхування в розмірі 1719120, 00 0 грн., спричинену шкоду в розмірі 802640,64 грн. (302376,72 грн. пеня; 500263,92 грн. інфляційні витрати) та 3 % річних в розмірі 15\~118,84 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступне. 29.05.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] "АСК "ІНГО Україна" було укладено Договір (поліс) страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 270592347.14 (далі Договір страхування), відповідно до умов якого застраховано автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER VOUE 3.0, 2014 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], який належить позивачу на праві власності. 23.10.2014р. близько 01:00 год. по вул. Щорса, 32-Г у м. Києві невстановлена особа/особи незаконно заволоділа транспортним засобом LAND ROVER RANGE ROVER VOUE 3.0 реєстраційний № [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, 23.10.2014р. було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014100060005880. На виконання вимог п. 9 Договору страхування та встановлені Договором строки позивач повідомила [PERSON] "АСК "ІНГО Україна" про настання страхового випадку, позивач написала пояснення та передала необхідні документи, що підтверджують настання страхового випадку. Однак, [PERSON] "АСК "ІНГО Україна" не вжило заходів щодо оформлення страхового випадку та виплати страхового відшкодування, почала зволікати у прийнятті рішення з цього приводу. Листом від 11.02.2015р. № 620 [PERSON] "АСК "ІНГО Україна" прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 12.2.3 Договору страхування, п. 15.2.4 "Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско)", а саме, через відсутність лише оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу. Позивач вважає, що неправомірною відмовою у виплаті страхового відшкодування [PERSON] "АСК "ІНГО Україна" були грубо порушені норми чинного законодавства та умови Договору страхування, у зв'язку з чим суттєво порушені її права та законі інтереси. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача проти позову заперечував, вважаючи позов необґрунтованим, в судовому засіданні посилався на те, що страхувальником [PERSON] не було надано до страхової компанії оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, яке з пояснень позивача було залишене в салоні автомобіля. Оскільки позивач не надала документи, передбачені договором страхування, що необхідні страховику для прийняття рішення, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке було залишено в салоні автомобіля, листом від 11.02.2015 р. страховик відмовив позивачці у виплаті страхового відшкодування, що відповідає вимогам діючого законодавства Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.05.2014р. між [PERSON] та [PERSON] АСК ІНГО Україна було укладено Договір (поліс) № 270592347.14 страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків (далі Договір страхування), відповідно до умов якого застраховано автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER VOUE 3.0, 2014 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], який належав [PERSON] на праві власності (а.с. 9- 14). За умовами п. 2 Договору страхування предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортнім засобом страхувальника. Страхова сума за договором становить 1 809 600,00 грн., безумовна франшиза, зокрема за ризик Угона 5%. Відповідно до п. 2 Договору страхування страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок вантажно-транспортної пригоди; пожежі; стихійного лиха; падіння предметів, попадання каміння; протиправних дій третіх осіб; угону. 23.10.2014р. близько 01:00 год. по вул. Щорса, 32-Г у м. Києві невстановлена особа/особи незаконно заволоділа транспортним засобом RANGE ROVER реєстраційний № АХ 7777 КВ. За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, 23.10.2014р. було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014100060005880 (а.с. 15). На виконання вимог п. 9 Договору страхування та встановлені Договором строки [PERSON] повідомила [PERSON] АСК ІНГО Україна про настання страхового випадку, написала пояснення, які стосуються протиправного позбавлення транспортного засобу та передала інші документи, що підтверджують настання страхового випадку. Зазначені обставини не заперечуються представником відповідача. Листом від 11.02.2015р. № 620 [PERSON] АСК ІНГО Україна прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування [PERSON] на підставі п. 12.2.3 Договору страхування, п. 15.2.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско), а саме, через відсутність лише оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу. Суд вважає, що доводи [PERSON] АСК ІНГО Україна, якими воно обґрунтовує відмову у виплаті страхового відшкодування, ґрунтуються на припущеннях, спростовуються матеріалами справи, та не можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України Про страхування добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладанні договору страхування відповідно до законодавства. Слід зазначити, що відповідно до ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів виконавець не повинен включати у договори у споживачами умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Пунктом 15 ч. 3 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів встановлено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про обмеження виконання виконавцем стосовно зобов'язань, або обумовлення прийняття ним таких зобов'язань, додержанням зайвих формальностей. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України Про страхування договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У ст. 8 Закону України Про страхування зазначено, що страховий ризик це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України Про страхування визначено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п. 8.1. Договору страхування, страхувальник має право при настанні страхового випадку, передбаченого договором страхування та Правилами, отримати страхову виплату. Згідно ст. 9 Закону України Про страхування страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. У разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору. Відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором. Згідно п. 10.1 Договору страхування після одержання всіх необхідних документів, рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком у строк до 15-ти робочих днів. [PERSON] АСК ІНГО Україна в порушення п. 10.1 Договору страхування, ч. 1 ст. 26 Закону України Про страхування листом від 11.02.2015р. № 620 [PERSON] було незаконно та необґрунтовано відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України Про страхування, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплати страхувальникові або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Виходячи зі змісту цих норм Верховний суд України у листі від 19.07.2011р. Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування, зробив висновок, що коли виникає страховий випадок, страхових зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Також слід враховувати, що закон пов'язує обов'язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних доказів страхувальником. Таким чином, на думку суду, відсутність оригінала свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є підставою для відмови у страховому відшкодуванні. Аналогічні розяснення визначені у п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, згідно до яких передбачено, що з урахуванням змісту ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України Про страхування у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Таким чином, на підставі вищевикладеного, у [PERSON] АСК ІНГО Україна не було правових підстав для відмови [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, оскільки страховий випадок настав і [PERSON] АСК ІНГО Україна нічого не завадило у цьому переконатися. Відповідно до п. 2 Договору страхування страхова сума за договором становить 1 809 600,00 грн., безумовна франшиза, зокрема за ризик Угона 5%, у зв'язку з чим сума страхового відшкодування за угон транспортного засобу LAND ROVER RANGE ROVER VOUE 3.0, реєстраційний № [NUMBER] становить 1 719 120,00 грн. Відповідно до п. 10.1 Договору страхування виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 15 робочих днів з моменту ухвалення рішення про виплату. Враховуючи те, що листом від 11.02.2015р. № 620 [PERSON] АСК ІНГО Україна [PERSON] незаконно було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, то суд вважає, що перебіг строку для здійснення страхового відшкодування передбачений п. 10.1 Договору страхування починається з 11 лютого 2015 року та триває по 03 березня 2015 року, що становить 15 робочих днів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України Про страхування страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору або законом. Таким чином, розмір нарахованої пені за Договором страхування, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] АСК ІНГО Україна своїх зобов'язань, складає 302 376,72 грн.(розрахунок доданий до позову і суд з ним погоджується). Частиною 2 ст. 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Верховним судом України у листі від 19.07.2011р. Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування роз'яснено, що оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторів, а тому ці кошти нараховуються від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу є наслідком невиконання грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає правомірним нарахування інфляційного збільшення суми боргу [PERSON] АСК ІНГО Україна у розмірі 500 263,92 грн. (розрахунок додається і суд з ним погоджується). Позовні вимоги щодо стягнення 3% річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 15 118,84 грн. задоволенню не підлягають, оскільки Закон України «Про страхування» не передбачає такої відповідальності страховика перед страхувальником. Розподіл судових витрати між сторонами суд вирішує на підставі вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial