Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. У позові вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 19.10.2010 року був розірваний. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає разом з нею. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.08.2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн., щомісяця, починаючи з 22.06.2010 року і до повноліття дитини. Оскільки відповідач іншої участі в утриманні та вихованні сина не приймає та враховуючи постійне збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та ріст цін, проситьзмінити спосіб присудження аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою від 31.05.2018 року по справі відкрито провадження з визначенням розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також в ухвалі зазначені права сторін на подання до суду заяв по суті справи та інших клопотань, зокрема, право відповідача подати відзив на позовну заяву у пятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали, право сторін на подання клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] отримав копію ухвали, позов з додатками 19.06.2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням, але у визначений судом строк відзив на позов не подав, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не заявив. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК Українита враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2008 року по 19.10.2010 року (6, 10-11). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після припинення подружніх відносин проживає з позивачкою (а.с.9,12). Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.08.2010 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн. щомісяця, починаючи з 22.06.2010 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.8, 9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ст.180\~СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181\~СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених законом. У п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Зясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина. При цьому, суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом сталозбільшення розміру прожиткового мінімуму та росту цін, в звязку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Судом встановлено, що з моменту постановлення 11.08.2010\~року Хортицьким\~районним судом\~м.Запоріжжя\~рішення про\~стягнення аліментівз відповідача на користь позивачки, змінився мінімум розміру аліментів, який повинен стягуватись на утримання дитини, який зараз становить не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» , прожитковий мінімум на дитину від шести до вісімнадцяти років на час ухвалення судом рішення становить 1 860 грн. На думку суду, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одночасно, є доказом зміни (погіршення) майнового стану того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки потребує значно більших витрат на її утримання. Отже,\~у зв'язку\~із вказаними\~обставинами,\~враховуючи,\~що розмір\~аліментів в\~сумі 550\~ грн.\~ є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, суд прийшов до висновку про те, що позивачкамає право наотримання аліментів в більшому розмірі та зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Вирішуючи справу в частині визначення конкретного розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує істотні для даної справи обставини, які передбачені ст.182 СК України, зокрема, вік дитини 9 років, те, що вона матеріально не захищена, потребує належного утримання, а також мінімальний розмір аліментів, визначений законом. Враховуючи вищевикладені обставини таінтереси неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, суд вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментівна неповнолітню дитини та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму\~ВСУ від\~15\~травня 2006\~року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Отже, новий спосіб стягнення аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved