Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.06.2018р. позовну заяву прийнято до провадження та призначено в судове засідання на 28.08.2018р. Відповідно до ухвали суду від 03.12.2019р. до участі у справі в якості позивача залучено позивача [PERSON] як правонаступника [PERSON] , у зв`язку зі смертю останньої. Як свідчать матеріали справи, 12.03.2020р. [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову згідно уточненої позовної заяви [PERSON] вказала, що її мати була єдиним спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується відповідними доказами. За часів свого життя [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] , що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу від 02.06.1998р. Право власності на дану квартиру було зареєстроване за померлим [PERSON] на підставі відповідного реєстраційного напису від 02.07.1998р. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] прийняла спадщину, яка залишилась після нього. Приватним нотаріусом була заведена спадкова справа за фактом смерті [PERSON] . Однак, приватний нотаріус не видав [PERSON] відповідне свідоцтво про прийняття спадщини за законом, оскільки не було подано оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме договір купівлі-продажу від 02.06.1998р. В зв`язку з чим, приватним нотаріусом була винесена відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено право на звернення до суду з вимогою про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування на підставі рішення суду. Інших спадкоємців майна, які б прийняли або звернулися з відповідними заявами про прийняття спадщини, немає. Дана обставина підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2018р. та довідкою ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» від 03.03.2018р. Посилаючись на те, що позивач є спадкоємицею майна своєї покійної матері [PERSON] , однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на нього через неможливість надати договір купівлі-продажу від 02.06.1998р. [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в заяві про уточнення позовних вимог просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника. Відповідач у клопотанні від 10.02.2020р. просив розгляд цивільної справи здійснювати у відсутність представника міської ради (а.с.122). Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як свідчать матеріали справи, між [PERSON] та [PERSON] 28.08.1962 р. було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Довідка КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №1669 від 10.04.2018р. свідчить про те, що квартира загальною площею згідно правового документу 70,1 кв.м., зареєстрована за громадянином [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Ширінською Л.В., приватним нотаріусом Житомирського міського і районного нотаріального округу 02.06.1998р. за №1984 (а.с.231). В матеріалах справи наявна незавірена копія договору купівлі-продажу квартири від 02.06.1998 р., посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського і районного нотаріального округу Ширінською Л.В. , зареєстровано в реєстрі за №1984 (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись в межах шестимісячного строку з відповідною заявою до приватного нотаріуса за місцем знаходження нерухомого майна (а.с.213). Відповідно до спадкової справи 3/2017, заведеної приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Н.Б., спадкоємицею померлого [PERSON] є дружина померлого - [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Н.Б. від 12.04.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з неможливістю представником спадкоємця надати правовстановлюючий документ на квартиру (а.с.223). [PERSON] 21.06.2018р. звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування права власності на квартиру [ADDRESS] . Наявна в матеріалах справи копія свідоцтва серії [NUMBER] свідчить про те, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.54). Свідоцтво про народження серії [NUMBER] та свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] , а саме, що остання є матір"ю позивача [PERSON] (а.с.115 зворотня сторона, а.с. 116). Як свідчать матеріли справи, позивач 26.11.2018р. звернулась до органів нотаріату України, інших компетентних органів України та всіх, кого це стосується, із заявою про прийняття спадкового майна і видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] (а.с.53). Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л. заведено спадкову справу №49/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.52). Згідно довідки №29 від 11.03.2019р. приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Кузьміної Л.Л., крім [PERSON] від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи відмов від прийняття спадщини до приватного нотаріуса не надходило (а.с.119 зворотня сторона). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] являється спадкоємицем першої черги за законом до майна померлої матері [PERSON] , позбавлена можливості оформити свої спадкові права через неможливість надати оригінал договору купівлі-продажу від 02.06.1998р. Вирішуючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як визначено приписами ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до роз"яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзацах 2,3 п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Враховуючи той факт що позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , яка не встигла оформити право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , однак прийняла спадщину в порядку і в строки, передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, та з огляду на неможливість іншим чином оформити право власності на квартиру [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що вимоги про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на квартиру є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved