Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12010 грн 74 коп. за кредитним договором № б/н від 04.12.2012 року, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 1400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобов"язався погашати заборгованість по кредиту, проценти та комісії на умовах, передбачених договором. Проте, відповідач порушив свої зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого виникла заборгованість. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначає про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, судова повістка повернулася не врученою з відміткою про його не проживання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, судовий виклик відповідачу [PERSON] вважається врученим належним чином. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що 04 грудня 2012 року [PERSON] та Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" уклали кредитний договір № б/н, згідно якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 1400,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] в свою чергу зобов"язався використовувати платіжну карту в розмірі платіжного ліміту, погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування по перевитратам платіжного ліміту та сплачувати комісії (п.1.1.2.5 умов і правил надання банківських послуг ). З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що відповідач покладені на нього зобовязання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.12.2015 року утворилася заборгованість в сумі 12010,74 грн, яка складається з : 1009,86 грн заборгованість за кредитом, 7252,75 грн заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 2700,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500,00 грн штраф (фіксована частина), 548,13 грн штраф (процентна складова). Отже, між сторонами існують цивільно-правові договірні взаємовідносини, врегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов"язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов"язань не допускається. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов"язання внаслідок односторонньої відмови від зобов"язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлено обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідачем у відповідності до вимог ст.10, 60 ЦПК України не було надано суду доказів стосовно спростування заявлених позовних вимог та, зокрема, розрахунку заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 12010,74 грн - підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved