Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до якої в тому числі входить 1/3 частка житлового будинку загальною площею 73,0 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв належну померлій [PERSON] 1/3 частку вказаного будинку, оскільки відповідач [PERSON] , як син померлої не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття своєї частини спадщини. Однак 03.12.2019 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори було винесено постанову, якою відмовлено їй [PERSON] у вчинені нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем. Оскільки вона спадщину прийняла, проте отримати свідоцтва про право на спадщину не може, просить визнати за нею право власності на 1/3 житлового будинку загальною площею 73,0 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відносно задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO] в с. Смолянка та її батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. 01.05.1982 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується відміткою у паспорті позивача серії [NUMBER] , що виданий 28.03.1997 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №114 виданої 04.02.2020 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, за даними книги №1 погосподарського обліку житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є колишнім колгоспним двором станом на 01.07.1990 року в якому були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , [INFO] (дружина), [PERSON] , [INFO]. (мати). [PERSON] помер [INFO] в с. Смолянка Тернопільського району Тернопільської області, про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2008 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Вирішено продовжити строк прийняття спадщини та визнати за [PERSON] право власності на: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] , 1/3 частина якого належала померлій [INFO] [PERSON] та 1/3 частина якого належала померлому [INFO] [PERSON] , в порядку спадкування за законом; земельну ділянку площею 0,4434 га, в межах згідно з планом, розташовану в с. Смолянка Тернопільського району, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлому [INFO] [PERSON] , в порядку спадкування за законом; грошові вклади з нарахованими відсотками, усіма виплатами та компенсаціями, що знаходяться в філії Тернопільське районне відділення №7939/007 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках № [NUMBER] , [NUMBER], № [NUMBER] , в філії Тернопільське районне відділення №7939/013 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках № [NUMBER] , в філії Тернопільське районне відділення №7939/000 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках [NUMBER], № [NUMBER] , № [NUMBER] , що належали померлому [INFO] [PERSON] , в порядку спадкування за законом. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2016 року за заявою [PERSON] виправлено описку, допущену в рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2008 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. Викладено пункт перший абзацу другого резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Продовжити строк прийняття спадщини та визнати за [PERSON] право власності на: 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] , 1/3 частина якого належала померлій [INFO] [PERSON] та 1/3 частина якого належала померлому [INFO] [PERSON] , в порядку спадкування за законом». Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2019 року за заявою [PERSON] виправлено описку, допущену в рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2008 року, а саме постановлено: дату смерті [PERSON] зазначити « [INFO] » замість « [INFO] ». [INFO] в м. Тернополі померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Згідно інформаційної довідки №190 виданої 11.02.2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро державна реєстрація права власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] - не проведена. За даними технічного паспорту виготовленого 28.10.2005 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації житловий будинок розташований по [ADDRESS] має загальну площу 73,0 кв.м., житлову - 50,0 кв.м. Як суспільні групи, робітничий двір та колгоспний двір існували до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української PCP "Про введення в дію Закону Української PCP "Про власність", якою було введено в дію Закон України «Про власність». Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Вищевказані норми закону, вказують на те, що станом на момент смерті [PERSON] , останній належала 1/3 частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] . Враховуючи дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) порядок спадкування її майна регулюється нормами ЦК України. В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Таким чином позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] , як діти померлої. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст. 1268 ЦК України). У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 259/2016 року, після смерті [INFO] [PERSON] , за заявою дочки померлої - гр. [PERSON] . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. В судовому засіданні встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] , не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття своєї частини спадщини після смерті [INFO] [PERSON] та єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв належну померлій [PERSON] 1/3 частку вищевказаного будинку є позивач [PERSON] 03.12.2019 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності спадкодавця на вказане спадкове майно. За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Зважаючи на вищенаведене, враховуючи, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, однак позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату та підтвердити своє право власності на спадкове майно, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 73,0 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] в м. Тернопіль. На підставі наведеного,

Outcome: approved