Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.11.2020 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Українська залізниця» Філія «Проектно-конструкторське технологічне Бюро інформаційних технологій» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та рішення комісії по трудових спорах. 20.01.2021 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] - [PERSON] щодо ухвалення додатково судового рішення, відповідно якого просив вирішити питання про стягнення з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримав, просив таку задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу. Пояснила, що сума, яка зазначена представником позивача є завищеною, просила відмовити в задоволенні заяви. Окрім цього, представником відповідача додано до матеріалів справи пояснення, в яких зазначає, що наявність у матеріалах справи докуметів щодо витрат не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обгрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Окрім цього, вказує, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема звертає увагу на значно завищені витрати на написання позовної заяви в розмірі 5000,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.11.2020 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Українська залізниця» Філія «Проектно-конструкторське технологічне Бюро інформаційних технологій» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та рішення комісії по трудових спорах. Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2018 року між Адвокатським об`єднанням "Міжнародна Українсько-Грузинська адвокатська компанія "Куспись, Ростіашвілі та Цхведіані" та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги №31/10 від 31.10.2018 року (а.с. 29.30). Відповідно до акту замовлення та виконаних робіт №1 від 06.11.2018 року, [PERSON] надані такі послуги - ознайомлення з матеріалами справи про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оглошення догани начальнику відділу автоматизації бухгалтерського обліку філії ПКТБ ІТ Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця" [PERSON] , вивчення судової практики, консультація, вартістю 2000,00 грн.; - написання позовної заяви "про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та рішення комісії по трудових спорах" до Франківського районного суду м.Львова від 06.11.2018 року, вартістю 5000,00 грн. Згідно з квитанціями №0.0.1177045805.1 від 05.11.2018 та №ПН48 від 01.11.2018, [PERSON] оплачено АО "Куспись, Ростіашвілі та Цхведіані" 7000,00 грн. за вищевказані послуги. Разом з тим, 14.08.2019 року між Адвокатським об`єднанням "Юрконс" та [PERSON] укладно договір щодо надання правничої допомоги (а.с. 261). Відповідно до акту про надання правничої допомоги від 15.09.2020 року [PERSON] надані послуги правничої допомоги на суму 8000,00 грн. з розрахунку 800,00 грн. за одну годину. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №30/11 від 30.11.2020 року [PERSON] сплачено АО "Юрконс" 8000,00 грн. за надання правничої допомоги згідно Договору щодо надання правничої допомоги від 14.08.2019 року. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. Щодо зазначення представником позивача, що за підготовку позовної заяви необхідно стягнути 5000,00 грн., суд зазначає, що дана категорія справ не є складною. Як вбачається з матеріалів справи, позов підписано самим позивачем, яким, окрім цього, також і завірювались ним копії додатків до позовної заяви, будь-яких інших запитів, з якими звертався представник для отримання доказів для підготовки позовної заяви, суду не надано. Разом з тим в іншому, суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг. Сума в розмірі 800,00 грн. за годину є розумною, не завищеною та відповідачем не спростована, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Враховуючи те, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, задоволено позов, а представник позивача підтвердив надані ним адвокатські послуги, належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, що становить суму в розмірі 13000,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved