Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

03 січня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] Миколаїни до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем в неї народився син [PERSON], [INFO]. 14 березня 2012 року їхній з відповідачем шлюб було розірвано в зв'язку з чим її прізвище було змінено на "Вольська", в подальшому прізвище її сина було змінено на "Вольський". Позивач вказує, що 26 вересня 2006 року з відповідача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в ромірі 20 гривень щомісячно. В даний час їхній з відповідачем син навчається в Тульчинській загальноосвітній школі - ліцеї, на державному утриманні не перебуває, стипендії не отримує, та повністю перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками навчального закладу та сільської ради, в зв'язку з чим потребує додаткових витрат. Вважає, що відповідач є фізично здоровою людиною і може приймати участь у матеріальному утриманні сина, на підставі чого просить суд просить збільшити розмір стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], на утримання сина [PERSON], [INFO] на її користь із раніше стягнутих 20 гривень до твердої грошової суми 1500 гривень та стягнути відповідно 1 500 гривень з дня подачі заяви до суду до повноліття, а при подальшому його навчанні до двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 23 січня 2018 року у даній цивільній справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 20 лютого 2018 року, в яке учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення, не з'явилися без поважних причин. В зв'язку з цим підготовче засідання було відкладено на 14 березня 2018 року на 14 годину 00 хвилин. Ухвалою суду від 14 березня 2018 року в даній цивільній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 22 березня 2018 року. 22 березня 2018 року у зв'язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному справу було знято з розгляду до 10 години 00 хвилин 10 квітня 2018 року. 10 квітня 2018 року позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується її підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. 10 квітня 2018 року відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом в розписці про отримання повістки про виклик до суду, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з першою неявкою без поважних причин розгляд справи було відкладено на 09 годину 00 хвилин 24 квітня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання 24 квітня 2018 року не з'явилася. 10 квітня 2018 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги підтримує частково та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання 24 квітня 2018 року не з'явився. 23 березня 2018 року на адресу суду відповідачем [PERSON] було подано заяву, в якій він просить долучити до матеріалів справи та враховувати при прийнятті рішення в справі відомості про його склад сім'ї та про стан здоров'я. 24 квітня 2018 року від представника позивача [PERSON] - адвоката [PERSON] надійшла телефонограма, в якій вона просила розгляд справи відкласти через неможливість прибути в судове засідання через зайнятість в іншій справі. Визнаючи причини неявки представника позивача поважними, судове засідання було відкладено на 16 годину 00 хвилин 03 травня 2018 року. 03 травня 2018 року позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується Довідкою про доставку SMS щодо документу "Повістка про виклик до суду в цивільній справі на 03 травня 2018 року на 16 годину 00 хвилин. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Враховуючи, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, неявку представника позивача та відповідача в судове засідання без поважних причин, відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 221945, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Піщанського районнного управління юстиції Вінницької області 30 травня 2012 року (а.с.4) Відповідно до копії виконавчого листа від 26 вересня 2006 року, який долучено до позовної заяви, змінено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], з 1/4 частини всіх видів його заробітку на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 20 гривень на місяць, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Відповідно до довідки Піщанської селищної ради за вих. № 1478 від 22 грудня 2017 року, [PERSON], 02 травня 2001 року, проживає разом з матір'ю [PERSON] в смт. Піщанка Вінницької області, вул. Урожайна, 3 (а.с.8). Згідно довідки Тульчинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою Вінницької обласної ради за вих. № 691 від 08 грудня 2017 року, [PERSON], [INFO], навчається в Тульчинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів-ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою Вінницької обласної ради, до якого був зарахований на загнальних підставах з 01 вересня 2017 року та не перебував на повному державному утриманні, стипендії не отримував (а.с.7). Відповідно до копії трудової книжки серії УКР № 2945482 (а.с.34) та довідки виконавчого комітету Піщанської селищної ради № 701 від 23 березня 2018 року (а.с.35) відповідач [PERSON] не працює з 19 березня 2001 року. З 16 вересня 2003 року йому було закінчено виплату матеріальної допомоги по безробіттю. До складу сім'ї відповідача входить мати [PERSON], [INFO](а.с.36). Відповідно до акту обстеження стану здоров'я призовника [PERSON], у останнього порушено активне загинання в 1, 2, 3, 4, 5 пальцях правого зап'ясття порушено, розгинання обмежено. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 85, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 13 березня 2018 року по 21 березня 2018 року з діагнозом остеомієліт нігтоьвої фаланги другого пальця правої ступні в стані загострення та потребує амбулаторного лікування у лікаря хірурга (а.с.38). Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України,передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити дитині утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для дитини певного віку, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При визначенні розміру аліментів, суд, бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітнього сина, який розпочав навчання з 01 вересня 2017 року у Тульчинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів-ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою, що тягне збільшення витрат на його утримання, матеріальне становище платника аліментів, який беззаперечних доказів відсутності доходів суду не надав, проте є працездатним, має можливість працювати та утримувати свого неповнолітнього сина, інших дітей на утриманні не має, так як ніхто із сторін про це не заявив, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Те, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працевлаштований не може бути підставою для звільнення його від батьківського обов'язку утримувати свого сина у розмірі, меншому половини прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Також по справі не встановлено наявність об'єктивних обставин, які б перешкоджали його працевлаштуванню на постійне місце роботи та належному виконанню батьківських обов'язків по утриманню дитини. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про збільшення розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач, суд вважає помірним та адекватним, але дещо завищеним, і тому визначає розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача у сумі 930 щомісячно, так як обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, і суд не може обмежувати відповідача, стягуючи аліменти лише із нього. Суд приходить до висновку, що й мати має нести певні витрати на утримання та розвиток своєї неповнолітньої дитини. І тому, саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу допомагати позивачеві утримувати їхню спільну неповнолітню дитину. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі в сумі 1500 гривень позивач суду не надала. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів в збільшеному розмірі з дня пред'явлення позову до суду задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, необгрунтованою є вимога позивача про стягнення аліментів до повноліття дитини, а у випадку продовження навчання до 23 років, оскільки це суперечить положенням ст. 180 СК України, де вказано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК Укрїни (щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання) здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України, має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: partial