Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що бажав придбати новозбудовану квартиру тому уклав договір про співпрацю з інвестування будівництва житлового будинку з відповідачем. За договором відповідач зобовязувався збудувати і здати в експлуатацію будинок до 1 кварталу 2008 року. Повної суми грошей для покупки квартири у позивача не було, тому за для виконання умов вказаного договору позивач звернувся до ПАТ « [PERSON] [PERSON]» аби укласти договір про надання споживчого кредиту. Після укладення кредитного договору у сумі 41713,00 доларів США, готівкою v доларах США, особисто не отримав, а «[PERSON] [PERSON]», відкрив йому гривневий розрахунок, на який зарахував 221939,25 гривень еквівалент 41713, 00 доларів США, а потім згідно платіжного доручення перерахував відповідачу як оплату по договору № 257 про співпрацю з інвестування будівництва житлового будинку. «[PERSON] [PERSON]» не надав грошові кошти позивачу в розпорядження, відсутнє будь-яке документальне підтвердження того, що грошові кошти у доларах США передавались розпорядження позивача. Таким чином між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та позивачем був складений та підписаний проект договору про надання споживчого кредиту, ПАТ «[PERSON] [PERSON]» так і не приступив до виконання договору та його основної умови, а саме не надав йому грошову суму у розпорядження. Позивач вважає, що він виконав своєчасно та належним чином умови договору № 257 про співпрацю з інвестування будівництва житлового будинку і добросовісно виконав свої обовязки перед ТОВ «Чорноморє Плюс». Але ТОВ «Чорноморє Плюс» жилий будинок не збудований ще до цього часу. Вже пройшло десять років. Позивач вказує, що має право розірвати договір з ТОВ «Чорноморє Плюс», яке і досі не виконує зобовязання, та отримати відшкодування за завдану йому матеріальну, а також моральну шкоду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Представник третьої особи, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду сторони позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач уклав договір № 257 про співпрацю з інвестування будівництва житлового будинку від 13 січня 2006 року, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморє Плюс». Обєктом будівництва була двокімнатна квартира, будівельний номер № 113, загальною площею 66, 95 кв.м., що повинна бути розташована на 9 поверсі, жилого будинку № 7 Обєкту будівництва, за адресом: Одеська область, Біляївський район смт. Хлібодарське, вул. Одеська 7, ціною у 261105,00 грн. За цим договором № 257 Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморє Плюс» зобовязувалось збудувати і здати в експлуатацію будинок до 1 кварталу 2008 року. Згідно до квитанції № 21209 від 29 березня 2007 року, позивач направив на розрахунковий рахунок ТОВ «Чорноморє Плюс» первісний внесок у розмірі 39165,75 грн., що становило 15 % від вартості новозбудованої квартири згідно до п. 2.3 Договору. [PERSON] за для виконання умов договору між ним та ТОВ «Чорноморє Плюс», звернувся до ПАТ « [PERSON] [PERSON]» аби укласти договір про надання споживчого кредиту за для надання йому грошової суми. 30 березня 2007 року був укладений кредитний договір № 014/0054/74/72459 позивача з «[PERSON] [PERSON]». «[PERSON] [PERSON]» відкрив гривневий розрахунок, на який зарахував 221939.25 гривень еквівалент 41713.00 доларів США, а потім згідно платіжного доручення № 1 від 03 квітня 2007 року, перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю «Чорноморє Плюс», як оплату по договору № 257 про співпрацю з інвестування будівництва житлового будинку від 13.01.2006 року. Так відповідно до договору між ПАТ «[PERSON] банк аваль» та [PERSON], ПАТ « [PERSON] банк аваль» повинен був надати грошову суму у розмірі 41713 (сорок одна тисяча сімсот тринадцять) дол. США [PERSON], в свою чергу позивач, був зобовязаний повернути грошову суму та сплатити проценти. 02 грудня 2015 року Малиновським судом міста Одеси було винесено рішення за справою № 512/6786/15-ц за позовом ПАТ « [PERSON] [PERSON]» [PERSON] та [PERSON], з участю третьої особи ТОВ «Черноморє плюс», про стягнення заборгованості по кредиту, яким суд позовні вимоги ПАТ « [PERSON] [PERSON]» задовольнив у повному обсягу та стягнув з відповідачів солідарно заборгованість по кредиту у розмірі 91655,79 доларів США та судові витрати у сумі 3654,00 гривень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавепь) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» вказано, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавепь надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Враховуючи викладене, [PERSON], виконав своєчасно та належним чином умови, договору № 257 про співпрацю з інвестування будівництва житлового будинку і добросовісно виконав свої обовязки перед ТОВ «Чорноморє Плюс». ТОВ «Чорноморє Плюс» жилий будинок не збудований ще до цього часу, що підтверджується листами ТОВ «Чорноморє Плюс» № 85 від 09.07.2008 року, № 27/щ від 03.03.2009 року, № 248/м від 03.02.2011 року. Таким чином з боку ТОВ «Чорноморє Плюс» були порушені права позивача, відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом., А саме: в строк передбачений п. 3.1.1 цього договору не закінчило будівництво і не прийняло Обєкт будівництва в експлуатацію, тобто у термін до 01.01.2008 року, а саме фактично 31 грудня 2007 року. Договір № 257 про співпрацю з інвестування будівництва житлового будинку є угодою змішаного типу, який містить у собі елементи договору купівлі-продажу та договору будівельного підряду. Загальні положення цього договору визначені у Главі 54 та Главі 61 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. У даному випадку замовник сплачуючи фактичну вартість об'єкту є споживачем. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів" належать зокрема ті, що виникають із договору підряду та договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", передбачені права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (наданню послуг), а саме споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (наданні послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання зазначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість робот (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, ТОВ «Чорноморє Плюс» має сплатити [PERSON], пеню по договору про інвестування у будівництві житлового будинку за весь термін прострочення виконання тобто 3509 днів станом на 10 серпня 2017 року, на теперішній час, яка складає 27\~486\~523,35 грн. Однак суд не погоджується з вимогою позивача про стягнення пені у долларах США, оскількі відповідно до договору про співпрацю з ТОВ «Чорноморь'є плюс» валюта зобов'язання зазначена гривня. Платежи за вказаним договором позивач здійснював також у грівні. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення в доларах США коштів за договором про співпрацю з інвестування житла, оскількі судом встановлено, що кошти сплачувались у гривні, за кредитним договором [PERSON] перерахував також гривневі кошти. Позивач укладаючі договір про отримання кредиту знав, що за договором кредит надається в доларах США, а пізніше коли [PERSON] перерахував кошти за квартиру у грівні, не здійснив будь яких дій щодо невідповідності валюти кредиту та перерахованих коштів за квартиру, тобто погодився з таким станом справ. Договір підпадає під дію Закону України «Про захист споживачів». Це підтверджується правовим висновком Верховного Суду України від 21.10.2012 року щодо застосування Закону України «Про інвестиційну діяльність» при вирішенні судом спору про виконання зобовязань за договором про дольову участь у будівництві багатоквартирного жилого будинку, відповідно до якого участь особи у будівництві багатоквартирного будинку з метою набуття права власності на квартиру в ньому не є інвестицією в розумінні Закону України «Про інвестиційну діяльність» і в разі виникнення спору щодо виникнення зобовязань за договором про таку участь у будівництві зазначений Закон не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Відповідно до положень Конституції України, ст. 23 ЦК України і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості. [PERSON], вказує, що дуже непокоївся чому ж не сповіщають про закінчення будівельних робіт, тому постійно, неодноразово звертався до товариства з проханням дізнатись що - не будь, але не отримував чіткої та правдивої відповіді на поставлені питання, почав недобре себе почувати, внаслідок причиненої Товариством неприємної ситуації, яка виникла відносно нього, як вкладника, його почало супроводжувати погане самопочуття і він постійно знаходився у стресовому стані. У нього погіршився стан здоровя, зявились дуже неприємні симптоми: часте серцебиття, безсоння, швидка втомленість, тремтіння в тілі, головна біль. На підтвердження вказаних обставин, позивач не надав суду жодних доказів щодо стану здоровя (відповідні довідки), тяжкості вимушених змін в його життєвих відносинах. Немає підтвердження того, що він вимушений був винаймати квартиру. (відповідний договір). Так, згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином ТОВ «Чорноморє Плюс» не збудувало будинок, чим порушило умови укладеного договору, а саме взагалі його не виконало. Тому, договір між позивачем та ТОВ «Чорноморє Плюс» необхідно розірвати, а за прострочку у виконанні договору ТОВ «Чорноморє Плюс» необхідно виплатити [PERSON] пеню як споживачу. Моральна шкода не підлягає стягненню з викладених вище підстав. Враховуючи викладене та

Outcome: partial