Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

26 серпня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, надання права вчиняти певні дії, передачу предмета застави у заклад. В позовній заяві позивач зазначив, що 06 жовтня 2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір № NKVSAK13384667, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 19077,32 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 04 жовтня 2013 року. Однак, відповідач порушив виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення та станом на 10.07.2014 року має заборгованість - 22841,81 доларів США, що за курсом 11,69 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.07.2014 року складає 267020 грн. 76 коп., яка складається з: 12105,43 доларів США - заборгованість за кредитом, 1641,61 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 636,38 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 8458,39 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач [PERSON] 06 жовтня 2008 року надав в заставу автомобіль Hyundai, модель: TUCSON, рік випуску: 2008, тип ТЗ, легковий - універсал-В, № кузова /шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності. В порушення вимог закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитно-заставним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передає. Тому позивач змушений звернутися до суду, просить суд вилучити у відповідача [PERSON] предмет застави та звернути на нього стягнення. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, місце, розгляду справи н повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитно-заставний договір № NKVSAK13384667, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 19077,32 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 04 жовтня 2013 року. (а.с. 13-21). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач [PERSON] 06 жовтня 2008 року надав Банку в заставу автомобіль Hyundai, модель: TUCSON, рік випуску: 2008, тип ТЗ, легковий - універсал-В, № кузова /шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності. Відповідно до п.17.8 Договору та Графіку погашення кредиту відповідкач зобов'язався щомісячно в період з 10 по 15 число кожного місяця вносити платіж для погашення заборгованості за кредитом в розмірі 506 доларів 23 цента. Однак, на порушення своїх зобов'язань відповідач [PERSON] не сплачував в повному об'ємі та у встановлені строки щомісячні внески на погашення заборгованості за кредитом, тому станом на 10.07.2014 року має заборгованість - 22841,81 доларів США, що за курсом 11,69 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.07.2014 року складає 267020 грн. 76 коп., яка складається: 12105,43 доларів США, що еквівалентно 141512, 48 грн. - заборгованість за кредитом, 1641,61 доларів США, що еквівалентно 19190,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 636,38 доларів США, що еквівалентно 7439,28 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 8458,39 доларів США. що еквівалентно 98878,58 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. (а.с. 5-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п.14.2. п.14.3 Договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями та договору, щодо сплати винагород та процентів, щодо повернення основної суми кредиту позичальник спласує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Через неналежне виконання зобов'язань по договору відповідачу відповідно до положень кредитно-заставного договору Банком було нараховано пеню в сумі 8458,39 доларів США, що еквівалентно 98878,58 грн. 18.06.2014 р. відповідачу було направлено повідомлення позивача про погашення простроченої заборгованості та попереджено про намір позивача звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу або будь-яким іншим чином, передбаченим договором або законом (а.с. 10-12). Проте відповідач не відреагував на дане повідомлення та не погасив прострочену заборгованість. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно зі ст.ст.19,20 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання належним чином за договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 22841,81 доларів США, що еквівалентно 267020,76 грн., то суд вважає, що є підстави для звернення стягнення на заставлене майно. Частиною 1 ст.24 Закону України від 18.11.2003 р. № 1255 -ІV "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст. 26 цього Закону обтяжувач має право на власний розсуд обрати один з позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. З огляду на це, суд вважає, що обраний сторонами спосіб звернення стягнення на заставлене майно, як продаж заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем, відповідає вимогам закону, і вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль Hyundai, модель: TUCSON, рік випуску: 2008, тип ТЗ, легковий - універсал-В, № кузова /шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], підлягає задоволенню. Статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" визначено порядок реєстрації та обліку транспортних засобів. Пункатми 2,40,42 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструюваних на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 р. № 1388 (з наступними змінами), а також п.6 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрества юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрвоаного в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. № 282/20595, передбачено порядок зняття транспортних засобів з реєстрації та умови і перелік документів, необхідних для вчинення такої дії. З огляду на це, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо надання права позивачу як заставодержателю отримувати дублікат свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, знімати автомобіль з обліку в органах ДАІ по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також надання позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України, оскільки це не суперечить умовам даного кредитно-заставного договору та положенням закону і є необхідною умовою для реалізації позивачем права на продаж цього предмета обтяження. Пунктами 12.2.1. 12.2.2 кредитно-заставного договору визначено, що у разі настання події дефолту (невиконання зобов'язань по поверененню кредиту) банк надає позичальнику письмове повідомлення про настання цієї події та реєструє у Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. Позичальник зобов'язаний усунути подію дефолту негайно або повернути предмет застави у володіння банку за актом приймання-передачі за адресою, що вказана у статті договору протягом 30 днів з моменту реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет застави у Державному реєстрі. Згідно з умовами кредитно-заставного договору позивач надав суду докази, які підтверджують дотримання позивачем зазначеної процедури, а саме: позивач направив відповідачу письмове повідомлення про настання події дефолту, поставив вимогу сплатити заборгованість за кредитно-заставним договором, попередив про намір звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу та вніс 22.11.2011 р. дані до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про реєстрацію відомостей про звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується повідомленням № 30.1.0.0/2-133 від 12.06.2014 р., реєстром відправлення поштових листів та квитанцією від 18.06.2014 р., а також Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) - (а.с.10-12, 22). Таким чином, вимога позивача про вилучення та передачу в заклад банку автомобіля Hyundai, модель: TUCSON, рік випуску: 2008, тип ТЗ, легковий - універсал-В, № кузова /шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту) підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з вказаною нормою закону з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1366 гривень 39 копійок судового збору. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальнимх справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 р.№ 5 вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явалена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовим збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна. При поданні позову до суду 26.08.2014 р. позивач зазначив ціну позову - 267020,76 грн., а відповідно до платіжного доручення від 23.09.2013 р. позивачем було сплочено 1366,39 грн. судового збору. Тому згідно з вимогами п.п.1 п.1 ст.4 Закону Українип "Про судовий збір" позивачу необхідно доплатити судовий збір на користь держави в сумі 1303,82 грн. (2670,21-1366,39 =1303,82 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved