Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

У поданій в жовтні 2019 року заяві позивач [PERSON] просить визнати незаконними та скасувати частини 2, 3, 4 рішення Здолбунівської районної ради Рівненської області №706 від 23 жовтня 2019 року "Про затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради в новій редакції", розпорядження голови Здолбунівської районної ради Рівненської області Дацюка О.Є. №43 від 23 жовтня 2019 року "Про звільнення [PERSON] " та поновити його на посаді головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради", допустивши негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді з 26 жовтня 2019 року. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що фактичне його звільнення відбулося на підставі оскаржуваного розпорядження голови районної ради [PERSON] ., яке суперечить Статуту підприємства та вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки вирішення питання звільнення керівника комунального закладу віднесено до виключної компетенції районної ради. Розглядаючи питання затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» в новій редакції, депутатами районної ради 23 жовтня 2019 року питання звільнення його з посади головного лікаря не обговорювалося та не приймалося, а тому його звільнення є незаконним. У відзиві на позов голова Здолбунівської районної ради Рівненської області Дацюк О.Є. просить у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що розпорядження №43 від 23 жовтня 2019 року про звільнення [PERSON] з посади головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради" прийнято на виконання рішення Здолбунівської районної ради Рівненської області №706 від 23 жовтня 2019 року, яким доручено йому забезпечити звільнення головного лікаря у зв`язку із закінченням дії контракту 26 жовтня 2019 року. А тому підстави для скасування прийнятих відповідачем рішень та поновлення позивача на роботі відсутні. У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача не погодився, вказуючи на те, що питання затвердження Статуту лікарні у новій лікарні ніяким чином не пов`язані з його звільненням, рішення ради в частині доручення голові ради [PERSON] забезпечення його звільнення, оголошення конкурсу та інші доопрацьовані відповідачем з порушенням ст.2.18 Регламенту Здолбунівської районної ради без дотримання строків оприлюднення відповідного проекту рішення. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що проект оскаржуваного рішення був оприлюднений з дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» на сайті Здолбунівської районної ради 24 вересня 2019 року. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Представник Здолбунівської районної ради Рівненської областіпозов не визнав з наведених у відзиві мотивів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно положень ст.2 КЗпП Україниправо громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Трудовий договір відповідно до ч. 1 ст.21 КЗпП України є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до частин 9, 10 ст.16 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюються відповідно до законодавства. Керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п`яти років. Контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 1 ст.21 КЗпП України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Установлено, що 27 жовтня 2014 року на підставі ст.39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» між Здолбунівською районною державною адміністрацією Рівненської області (орган управління майном) та головним лікарем Здолбунівської центральної районної лікарні [PERSON] укладено контракт, на підставі якого у позивача виникли трудові відносини строком на п`ять років з 01 листопада 2014 року до 31 жовтня 2019 року включно. Згідно з додатковою угодою до вищезазначеного контракту, укладеною 29 грудня 2018 року між Здолбунівською районною радою Рівненської області на виконання рішення ради №608 від 28 грудня 2018 року та [PERSON] , контракт викладено в новій редакції, відповідно до якого визначено, що він діє з 27 жовтня 2014 року до 26 жовтня 2019 року і набирає чинності з дня підписання сторонами. Розпорядженням голови Здолбунівської районної ради Рівненської області [PERSON] . від 23 жовтня 2019 року №43 "Про звільнення [PERSON] ", виданого на виконання рішення Здолбунівської районної ради від 23 жовтня 2019 року №706 "Про затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради в новій редакції", позивача звільнено з посади головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради у зв`язку із закінченням терміну дії контракту 26 жовтня 2019 року відповідно до п.2 ст.36 Кодексу законів про працю України. З указаного вище рішення Здолбунівської районної ради від 23 жовтня 2019 року №706 вбачається, що окрім вирішення питання про затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради в новій редакції з метою приведення його положень у відповідність до законів України про охорону здоров`я, також вирішено і інші питання. Зокрема, пунктом 2 цього рішення ради доручено голові Здолбунівської районної ради Рівненської області [PERSON] забезпечити звільнення головного лікаря у зв`язку із закінченням терміну дії контракту відповідно до вимог чинного законодавства та оголосити конкурс на заміщення вакантної посади керівника комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради. Також пунктами 3, 4 вказаного рішення ради покладено виконання обов`язків керівника комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради на [PERSON] з 27 жовтня 2019 року та доручено останньому здійснити реєстрацію нового Статуту підприємства у відповідних органах державної реєстрації. Указані положення пунктів 2-4 рішення Здолбунівської районної ради від 23 жовтня 2019 року №706 щодо оголошення конкурсу, покладення виконання обов`язків на заступника головного лікаря та реєстрації статуту в новій редакції не стосуються виниклого між сторонами трудового спору щодо поновлення позивача на роботі, а доручення забезпечити звільнення головного лікаря за відсутності прізвища цього працівника, назви установи його місця роботи, дати та підстав звільнення є неконкретизоване та носить загальний невизначений характер, а тому підстави для визнання їх незаконними відсутні. Відповідно до п.20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішується питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад, призначення і звільнення їх керівників. Згідно п.1.2 Статуту комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради в редакції, затвердженої рішенням Здолбунівської районної ради від 28 грудня 2018 року №608, підприємство створене відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом перетворення комунального закладу охорони здоров`я Здолбунівської центральної районної лікарні у Комунальне некомерційне підприємство. Майно підприємства є спільною власністю територіальних громад Здолбунівського району в особі Здолбунівської районної ради Рівненської області. Відповідно до положень п.7 указаного вище Статуту підприємства управління комунальним некомерційним підприємством «Здолбунівська центральна районна лікарня» здійснює керівник підприємства - головний лікар, який призначається на посаду і звільняється з неї за рішенням Здолбунівської районної ради відповідно до порядку, визначеного законодавством України та відповідним рішенням Здолбунівської районної ради. Аналогічні положення щодо призначення та звільнення керівника містить п.7.2 Статуту комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» і в затвердженій радою новій редакції від 23 жовтня 2019 року. Згідно положень частин 1, 2 ст.59 «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. Тому доводи відповідача про відсутність підстав для оформлення звільнення позивача з посади головного лікаря рішенням ради з огляду на положення ч.2 ст.24 КЗпП України, яка передбачає саме укладення трудового договору шляхом оформлення наказу чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу, а не звільнення, є помилковими, а положення п.7 Статуту не суперечать наведеним нормам. Проте, Здолбунівська районна рада Рівненської області на жодному пленарному засіданні, у тому числі 23 жовтня 2019 року, рішення про звільнення [PERSON] з посади головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» не приймала і таке питання взагалі не обговорювалося депутатами Здолбунівської районної ради у цей день на сесії та на засіданні постійної комісії. Такі обставини невирішення районною радою питання звільнення [PERSON] з посади головного лікаря підтверджуються дослідженим у судовому засіданні звукозаписом пленарного засідання сесії Здолбунівської районної ради та спільного засідання президії і постійної комісії до цієї сесії районної ради від 23 жовтня 2019 року, які узгоджуються із письмовим порядком денним тридцять восьмої сесії районної ради сьомого скликання від 23 жовтня 2019 року, затвердженим розпорядженням голови Здолбунівської районної ради №38 від 26 вересня 2019 року (п.13 цього порядку), протоколом спільного засідання президії та постійної комісії і витягом з протоколу сесії районної ради від 23 жовтня 2019 року щодо розгляду лише питання затвердження статуту підприємства в новій редакції. Доводи відповідача щодо наявності підпису [PERSON] на аркуші погодження до рішення районної ради №706 від 23 жовтня 2019 року "Про затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради в новій редакції", що містить оскаржувані пункти 2, 3, 4, як доказ обізнаності з підготовкою та розглядом цього рішення не є переконливими, оскільки спростовуються дослідженими в їх сукупності доказами. Так, допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що проект рішення ради в частині доручення голові ради [PERSON] забезпечити його звільнення, оголошення конкурсу, покладення обов`язків на заступника та реєстрації статуту він не готував і не погоджував. Ним візувався на аркуші погодження лише проект рішення з трьох пунктів щодо затвердження статуту підприємства в новій редакції. Указаний аркуш погодження пізніше на вимогу районної ради перероблювався. 23 жовтня 2019 року він був присутній на спільному засіданні президії та постійної комісії і на сесії районної ради, однак питання його звільнення з посади не обговорювалося і не вирішувалося, повний текст рішення не оголошувався та депутати фактично голосували за прийняття нової редакції статуту. Про звільнення дізнався від керуючої справами [PERSON] після сесії. Аналогічні показання з приводу відсутності в проекті рішення ради про затвердження статуту підприємства в новій редакції пунктів 2, 3, 4 оскаржуваного позивачем рішення №706 від 23 жовтня 2019 року дала свідок [PERSON] , яка готувала ці документи та у вересні 2019 року були передані у раду. Обставини повторного підписання та направлення в районну раду аркушу погодження з підписом [PERSON] до рішення районної ради без тексту самого проекту рішення підтвердила [PERSON] . Показання свідків повністю узгоджуються із дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а встановлені судом обставини доопрацювання оскаржуваного рішення підтвердила свідок [PERSON] . Згідно пунктів 5, 7 «Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №792, уконтракті передбачаються строк його дії, права, обов`язки та відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), вимоги до збереження керівником закладу державного або комунального майна, підвищення ним кваліфікації або проходження перепідготовки протягом строку дії контракту, умови матеріального забезпечення і організації праці, умови розірвання контракту. З положень пунктів 25, 27 укладеного з позивачем контракту від 27 жовтня 2014 року у новій редакції вбачається, що за два місяці до закінчення строку дії цього контракту він може бути продовжений за згодою сторін відповідно до законодавства. Якщо після закінчення строку дії цього контракту трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього контракту вважається продовженою на строк, на який його було укладено. Аналіз указаних положень контракту, який укладався на певний строк, свідчить про те, що вони допускають продовження терміну дії контракту ще на той же строк за відсутності вимог жодної сторони про припинення трудових відносин, що свідчить про згоду на його продовження, та узгоджуються з положеннями п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України. Зазначені в пункті 27 умови продовження строку дії укладеного із [PERSON] контракту не пов`язуються з укладенням будь-яких додаткових угод, як це наводиться в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №664/2284/16-ц, а тому такий контракт з огляду на досліджені судом доказами в їх сукупності не може вважатися припиненим та продовжив свою дію на строк, на який його було укладено. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно п.18 ч.6 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова районної ради, крім інших визначених цим Законом повноважень, вирішує інші питання, доручені йому радою. За відсутності прийнятого в установленому законом порядку рішення Здолбунівською районною радою Рівненської області про звільнення [PERSON] з посади головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Здолбунівська центральна районна лікарня» Здолбунівської районної ради Рівненської області відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України до закінченням 26 жовтня 2019 року терміну дії контракту, видання головою районної ради Дацюком О.Є. розпорядження №43 від 23 жовтня 2019 року про таке звільнення суперечить наведеним вище вимогам чинного законодавства України, а тому є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З огляду на викидане позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed