Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати недійсною технічну документацію № 4619 із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, та для ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER]; визнати недійсним Рішення п'ятдесят четвертої сесії п'ятого скликання Конотопської міської ради від 28.07.2010 року "Про затвердження площ та надання земельних ділянок громадянам міста згідно з виготовленою землевпорядною документацією в частині: "п.1.5 по [ADDRESS] [PERSON] (іден. номер [NUMBER]), який мешкає по [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1865 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0865 га"; визнати недійсними Акт на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], та Акт на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], видані на ім'я [PERSON]; скасувати державну реєстрацію Акта на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], та Акта на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], виданих на ім'я [PERSON]; зобов'язати [PERSON] відновити межі земельної ділянки, яка розділяє земельні ділянки розташовані за адресами: [ADDRESS] у відповідності із планами земельних ділянок інвентарних справ шляхом перенесення паркану. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON], який був власником земельної ділянки [ADDRESS]). Він є спадкоємцем померлого за заповітом та на підставі його заяви приватним нотаріусом [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В подальшому він звернувся до ФОП [PERSON] для оформлення технічної документації на успадковану земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В процесі виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку він виявив невідповідність меж земельної ділянки та стало відомо, що в 2010 році [PERSON] (суміжним землекористувачем) були подані документи на виготовлення технічної документації на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] в Сумську регіональну філію Конотопського районного відділу ДП "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" і було здійснено встановлення та погодження меж земельної ділянки, шляхом складання Акту про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки [ADDRESS] та передачі межових знаків на довгострокове зберігання. Однак, при виготовленні даного Акту план земельної ділянки по [ADDRESS] виконано по фактичному користуванню, який відрізняється від планів земельної ділянки інвентарних справ, в результаті чого була змінена конфігурація вказаної земельної ділянки. В Акті зазначено, що відбулося погодження з усіма суміжними землекористувачами меж земельної ділянки. Однак, за [PERSON] підпис здійснила [PERSON], яка доглядала за останнім та відповідно до довіреності № 2022 від 20.07.2007 року мала право від імені [PERSON] одержувати в поштовому відділенні м. Конотопі пенсію в повній сумі щомісячно та подавати від його імені заяви, одержувати необхідні довідки та документи, підписуватись за нього та виконувати інші дії та формальності, пов'язані з цією довіреністю. Проте [PERSON] не мала повноважень підписувати Акт і він є недійсним. Вищевказаний Акт являється частиною Технічної документації № 4619 із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, за адресою: м. Конотоп, [ADDRESS]. Рішенням 54 сесії 5 скликання Конотопської міської ради від 28.07.2010 року "Про затвердження площ та надання земельних ділянок громадянам міста згідно з виготовленою землевпорядною документацією" за [PERSON] визнано уточнена площа земельної ділянки в розмірі 0,1865 га, з якої 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,0865 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі Технічної документації [PERSON] було видано два акти на право власності на земельні ділянки: [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,0865 га. У зв'язку з тим, що Акт підписала [PERSON], яка не мала на це повноважень, що тягне за собою недійсність даного правочину, то і технічна документація і Акти на право власності на земельні ділянки мають бути визнані недійсними, а їх реєстрація скасована. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен окремо, проти позовних вимог заперечують та просять відмовити в їх задоволенні. Відповідач: Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Відповідач: Конотопська міська рада Сумської області в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без участі його представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду ( а.с.ж 67). Представник третьої особи: Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Черкасова І.В. в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним Акту на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], та скасування Акту на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], виданих на ім'я [PERSON], а також просить врахувати письмові заперечення ( а.с. 61, 78, 79). Суд, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради народних депутатів № 131 від 07.05.1996 року [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0782 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель по [ADDRESS] Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON], помер [INFO] року в м.Конотоп Сумської області (а.с.10). Згідно копії заповіту серії АЕР № 667726 від 28.03.2002 року, посвідченого Конотопською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1503, [PERSON], проживаючий в [ADDRESS], на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що все своє майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося - заповів [PERSON] (а.с. 11). З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №2627625 від 01.03.2011 року вбачається, що заведено спадкову справу 8/2011, спадкодавець [PERSON], [INFO], м.Конотоп Сумської області, дата смерті [INFO] року (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2015 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, є його син [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить померлому [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.09.2015 року Сумським обласним державним нотаріальним архівом за реєстровим № 478, взамін втраченого Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Конотопської державної нотаріальної контори 02.03.1966 року за реєстровим №2-316, дублікату договору дарування, виданого 14.09.2015 року Сумським обласним державним нотаріальним архівом за реєстровим № 482 взамін втраченого Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Конотопської державної нотаріальної контори 19.04.1971 року за реєстровим №1-1691, дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14.09.2015 року Сумським обласним державним нотаріальним архівом за реєстровим №480 взамін втраченого свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Конотопської державної нотаріальної контори 25.11.1988 року за реєстровим №3614, які були зареєстровані за [PERSON] Конотопським МБТІ в реєстрову книгу №39 за реєстровим №4065. На земельній ділянці знаходиться житловий будинок А-1 дерево, житловою площею 23,5 кв.м., загальною площею 42,7 кв.м., та господарчо-побутові будівлі; погріб -пг-цегла, сарай-б-цегла, гараж -В-цегла, сарай-Д-дерево, водогін-пвх, вбиральня-Г-дерево, огорожа-3,4-метал (а.с. 13) та внесені відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом (а.с. 14). Згідно копії архівного витягу рішення Конотопської міської ради народних депутатів від 07.05.1996 року №131 «Про приватизацію земель» згідно Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року №15-92 і на підставі заяв громадян, виконком міської Ради народних депутатів вирішив: передати у приватну власність громадян міста Конотопа земельні ділянки загальною площею 31,366 га, які надані їм для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибні ділянки) згідно додатку №1. В подальшому при видачі держаків на право приватної власності на землю, площі земельних ділянок будуть уточнюватись (а.с.15). З копії акту про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки [ADDRESS] та передачі межових знаків на довгострокове зберігання від 13.05.2010 року вбачається, що на виконання рішення 49 сесії 5 скликання Конотопської міської ради від 24.03.2010 року «Про надання дозволів на розроблення землевпорядної документації» виконавцем робіт, представником Конотопського міського відділу СРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» [PERSON], в присутності землевласників [PERSON] та суміжних землекористувачів [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS]; [PERSON] - по [ADDRESS]; [PERSON] - по [ADDRESS], [PERSON] - по [ADDRESS]; [PERSON] - по [ADDRESS]; [PERSON] - по [ADDRESS], [PERSON] - по [ADDRESS]; [PERSON] - по [ADDRESS]. Межі земельної ділянки закріплені межовими знаками в кількості штук та передані на довгострокове зберігання замовнику. Межі земельної ділянки проходять по 3-4-5; 6-7-8 по стіні будівлі. 17-18 по шиферному паркану; 46-16-17; 5-6 по умовній лінії; 57-48, 18-19-20-21-22-23-59-24-25-26, 11-12 по металевій сітці; 37-35-3, 8-9-10-11, 12-57, 48-46-26, 26-27-37 по дерев'яному паркану. Суміжними землевласниками (землекористувачами) ніяких претензій при закріпленні існуючих меж не заявлено. Розміри та межі угідь земельної ділянки наведені на абрисі та плані, що додаються (а.с.16). Відповідно до копії довіреності від 20.07.2007 року посвідченої приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу [PERSON] уповноважує [PERSON] одержувати в поштовому відділенні міста Конотоп Сумської області належну йому пенсію в повній сумі щомісячно з липня по грудень 2007 року, з січня по грудень 2008 року, з січня по грудень 2009 року, з січня по грудень 2010 року, з січня по грудень 2011 року, з січня по червень 2012 року. Для чого надав їй право подавати від його імені заяви, одержувати необхідні довідки та документи, підписувати за нього та виконувати всі інші дії та формальності, пов'язані з цією довіреністю (а.с.17). З копії технічної документації №4619 із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства за адресою м. Конотоп сумської області по [ADDRESS] вбачається, що в результаті виконаних робіт проведено погодження та закріплення меж земельної ділянки в натурі в присутності виконавця польових робіт, землевласника та суміжних землевласників (землекористувачів) про що складено вищезазначений акт. При цьому кути повороту меж земельної ділянки закріплені межовими знаками, там де межі земельних ділянок проходили по огорожах різних типів, то координувались зовнішні кути огорожі. Межові знаки передані на зберігання землевласнику. Межі земельної ділянки проходять 3-4-5, 6-7-8 по стіні будівлі, 17-18 по шиферному паркану, 46-16-17, 5-6 по умовній лінії, 57-48, 18-19-20-21-22-23-59-24-25-26, 11-12 по металевій сітці, 37-35-3, 8-9-10-11, 12-57, 48-46-26, 26-27-37 по дерев'яному паркану. - на [ADDRESS], та зем. ділянка [ADDRESS]. Визначення координат проводилось шляхом прокладання теодолітних ходів від пунктів пп1611, пп1612 геодезичної мережі. На деяких межових знаках зроблені лінійні прив'язки до розміщених поблизу опорних точок (кутів будівель, стовпів ЛЕМ), що дасть змогу легко відновити втрачені точки. Кутові та лінійні виміри проводились теодолітом 2Т5К №92516 та мірною стрічкою Р-50 УЗК. Всі дані занесені в польовий журнал та показані на абрисі. Всі поворотні точки за координовані полярним методом з Т89, Т1, Т2, Т3, Т4 теодолітного ходу. Камеральна обробка матеріалів виконана на персональному комп'ютері за допомогою програми TEONTAX 2000 (версія 3.38). Кутові та лінійні нев'язки одержані в межах допуску. В результаті виконаних робіт загальна площа земельної ділянки становить -0,1865 га, із них: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд -0,1000га, для ведення особистого селянського господарства 0,0865 га (а.с.18- 21). Згідно архівного витягу з Рішення Конотопської міської ради 5 скликання, 54 сесії від 28.07.2010 року «Про затвердження площ та надання земельних ділянок громадянам міста, згідно з виготовленою землевпорядною документацією» вирішено на підставі розробленої технічної документації із землеустрою та в зв'язку з виготовленням Державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибні ділянки) та ведення особистого селянського господарства визнати за власниками уточнені площі нижче перелічених ділянок по [ADDRESS] за [PERSON] (ідент.номер [NUMBER]), який мешкає по [ADDRESS] земельну ділянку, площею 0,1865 га в тому числі: для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0865 га (а.с. 39). Відповідно до державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку виданого [PERSON], який проживає (розміщується) [ADDRESS], на підставі Рішення 54 сесії 5 скликання Конотопської міської ради від 28.07.2010 року є власником земельної ділянки, площею 0,1000 у межах згідно з планом, ід.номер [NUMBER]. Земельна ділянка розташована Сумська область, м. Конотоп, [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.40). З державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку виданого [PERSON], який проживає (розміщується) [ADDRESS], вбачається, що на підставі Рішення 54 сесії 5 скликання Конотопської міської ради від 28.07.2010 року він є власником земельної ділянки, площею 0,0865 у межах згідно з планом, ід.номер [NUMBER]. Земельна ділянка розташована Сумська область, м.Конотоп, [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с.41). Протоколом № 222 засідання узгоджувальної комісії по земельним суперечкам від 05.02.2016 року вирішено, що враховуючи той факт, що на суміжну земельну ділянку по [ADDRESS] вже виготовлено технічну документацію із землеустрою що посвідчує право на земельну ділянку, тобто межі вказаної ділянки встановлено затверджено та погоджено суміжними землекористувачами, комісія пропонує [PERSON] в разі незгоди з існуючою межею звертатись до суду з питання її оскарження або погодитись з межею і продовжувати виготовляти документацію (а.с. 44-45). Відповідно до ч. І ст 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 203 ЦК України закріплює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Ст. 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. У правочині зовнішнє волевиявлення особи має відповідати його внутрішній волі. Вона має бути спрямована на досягнення відповідного юридичного наслідку, тому не можуть розглядатися як правочини ті фактичні дії особи, які не призводять безпосередньо до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обов'язків. На цих підставах необхідно виділити правочини, вчинені під впливом: помилки (ст. 229 ЦК України). Відповідно до статті 229 ЦК правочин, здійснений під впливом помилки, є оспорюваним та може бути визнаний судом недійсним. Заявлені вимоги можуть бути задоволені, якщо доведені факти обману, помилки. Воля особи до вчинення правочину і результат правочину не узгоджуються в разі помилки, якщо вона має істотне значення. Суд вважає, що такими є помилки щодо правової природи правочину, його змісту, предмета, ціни, сторони, якості об'єкта тощо. Істотною може вважатись помилка, наслідки якої взагалі неможливо усунути або для їх усунення стороні, яка помилилася, необхідно здійснити значні витрати. Найчастіше хибне сприйняття стосується правової природи та предмета правочину, що може виникнути при визначенні тотожності предмета або його якості. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати або, навпаки, бути відсутніми саме на момент вчинення правочину. Сторона на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка насправді мала місце, тобто надати докази, які б свідчили про її помилку щодо істотних обставин правочину. Так, з копії довіреності від 12.07.2007 року вбачається, що [PERSON], [INFO], на підставі договору доручення, укладеного ними в усній формі, цією довіреністю уповноважує [PERSON] одержувати в поштовому відділенні м. Конотоп Сумської області належну йому пенсію в повній сумі щомісячно за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2007 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2008 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2012 року. Для чого надає їй право подавати від його імені заяви, одержувати необхідні довідки та документи, підписувати за нього та виконувати всі інші дії та формальності, пов'язані з цією довіреністю. Довіреність видана терміном на п'ять років і дійсна до 12.07.2012 року ( а.с. 17). Свідок [PERSON] пояснила, що здійснювала догляд за [PERSON] десь 6-7 років. Спочатку приходила, доглядала, а потім переїхала і жила з ним цілодобово. [PERSON] погано бачив і не міг підписувати документи, самостійно не пересувався (не було однієї ноги). Дійсно в Акті про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки [ADDRESS] від 13.05.2010 року стоїть її підпис, це вона підписала. [PERSON] не міг підписати цей документ, оскільки він не розумів та не міг вирішувати цих питань. З родичами [PERSON] з приводу підписання акту вона не погоджувала, приходили відповідач [PERSON] та його мати. Свідок [PERSON] пояснив, що він працює техніком Конотопського міськрайонного виробничого відділу Центру ДЗК. 13.05.2010 року він складав акт про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки [ADDRESS]. Хто саме робив підпис від імені [PERSON] в даному акті точно сказати не може. Олівцем в акті була зроблена помітка, що підпис від імені [PERSON] зробила особа, що за ним доглядала, [PERSON] та зазначений документ: довіреність; довіреність не перевіряв. Якщо акт про встановлення меж не був би підписаний усіма суміжними землевласниками і землекористувачами, то документи були б передані на узгоджувальну комісію Конотопської міської ради для прийняття рішення. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не бере до уваги пояснення представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Черкасової І.В. щодо пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки свідоцтво про право на спадщину (житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]), видано [PERSON] 26.10.2015 року, а до суду він звернувся 03.07 2017 року, тобто межах строку, визначеного законодавством. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є доведеними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 3200 грн. судогово збору.

Outcome: approved