Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] з 01.09.2010 року був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ у відповідності до наказу від 05.08.2010р. №562. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (далі - НАВС). Відповідно до вищезазначеного розпорядження, НАВС є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. 27.09.2010 між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Черкаській області та відповідачем укладено Договір № 10-647 про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до якого, відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Черкаській області. Відповідно до наказу УМВС України в Черкаській області від 04.12.2014 № 392 о/с, його було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням). Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України "Про вищу освіту». Відповідно до ст. 56 ЗУ "Про вищу освіту" від 17.01.2002 № 2984-ІІІ який діяв на момент навчання та випуску Відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. За п. 2.1.3. Договору, виконавець зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно- правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, Відповідач зобов'язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. П. 3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. Договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Аналогічні положення щодо укладення договору та обов'язку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі, затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України" (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 за № 547/13814). Загальна сума коштів, витрачених на навчання [PERSON] за період з 01.09.2010р. по 15.03.2014р., складає 25 769,03 грн. У зв'язку із тим, що відповідач протягом значного проміжку часу - з моменту звільнення 21.11.2014р., по даний час добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом на його навчання, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі матеріалів, де підтримав позов та не заперечував проти винесення судом заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 05.08.2010 № 562 [PERSON] з 01.09.2010 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Наказом КНУВС від 15.03.2014 № 341 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом бакалавра. Згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утримання у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі. На виконання вимог ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» та Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007, між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Черкаській області та відповідачем [PERSON] 27.09.2010р. було укладено Договір № 10-647 про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до якого, відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету. Нормами вказаного Договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 Договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до зазначеного Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином Національна академія внутрішніх справ підпорядкована Міністерству внутрішніх справ. У статуті Університету, затвердженому наказом МВС України від 17.11.2010 №555 також зазначається, що Академія підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України. Академія, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обов'язків по договору, здійснювала фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, Академія, як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання. Згідно з п.2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС, затвердженого Постановою КМУ від 01.03.2007р. № 313 на [PERSON] з 01.09.2010р. по 15.03.2014р. фактично витрачалися кошти, пов'язані з його утриманням, загальна сума яких 25 769,03 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Із витягу з наказу № 392 о/с від 04 грудня 2014 року по особовому складу Золотоніського МВ (з обслуговування м. Золотоноша та Золотоніського району) УМВС, вбачається, що звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «Ж» (за власним бажанням) лейтенанта міліції [PERSON]. Із довідки про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у НАВС відповідно до постанови КМУ від 01.03.2007р. № 313 за період 01.09.2010 по 15.03.2014р., складеного 24.12.2014р. вбачається, що вказані витрати складають 25 769,03 грн., з яких фактичні витрати, пов'язані з: грошовим забезпеченням - 8 577,73 грн., продовольчим забезпеченням - 3 744,73 грн., речовим забезпеченням - 3 953,13 грн., оплатою комунальних послуг і вартості енергоносіїв- 9 493,44 грн. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що є доведеним факт понесення позивачем витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у НАВС у сумі 25 769,03 грн., яка складається із суми, вказаної у розрахунку від 24.12.2014р. Таким чином суд вважає, що позов Національної академії внутрішніх справ про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі [PERSON] підлягає до задоволення. Судові витрати по справі, суд вважає, що підлягають стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в сумі 1 378,00 грн.

Outcome: approved