Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про звільнення майна, а саме: 2-х кімнатної квартири [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності, з-під арешту, стягнення судових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.04.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником всіх прав та обов"язків якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір №IFU0GK00000340, згідно якого банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 37 000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов"язань за вказаним договором 06.04.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Фріс Н.Р. та зареєстровано у реєстрі за №Д0271, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: двохкімнатну квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер 18426691. 05.01.2015 року представник позивача звертався до відповідача із клопотанням про звільнення з-під арешту вищевказаного майна, однак, вказане клопотання залишено без реагування, арешт із квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON] не знято, що порушує права позивача як іпотекодержателя. Представник позивача в судовому засіданняі позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити. Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог послався на розсуд суду. Представник відповідача на виконання ухвали суду від 18.03.2016 року надав копії матеріалів виконавчого провадження №24801286 та інформаційну довідку з Реєстру нерухомого майна [NUMBER] від 22.04.2016 року (а.с.47-56). Беручи до уваги пояснення учасників процесу, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено. 06.04.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником всіх прав та обов"язків якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір №IFU0GK00000340, згідно якого банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 37 000,00 доларів США. (а.с.7-9). З метою забезпечення виконання зобов"язань за вказаним кредитним договором 06.04.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Фріс Н.Р. та зареєстровано у реєстрі за №Д0271. Згідно п. 33.3. договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двохкімнатна квартира [ADDRESS], реєстраційний номер 18426691 (а.с. 5, 6). Відмості про обтяження предмету іпотеки 06.04.2007 року були зареєстровані за №4770440 реєстратором - привитним нотаріусом Фріс Н.Р. (а.с. 56). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Такі ж положення містяться в ст. 572 Цивільного кодексу України. В даному випадку договір іпотеки був укладений 06.04.2007 року та того ж дня зареєстровано відомості про обтяження предмету іпотеки за №4770440 реєстратором - привитним нотаріусом Фріс Н.Р. (а.с. 56). Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За приписами ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За змістом ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Отже, ПАТ КБ "ПриватБанк" належить право вищого пріоритету задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до частин 1 та 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 3, 33 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 572, 589 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved