Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

26 грудня 2014 року позивачі звернулись до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності та державної реєстрації, в якому просили суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право власності та державну реєстрацію житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності, посилаючись на те, що відповідач, без дозвільних документів здійс\-нила самочинне будівництво, використав належні їм будівельні матеріали. Відповідач, як замовник будівництва, не маючи дозволу на виконання будівельних робіт, отримала декларацію про готовність об'єкту до експлуатації на підставі якої їй було видане свідоцтво на право власності на спірний будинок та зареєстровано у державному реєстрі прав на нерухоме майно. У подальшому зазначена декларація була скасована. Таким чином, право власності на спірну будівлю було отримано відповідачем без ві\-дповідних правових підстав, а тому є таким, що підлягає скасуванню. Позивачі у судове засідання не з'явились, надавши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій позовні ви\-моги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов не визнала, посилаючись на те, що вона як власниця земельної ділянки мала права без дозвільних документів про\-водити будівельні роботи. А будівельними матеріалами, що належать позивачам, мала права скористатися, так як вони знаходились на її земельній ділянці. Справу просила слу\-хати у її відсутність. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 грудня 2000 року, між сторонами по справі, був укладений договір дарування земельної ділянки площею 0,0915 га, яка розташована по [ADDRESS]. У відповідності до умов договору відповідач отримала у приватну вла\-сність зазначену земельну ділянку. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, та зареєстрований у реєстрі за номером 2524, серія АВО №383463. На підставі договору дарування відповідач отримала державний акт на право при\-ватної власності на земельну ділянку, який зареєстрований 19 квітня 2010 року, серія ЯИ №921464. Кадастровий номер земельної ділянки 5110137300:20:028:0084. У подальшому, [PERSON], використавши належні позивачам будівельні матеріали, без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснила будівництво житлового будинку та на підставі декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 08.12.2011 року, серія ОД №18211097617, отримала свідоцтво про право власності від 22 березня 2012 року серія САЕ №571247. Дане свідоцтво 05 червня 2012 року було зареєстроване відповідачем у КП "ОМБТІ та РОН", про що свідчить витяг за №34369339, номер запису 44710 у книзі 312-142. 02 грудня 2014 року наказом №3"СК" Департаменту державної архітектурно-будіве\-льної інспекції в Одеській області, декларація про готовність об'єкта до експлуатації на пі\-дставі якої відповідач отримала спірний будинок у власність - була скасована, в зв'язку з відсутністю у останньої дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не за\-боронені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не вста\-новлена судом. Згідно зі ст. 5 Закону України "Про основи містобудування" при здійсненні містобуді\-вної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням держав\-них стандартів, норм і правил, розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затвердже\-них у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів. Частиною 1 статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" визначено, що бу\-дівництво [нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта ар\-хітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання міс\-тобудівної діяльності". За ст.ст. 31,34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 9 За\-кону України "Про архітектурну діяльність" будівництво об'єкту нерухомості вимагає роз\-робки і затвердження у встановленому порядку компетентними органами проекту його бу\-дівництва та отримання дозволів і узгоджень відповідних органів та служб на здійснення будівельних робіт чи реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Статтями 31, 34 та 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та ст. 5 Закону України "Про основи містобудування" забороняється експлуатація об'єктів, не прийнятих інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або буду\-ються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права влас\-ності на нього. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи дозволяють задовольнити позов у повному обсязі, оскільки будівництво спірного об'єкту нерухомості було здійснено відповідачем без належних дозвільних до\-кументів. На підставі викладеного,

Outcome: approved