Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Покровськ про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем по справі ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» перебував у трудових відносинах до 22.06.2016 року, де працював гірноробочим очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті. 22.06.2016 року він був звільнений на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоров» я. Відповідно до акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 20.02.2017 року йому встановлено професійне захворювання : хронічна радикулопатія в стадії затухаючого загострення з помірним статико-динамічним порушенням та больовим синдромом-захворювання професійне, пневмоконіоз, ЛН 1-11 ступеню-захворювання професійне, хронічна двобічнасенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем знеження слуху ( 111 ст.) захворювання професійне; периферична ангіодистонія верхніх кінцівок. 20.04.2017 року він був оглянутий МСЕК та йому встановлено третя група інвалідності та 65% втрата працездатності, встановлена потреба у додаткових видах допомоги, а саме реабілітаційне та медикаментозне лікування. Позивач вважає, що внаслідок професійного захворювання йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 50000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, 50000 грн. В судове засідання позивач не з»явився, просив справу слухати у його відсутність.( а. с. 5). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] Акціонерне Товариство «Шахтоуправління « Покровське» в судове засідання не з»явився, просили справ слухати без участі представника, заперечували проти задоволення вимог позивача ( а. с. 26-27). Представник третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Красноармійську в судове засідання не з»явився, просив справ слухати без участі представника.( а. с. 32). Заслухавши пояснення представника позивача, з"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» перебував у трудових відносинах, де працював гірноробочим очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті. 22.06.2016 року він був звільнений на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоров» я.( а. с. 7,31). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, затвердженого 23.02.2017 року позивачу встановлене професійне захворювання : хронічна радикулопатія в стадії затухаючого загострення з помірним статико-динамічним порушенням та больовим синдромом-захворювання професійне, пневмоконіоз, ЛН 1-11 ступеню-захворювання професійне, хронічна двобічнасенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем знеження слуху ( 111 ст.) захворювання професійне; периферична ангіодистонія верхніх кінцівок. ( а.с. 9). Професійне захворювання виникло у звязку з подовжувальним періодом роботи в шкідливих умовах обумовленим впливом шкідливого фактора важкість праці, пил переважно фіброгенної дії, виробничий шум ( а.с. 9). Висновком МСЕК від 20.02.2017 року йому встановлено третя група інвалідності та 65% втрата працездатності, встановлена потреба у додаткових видах допомоги, а саме реабілітаційне та медикаментозне лікування. ( а.с. 12-13). Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України " Про охорону праці", а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров"я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов"язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст.. 14 Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( далі - Закону) до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов"язаних з роботою. Втрата потерпілим професійної працездатності завжди пов"язана з неможливістю виконувати роботу за своєю професією ( фахом), про що зазначається у висновку медичного органу, який видається потерпілому відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 Закону. Судом встановлено, що у зв"язку з встановленням у позивача професійного захворювання хронічна радикулопатія в стадії затухаючого загострення з помірним статико-динамічним порушенням та больовим синдромом-захворювання професійне, пневмоконіоз, ЛН 1-11 ступеню-захворювання професійне, хронічна двобічнасенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем знеження слуху ( 111 ст.) захворювання професійне; периферична ангіодистонія верхніх кінцівок та втрати у зв»язку з цим 65% професійної працездатності, йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок вищезазначеного професійного захворювання ,- у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров"я. Оскільки професійне захворювання у позивача виникло внаслідок тривалого періоду праці у шкідливих умовах, обумовлених впливом виробничого фактору, тяжкою фізичною працею, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 23.02.2017 року , тобто у зв"язку з шкідливими умовами праці на підприємстві, суд приходить до висновку, що моральна шкода, яку зазнав позивач, є наслідком дій умов виробництва, пов"язаних з порушенням Закону України " Про охорону праці". Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз"яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року " Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" пов"язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв"язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Також суд звертає увагу на той факт, що при вирішенні питання про право потерпілого на відшкодування моральної шкоди суди повинні виходити із вимог ст.ст. 21,28, 34 Закону № 1105-Х1У в їх сукупності, якими передбачено, що право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати компенсації за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення їй стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237 КЗпП України, роз"ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на його відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що професійна працездатність у зв"язку з професійним захворюванням хронічна радикулопатія в стадії затухаючого загострення з помірним статико-динамічним порушенням та больовим синдромом-захворювання професійне, пневмоконіоз, ЛН 1-11 ступеню-захворювання професійне, хронічна двобічнасенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем знеження слуху ( 111 ст.) захворювання професійне; периферична ангіодистонія верхніх кінцівок втрачена на 65%. Виходячи із викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 28000 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави підлягають стягненню судові витрати : по сплаті судового збору - в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial