Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач, Харківський національний університет Повітряних Сил імені [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 27598,17 грн. на відшкодування витрат, пов"язаних з утриманням [PERSON] під час навчання. Покласти сплату судових витрат, пов'язаних з розглядом справи за цією позовною заявою, на відповідача по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що [PERSON] проходив навчання та військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил з 09.08.2015 року по 02.02.2017 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу II "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином [PERSON] 09.08.2015 року. 01 лютого 2017 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 01.02.2017 року № 27. Відповідач зобов"язався відшкодувати витрати на утримання в університеті під час навчання, однак на теперішній час відшкодування витрат на користь Університету не відбулось. В судове засідання представник позивача не з'явився. Від представника Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба за довіреністю [PERSON], надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 32, 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач був повідомлений відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. За таких підстав, за письмової згоди представника позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проходив навчання та військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил імені [PERSON] з 09.08.2015 року по 02.02.2017 року на посаді курсанта (а.с. 6). Відповідно до Указу Президента України від 24 червня 2016 року № 270/2016 Харківський університет ПС імені [PERSON] з 26 липня 2016 року перейменовано у Харківський національний університет Повітряних Сил імені [PERSON]. Відповідно до розділу II "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України ", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином [PERSON] 09.08.2015 року. 01 лютого 2017 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 01.02.2017 року № 27. Відповідно ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 був затверджений "Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до пункту 4 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання пункту 3 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 09.08.2015 р., [PERSON], взяв на себе зобов'язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу» (а.с. 6). [PERSON], зобов'язався добровільно відшкодовувати частинами витрати на утримання в університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на Загальному розрахунку № 112 від 01.02.2014 року (а.с. 8). На теперішній час відшкодування заборгованості на користь університету [PERSON] не здійснюється. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Згідно наданих позивачем до суду розрахунків загальний розмір коштів витрачених позивачем на утримання курсанта [PERSON] складає 27598,17 грн. (а.с. 8-15). Судом встановлено, що відповідач проходив навчання та військову службу в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені [PERSON], між сторонами виникли договірні відносини, визначені ЦК України. Відповідач зобов'язувався компенсувати витрати, пов'язані з його утриманням у разі дострокового припинення навчання в навчальному закладі. На даний час витрати Університету не компенсовані, що призводить до порушення економічних та оборонних інтересів держави, створення умов для невиконання видаткової частини Держбюджету. А тому суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення витрат на користь Університету. Одночасно з відповідача [PERSON], у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved