Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У січні 2011 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 10 вересня 2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем було укладено кредитний договір №2439-н, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 985000,00 гривень на придбання частин земельної ділянки площею 0,0597 га (БАДГ) та 0,0500 га (ОСШЦ) за адресою: [ADDRESS]. 12 вересня 2008 року банк здійснив видачу кредиту готівкою та цього ж дня відповідач уклав з третьою особою по цій справі договір купівлі-продажу зазначених земельних ділянок. Також 12 вересня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань по кредитному договору, відповідач передав позивачу в іпотеку частини земельної ділянки площею 0,0597 га та 0,0500 га за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтувавши позовні вимоги тим, що відповідач свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконує та за ним виникла заборгованість по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним у загальному розмірі 1436649,69 гривень, також він ухиляється від реєстрації свого права власності на передані в іпотеку земельні ділянки, позивач просить суд: 1. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 12 вересня 2008 року, а саме на частини площею 0,0597 га (ЬАДГ) та 0,0500 га (ОСШЦ) земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10 вересня 2008 року №2439-н на загальну суму 1 436649,69 гривень, в тому числі: залишок заборгованості за кредитом - 976518,80 гривень; прострочена заборгованість за кредитом - 7772,67 гривень; заборгованість за пеню по кредиту - 1381,64 гривень; заборгованість по процентам - 392637,94 гривень; заборгованість за пеню по процентам - 58338,64 гривень. 2. визнати вищий пріоритет позивача на предмет іпотеки за договором іпотеки від 12 вересня 2008 року. 3. встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки - продаж позивачем в порядку ст.38 Закону України "Про іпотеку" будь-якій особі покупцеві предмету іпотеки. 4. встановити початкову ціну продажу предмету іпотеки шляхом визначення її незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент такого продажу. 5. передати в управління позивачу предмет іпотеки на період до його реалізації, надавши право вчиняти будь-які юридичні дії стосовно предмета іпотеки, право звернення до уповноважених органів та посадових осіб для отримання будь-яких документів щодо предмета іпотеки, право отримання установах, підприємствах, організаціях та нотаріусів будь-яких документів (їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок) необхідних для управління предметом іпотеки. Ухвалою суду від 25 квітня 2013 року провадження у справі було зупинено до розгляду по суті цивільної справи за позовом [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним кредитного договору від 10 вересня 2008 року №2439-н та договору поруки. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 03 липня 2013 року [PERSON] та [PERSON] у задоволенні іх вищезазначеного позову відмовлено. Представник позивача звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність. Після відновлення провадження у справі ухвалою суду від 12 листопада 2014 року відповідач та третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки може бути нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2439-н, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 985000,00 гривень на придбання земельних ділянок площею 0,0597 га та 0,0500 га за адресою: [ADDRESS]. 12 вересня 2008 року банк здійснив видачу кредитних коштів готівкою та цього ж дня відповідач уклав з представником третьої особи по цій справі [PERSON] договір купівлі-продажу зазначених земельних ділянок у п.2 якого зазначено, що визначену сторонами ціну представник продавця отримав від покупця повністю до підписання цього договору. Також 12 вересня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань по кредитному договору відповідач передав банку в іпотеку земельні ділянки площею 0,0597 га та 0,0500 га за адресою: [ADDRESS]. З рішення Апеляційного суду Одеської області від 03 липня 2013 року вбачається, що вироком Приморського районного суду м.Одеси від 28 вересня 2012 року [PERSON] визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.4, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України, та з вказаної особи на користь Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 26127823,51 гривень, у тому числі 985000 гривень, якими заволоділа [PERSON] за кредитним договором №2439-н від 10 вересня 2008 року, укладеним між банком та [PERSON] Поряд з цим, доказів визнання кредитного договору №2439-н від 10 вересня 2008 року недійсним суду не надано. Боржником [PERSON] обов'язки по кредитному договору №2439-н від 10 вересня 2008 року не виконуються, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 1436649,69 гривень, в тому числі: залишок заборгованості за кредитом - 976518,80 гривень; прострочена заборгованість за кредитом - 7772,67 гривень; заборгованість по сплаті пені - 1381,64 гривень; заборгованість по процентам - 392637,94 гривень; заборгованість по сплаті пені по процентам - 58338,64 гривень. 28 квітня 2009 року позивач направив до відповідача вимогу про погашення заборгованості по кредиту у повному обсязі та попередив, що у іншому випадку він вимушений буде звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Такі вимоги позивача задоволені не були. З врахуванням вищенаведених встановлених по справі обставин суд вважає, що оскільки обов'язки боржником за кредитним договором №2439-н від 10 вересня 2008 року не виконуються, позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням по кредитному договору шляхом звернення стягнення на передані відповідачем [PERSON] позивачу в іпотеку земельні ділянки. Пункт 6.5 кредитного договору передбачає право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги шляхом продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Згідно з ст.34 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно з ст.13 Закону України "Про іпотеку" попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. При зверненні стягнення на нерухоме майно, що є предметом декількох іпотек, вимоги кожного наступного іпотекодержателя задовольняються після повного задоволення вимог кожного попереднього іпотекодержателя згідно з пріоритетом та розміром цих вимог.

Outcome: approved