Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

12.08.2021 р. до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія „Фангарант Груп" до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року в сумі 13 590,74 грн. Ухвалою від 19.08.2021 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позовна заява ТОВ ФК „Фангарант Груп" обґрунтована тим, що 16.11.2020 року між МПП „АСВА", код ЄДРПОУ 16399501 та [PERSON] було у електронній формі укладено Договір №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно. Згідно п. 8.1 Договору відповідач отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного відповідачем пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) відповідачу. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь центра ТОВ „ФК „Фангарант Груп". Відповідно до п. 8.2 договору порядок отримання товарів (послуг) визначається договором та Правилами отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ в редакції згідно Наказу №02/02-18 від 05.02.2018 року, що є невід`ємною частиною договору. Відповідач ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, а також з порядком уклдаення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в розділі 5 Правил. Відповідно до п. 1.4. Правил отримання товарів (послуг) в системі Плати Пізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. Підписанням договору відповідач приєднується до Правил. Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Враховуючи, що відповідач своїм підписом у договрі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен. Згідно вказаних умов договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу „Шина автомобільна 235/55 R19 Petlas Explero Winter W671 105V XL у кількості 4 шт., Шина автомобільна 215/70 R15C Tigar Cargo Speed 109/107S у кількості 4 шт., Шина автомобільна 185/75 R16C Tigar Cargo Speed 104/102R в/с у кількості 4 шт.", встановленою вартістю 26522,36 грн. Передача товару засвідчена підписом відповідача на договорі. Враховуючи, що відповідачем внесено платіж при отриманні товару в розмірі 4520 грн., було зроблено перерахунок по графіку платежів, згідно якого щомісячний платіж складає 4400,47 грн. За весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено 17.11.2020 р. - 4520 грн., 14.01.2021 р. - 4520 грн., 24.02.2021 р. - 5000 грн., 31.03.2021 р. - 4500 грн. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за Договором №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 04.08.2021 року має заборгованість - 13590,74 грн., яка складається з наступного: 9353,86 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; - 4236,88 грн. - сума нарахованих штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору. Тому просив стягнути заборгованість у сумі 13590,74 грн. та понесені судові витрати у сумі 2270 грн. Відповідач скористався правом відзиву на позовну заяву, який обґрунтував тим, що Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року на умовах викладених у ньому він не укладав, не підписував та відповідно до цього Договору товарів не отримував. У кінці листопада 2020 року відповідач мав намір на умовах повної передоплати придбати декілька комплектів автомобільних шин для використовуваних ним у підприємницькій діяльності автомобілів, для чого здійснював пошук найбільш вигідних пропозицій на ринку за допомогою мережі Інтернет. За результатами пошуку для придбання шин він вибрав інтернет-магазин автомобільних шин і дисків АСВА, адреса сайту якого в мережі Інтернет - asva.ua, де оформив відповідне замовлення, після чого з ним зв`язалася менеджер магазину, з якою було узгоджено деталі придбання автомобільних шин, і яка й запропонувала придбання автомобільних шин на умовах розтермінування без переплат (Рассрочка от АСВА). При цьому йому було наголошено, що жодних додаткових комісій, відсотків чи інших платежів він не сплачує, для детального ознайомлення запропоновано перейти на відповідний розділ сайту за посиланням https://asva.ua/information/credit/. 16.11.2021 ним було виконано вищезазначені дії, заповнено в електронному вигляді анкету, надано сканкопії паспорта та ідентифікаційного номера, вибрано спосіб оплати та доставки вантажу транспортною компанією Delivery, оплачено за наданими реквізитами 4520 грн., після чого він очікував отримання товару. Однак при прибутті транспортною компанією товару ним було виявлено відсутність у відправленні одного комплекту автомобільних шин, а саме „шина автомобільна 185/75 R16C Tigar Cargo Speed 104/102R в/с у кількості 4 шт." При усному та письмовому за допомогою інтернет-мессенджера Viber спілкуванні із менеджером магазину було погоджено, що оскільки шини автомобільні 185/75 R16C Tigar Cargo Speed 104/102R в/с у кількості 4 шт. відсутні у компанії АСВА і не можуть бути передані, замість них компанія надасть шини автомобільні 185/75 R16C Росава БЦ-24 104/102N у кількості 4 шт. за ціною 1395 грн./шт., а різницю у вартості 856 грн. переведуть на картковий рахунок. Оскільки у той час він був схвильований відсутністю у відправленні комплекту шин та зайнятий спілкуванням з цього приводу з менеджером і пошуком заміни, він не надав значення відсутності у транспортному відправленні примірника договору, а зі сторони магазину ніхто не наполягав на оформленні якихось документів, підписанні угод, тощо. Наголошує, що ніяких угод чи інших документів на купівлю товарів, а тим більше Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року він не підписував ні особисто, ні за допомогою електронного цифрового підпису, ні за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вважає, що у нього наявна укладена у усній формі угода купівлі автомобільних шин з МПП АСВА на загальну суму 22000 гривень, а з позивачем жодних угод він не укладав, будь-які зобов`язання перед позивачем у нього відсутні. Також вважає важливим, що станом на 16.11.2020 року у нього взагалі не було можливості підпису жодних угод за допомогою електронного цифрового підпису, оскільки надані йому кваліфікованим представником електронних довірчих послуг АЦСК АО КБ „Приватбанк" сертифіковані ключі були нечинні через сплив терміну їхньої дії, а нових він не отримував. Звертає увагу на ту обставину, що з долученої позивачем до позову копії Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року вбачається його невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме підпис від імені Постачальника МПП „АСВА" виконаний письмовим способом, а підпис від імені Клієнта - ніби-то з проставленням електронного цифрового підпису. Також відповідач зазначає, що ним перевірено за допомогою сервісу АЦСК Приватбанку наданий йому примірник Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року у форматі .docx щодо підписання його за допомогою електронного цифрового підпису та такий договір не містить його електронного цифрового підпису. Підтверджує оплату ним МПП АСВА на надані менеджерами компанії АСВА рахунки 17.11.2020 р. - 4520 грн., 14.01.2021 р. - 4520 грн., 24.02.2021 р. - 5000 грн., 31.03.2021 р. - 4500 грн. Зазначає, що на даний час сума недоплати МПП АСВА за придбані ним у інтернет-магазині автомобільних шин і дисків АСВА шини складає 3442 гривень, зі сторони магазину претензії до нього не надходили, дану суму він планує сплатити у добровільному порядку після розгляду судом даного спору. Також зазначає, що оскільки визначальним для правильного вирішення даного спору є встановлення факту підписання ним Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року, яке за твердженням позивача відбулося шляхом накладення електронного цифрового підпису, є необхідність витребування від позивача електронний примірник Договору для дослідження його в ході судового розгляду. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову, та усі судові витрати просить покласти на позивача. Представник позивача 14.09.2021 р. подав до суду відповідь на відзив відповідача та просив справу розглядати за відсутності представника позивача. У відповіді на відзив повторно звертає увагу суду на те, що відносини між позивачем і відповідачем були оформлені належним чином, а також звертає увагу суду на те, що укладений між позивачем та відповідачем Договір №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року за своєю юридичною природою є договором лізингу, а також зазначає, що право грошової вимоги до відповідача позивачу було відступлене на підставі договору факторингу. Так, натиснувши кнопку „ПІДПИСАТИ" відповідач здійснює безпосереднє підписання договору шляхом надсилання процесинг-центру одноразового ідентифікатора через свою облікову сторінку на веб-сайті процесинг-центра. Таким чином підписання договору відбувається шляхом використання електронного підпису, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно. Кожний примірник договору в електронній формі з накладеним на нього електронним підписом є оригіналом такого документу. Представник позивача в судове засідання 06.12.2021 р. не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У поданій відповіді на відзив просив справу розглядати за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання 06.12.2021 р. не прибули, відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В поданому позові позивач ТОВ „ФК „Фангарант Груп" посилається на обставини укладення 16.11.2020 року між МПП „АСВА", код ЄДРПОУ 16399501 та [PERSON] у електронній формі Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ, шляхом накладення електронного цифрового підпису. Відповідачем було подано клопотання про витребування доказів, які знаходяться у відповідача, а саме електронного доказу - Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року. Ухвалою суду від 27.10.2021 р. витребувано від ТОВ „ФК „Фангарант Груп" оригінал електронного доказу - Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року. На виконання вимог зазначеної ухвали суду від 27.10.2021 ТОВ ФК „Фангарант Груп" оригінал електронного доказу - Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року не надано, а тому відповідно не виконано вимоги ухвали. Як зазначено в ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Слід зазначити, що відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Із врахуванням положень вищевказаної норми судом вирішено здійснювати розгляд справи за наявними в ній доказами. Відповідно до п.4 ст. 203 ЦК України передбачено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідачем заперечується факт підписання ним Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ шляхом використання електронного підпису, у зв`язку із чим ним було подано до суду клопотання про витребування такого електронного доказу. Доказів наявності такої угоди з підтвердженим проставленням відповідачем цифрового підпису суду не надано. З огляду на те, що позивач без вагомих причин ухилився від надання суду електронного доказу - Договору №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року, з накладеним на нього електронним підписом [PERSON] , суд, враховуючи значення, яке має цей доказ для справи, в порядку ч. 10 ст. 84 ЦПК України, при визнанні обставин для з`ясування якої витребовувався цей доказ, приходить до висновку, що позивачем не доведено той факт, що підпис на Договорі №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ від 16.11.2020 року належить [PERSON] , а відповідно позивачем не доведено факт укладення угоди, на яку він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Подання на виконання Ухвали від 27.10.2021 у паперовій формі роздруківки документа під назвою Договір №60200129515 про отримання товарів в системі Плати ПізнішеТМ суд вважає способом ухилення відповідача від виконання вимог ухвали. З цієї підстави, суд вважає, що такі докази не містять інформацію щодо предмета доказування, а відтак, в порядку ст. 77 ЦПК України, суд визнає їх неналежними та не бере до уваги. Окрім зазначених обставин судом встановлено, що відповідачем через ТОВ ФК „Фангарант Груп" оплачено МПП „АСВА" 18540 грн., а саме: Згідно Меморіального ордеру №@2PL835660 від 17.11.2020 року з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] здійснено переказ грошових коштів у сумі 4520 грн., платником зазначено GO_Транз.счет платежи bp2066060, код платника 14360570, отримувач ФК ФАНГАРАНТ ГРУП ТОВ, код отримувача 38922870, призначення платежу зазначено як „Оплата за услуги, согласно счета №60200129515 от [PERSON] " (а.с.72). Згідно Меморіального ордеру №@2PL782499 від 14.01.2021 року з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] здійснено переказ грошових коштів у сумі 4520 грн., платником зазначено GO_Транз.счет платежи bp2066060, код платника 14360570, отримувач ФК ФАНГАРАНТ ГРУП ТОВ, код отримувача 38922870, призначення платежу зазначено як „Оплата за услуги, согласно счета №60200129515 от [PERSON] " (а.с.73). Згідно Меморіального ордеру №@2PL657829 від 24.02.2021 року з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] здійснено переказ грошових коштів у сумі 5000 грн., платником зазначено GO_Транз.счет платежи bp2066060, код платника 14360570, отримувач ФК ФАНГАРАНТ ГРУП ТОВ, код отримувача 38922870, призначення платежу зазначено як „Оплата за услуги, согласно счета №60200129515 от [PERSON] " (а.с.74). Згідно Меморіального ордеру №@2PL299122 від 31.03.2021 року з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] здійснено переказ грошових коштів у сумі 4500 грн., платником зазначено GO_Транз.счет платежи bp2066060, код платника 14360570, отримувач ФК ФАНГАРАНТ ГРУП ТОВ, код отримувача 38922870, призначення платежу зазначено як „Оплата за услуги, согласно счета №60200129515 от [PERSON] " (а.с.75). Згідно Платіжного доручення №15632 від 17.11.2020 року з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] здійснено переказ грошових коштів у сумі 22544,01 грн., платником зазначено ФК ФАНГАРАНТ ГРУП ТОВ, код отримувача 38922870, отримувач МПП „АСВА", код отримувача 16399501, призначення платежу зазначено як „Авансування за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] без ПДВ" (а.с.71). З урахуванням того, що судом встановлено відсутність у відповідача правових підстав для стягнення штрафних санкцій, суд приходить до висновку про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем, що є підставою для відмови в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку із недоведеністю заявлених вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 207, 626, 628, 638, 526 Цивільного Кодексу України, Закону України Про електронну комерцію, Закону України Про електронний цифровий підпис,

Outcome: dismissed