Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КС Плюс" про усунення порушення права власності. Ухвалою суду від 12 грудня 2014 року до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача були залучені Житлово- будівельний кооператив " Ровно" та Управління житлово- комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради В позові посилається на те, що він являється власником 1\\2 частини квартири [ADDRESS]. На даний час допоміжні приміщення зазначеного будинку (східцеві клітки, тамбур тощо) незаконно використовуються відповідачем для надання послуг доступу до Інтернет та кабельного телебачення під торговельною маркою "Тріолан". Працівниками відповідача просвердлені отвори значного діаметру через залізобетонні перекриття між поверхами у під'їзді будинку та прокладено труби, в які заведено телекомунікаційні кабелі. Зазначені роботи по розміщенню телекомунікаційних мереж у будинку проведені без одержання згоди на це з боку власників квартир такого будинку. Тому вважає, що у даному випадку має місце грубе порушення прав власності, а він є особою, що постраждала від незаконних дій відповідача. Просить визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати демонтувати за власний рахунок встановлені ним телекомунікаційні кабелі та обладнання у житловому будинку по [ADDRESS] та провести майно у попередній стан. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з мотивів, викладених у позові, просив позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволені позову відмовити за безпідставністю позовних вимог, вказала, що між ТОВ "КС Плюс", та ЖБК «Ровно» був укладений договір №591/29-1 про розміщення технічних пристроїв та мереж в житлових та нежитлових будівлях комунальної власності м. Рівного. На сьогоднішній день мешканці будинку [ADDRESS] користуються можливістю доступу до загальнодоступної (універсальної) телекомунікаційної послуги, а саме кабельного телебачення, яке надається ТОВ "КС Плюс". Крім того вказує, що інші мешканці будинку стосовно встановлення технічних пристроїв думку не висловлювали. також вказує на те, що технічні пристрої встановленні не в квартирі позивача, яка належить йому на праві власності, а на даху будинку, що належить територіальній громаді м. Рівне. Представник третьої особи Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради позовні вимоги не визнала та пояснила, що в управління ЖКГ було звернення ТОВ "КС Плюс" з проханням встановлення технічних пристроїв у будинку [ADDRESS]. Було надано погодження та укладені відповідні договори на встановлення технічних пристроїв даному підприємству у вищевказаному будинку. Представник третьої особи ЖБК «Ровно» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.57-60 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності 1\\2 частини квартири [ADDRESS], що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 3). З матеріалів справи вбачається, що будинок [ADDRESS] обслуговує житлово- будіельний кооператив "Ровно", керівником якого є Хільчук В.М. ( а.с. 13-15) В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ "КС Плюс" та ЖБК «Ровно» був укладений договір № 591/29-1 про розміщення технічних пристроїв та мереж, та відповідно до якого, було встановлено обладнання відповідача для надання телекомунікаційних послуг мешканцям будинку [ADDRESS]. ( а.с. 16- 18). Доводи представника позивача, що вказаний договоір не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки у договорі немає дати укладення, не заслуговують на увагу, оскільки, як встановлено в судовому засіданні і дана обставина визнана сторонами, договір № 591\\29-1 у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, а відтак є чинним. Суд також не приймає до уваги, що ЖБК "Ровно" не вправі було надавати дозвіл на розміщення телекомунікаційного обладнання, з огляду на наступне. Із змісту частини 6 ст. 31 Закону України "Про телекомунікації" вбачається, що суб'єкти господарювання, які здійснюють будівництво телекомунікаційних мереж загального користування, мають право встановлювати в приміщеннях, що їм належать на правах найму телекомунікаційне обладнання, використовувати дахи будинків і технічні приміщення для встановлення антен та необхідного обладнання на підставі договору з власником приміщення. Судом встановлено, що на підставі п.14 рішення Рівненської міської ради від 14.08.1990 року № 301 було вирішено затвердити протокол загальних зборів працівників підприємств зв"язку від 07.08.1990 року, затверджено правління кооперативу в складі голови правління Хільчука В.М., затверджено статут ЖБК. Відповідно до ч.3 ст. 19 ЗУ " Про кооперацію" кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. За таких підстав, в судовому засіданні встановлено, що головою правління ЖБК "Ровно" Хільчуком В.М. було укладено договоір у відповідності до якого ЖБК " Ровно" надало можливість розміщення відповідгного сертифікованого телекомунікаційного обладнання та монтаж у разі необхідності слобоструменевих каналів, обладнання використовується виключно для надання мешканцям телекомунікаційних послуг в будинках, перелік яких наведений в додатку № 1 до договору, а саме у будинку [ADDRESS] Ч.1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про телекомунікації" основними принципами діяльності у сфері телекомунікації, в тому числі, є доступ споживачів до загальнодоступних телекомунікаційних послуг, які необхідні їм для задоволення власних потреб, участі в політичному, економічному та громадському житті. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1,2,6 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч. 2-5 цієї статті, суд може також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Із змісту ст. 15 ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частина 3 ст. 16 ЦК України передбачає, що суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи у разі порушення нею положень ч.2-5 ст. 13 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи зібрані докази по справі суд вважає, що із матеріалів справи не вбачається та позивачем не зазначено та не доведено належними та допустимими доказами жодного посилання на права позивача, які порушені відповідачем, та те яким чином встановлене обладнання відповідача порушує право позивача на користування та розпорядження спільною сумісною власністю будинку. При прийнятті рішення судом враховується також, що позивач є не єдиним співвласником допоміжних приміщень в цьому будинку, а згода співвласників на демонтаж з внутрішніх стін приміщень під'їздів будинку телекомунікаційного обладнання кабельної мережі суду не надана. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити за їх недоведеністю та безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed