Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 22.01.2017 року сталася\~ДТП за\~участю автомобіля\~ВАЗ 2105\~д/н\~ [NUMBER] ,\~який знаходився\~під керуванням\~ [PERSON] \~та автомобіля\~"HONDA\~CR-V"\~д/н\~ [NUMBER] .\~Відповідно до\~постанови Сватівського\~районного суду\~Луганської області\~ДТП мала\~місце з\~вини [PERSON] ..\~В результаті\~зазначеної ДТП\~автомобіль "HONDA\~CR-V"\~д/н\~ [NUMBER] був\~пошкоджений,\~в наслідок\~чого його\~власнику завдано\~матеріальних збитків\~в розмірі\~105713,70\~грн,\~які були\~частково відшкодовані\~позивачу ПрАТ\~"СК\~"Провідна"\~на підставі\~договору страхування\~ [PERSON] \~в розмірі\~46930,39\~грн. Крім матеріальних збитків позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що внаслідок пошкодження його автомобіля у нього з`явилися психотравматичні розлади, він емоційно пригнічений та безрадісний, що позбавляє його можливості нормально спілкуватися з близькими та родичами. В зв`язку з тим, що позивач поніс збитки з вини відповідача, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоди\~в розмірі\~58783,31\~грн,\~витрати по\~оплаті дефектування\~автомобіля в\~розмірі 816,08\~грн витрати на послуги по проведенню оцінки матеріальних збитків в розмірі 1500 грн, моральну шкоду в розмірі 10000 грн, витрати на оплату правової допомоги в розмірі 13000 грн, а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 687,84 грн. В судове засідання позивач не з`явився. В судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник відповідача не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено,\~що згідно постанови Сватівського районного\~суду Луганської\~області від 07.02.2017 року встановлено, що [PERSON] 22 січня 2017 року, о 14-05 годині, в м. Сватове по вул. Конституції, керуючи автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак [NUMBER] під час повороту не обрав безпечної швидкості та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого трапилось зіткнення з автомобілем HONDA CR-V д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.39). Відповідно до рахунку-замовлення №СЗк-002157 від 16.06.2017 року та квитанції до прибуткового касового ордера "КОр-000491 [PERSON] сплатив ФОП [PERSON] 105713,70 грн за ремонт автомобіля "HONDA CR-V" д/н [NUMBER] (т.1 а.с.35, 35 зворот). Згідно матеріалів справи ПрАТ "СК\~"Провідна" на підставі полісу страхування [PERSON] № [NUMBER] 2103874\~від 18.06.2016р. (т. 1 а.с. 78) власнику автомобіля HONDA CR-V д/н [NUMBER] [PERSON] було\~відшкодовано страхове\~відшкодування в\~розмірі 46930,39\~грн,\~що підтверджено звітом про оцінку колісного транспортного засобу № 118/02/17 від 21.02.2017 року (т. 1 а.с. 79) та заявою на видачу готівки від 24.04.2017 року (т.1 а.с. 31). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України). Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Таким чином, потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав. Судом встановлено, що ПрАТ "СК\~"Провідна" суму страхового відшкодування [PERSON] сплатив частково у розмірі 46930,39 грн. При цьому, в обґрунтування розміру цієї суми посилається на Звіт № 118/02/17 про оцінку колісного транспортного засобу (згідно якого вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в тому числі ПДВ, складає 54352,81 грн.) та зазначає, що визначена вказаним Звітом сума підлягає зменшенню на суми ПДВ (6422,42 грн) та франшизи (500 грн). Вказана сума була перерахована на рахунок позивача ПрАТ "СК "Провідна", що підтверджується заявою на видачу готівки від 24.04.2017 року (т.1 а.с. 31). Згідно з положеннями статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ. Судом встановлено, що позивачем документально підтверджено розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО) з урахуванням ПДВ. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17. Оскільки до теперішнього часу відповідачем не відшкодовану шкоду, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 58783,31 грн та в частині відшкодування витрат по оплаті дефектування автомобіля в розмірі 816,08 грн підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат за послуги по проведенню оцінки матеріальних збитків в розмірі 1500 грн задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не приймає до уваги наданий позивачем звіт щодо вартості матеріальних збитків №30/05-17 від 20.05.2017 року з огляду на те, що позивачем не обґрунтовано необхідність отримання вказаного висновку. Щодо стягнення з відповідача витрат на оплату правової допомоги, то в цій частині суд зауважує наступне. Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.137 ЦПК України Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Така позиція закріплена і у п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Свистуном Геннадієм Валерійовичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №773 від 31.03.2004р.) на підставі договору про надання правової допомоги від 09 червня 2017 року б/н. На підвердження оплати витрат на правничу допомогу позивачем надано квитанцію №4 від 09.06.2017 року, видану адвокатом Свистуном Г.В., відповідно до якої [PERSON] сплатив 13000 грн в рахунок оплати гонорара підготовку, складання позову та представництво інтересів в суді. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження оплати витрат на правничу допомогу, а тому вимоги позивача в цій часині задоволенню не підлягають. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини … . Спричинення моральної шкоди діями відповідача позивач суду не довів, у зв`язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 576,62 грн понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved