Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди мотивуючи позовні вимоги тим, що 08.10.2015 року на вул. Короленківська у м. Києві,відбулася ДТП за участю автомобіля «Мазда 3», д.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «BMW Х5» д.з. [NUMBER], що належить позивачу по справі [PERSON] Винним у вказаному ДТП було визнано за постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2015 року [PERSON] Оскільки цивільна відповідальність відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у ПРАТ СК "ВУСО", позивач звернувся за відшкодуванням до Страховика. Відповідно до експертної оцінки, складеного на замовлення ПРАТ СК "ВУСО", вартість майнових збитків, спричинених позивачу по справі становить 28 000,00 грн. ПРАТ СК "ВУСО"провело виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 28 000,00 грн. Однак позивачем було значно більше витрачено коштів на відновлювальний ремонт автомобіля, який відповідно до рахунку № СЧ 1460 від 21.12.2015 року наданого СТО BMW «Форс-Мотор» складає 77 307,50 грн.Тому сума доплати [PERSON] склала 49 307,00 грн. Оскільки страхова компанія здійснює виплату страхового відшкодування, що є витратами,які пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в розмірі 28 000,00 грн., вартість робіт,виконання яких необхідно для повного відновлення транспортного засобу, становить різницю витрат з відновлення транспортного засобу з врахуванням зносу і без такого врахування, і складає 49 307,00 грн.,що пов'язано з необхідністю використання нових деталей,вузлів та агрегатів під час виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу, яку позивач і просить стягнути з відповідача. До суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та проханням задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду повторно не з'явився. Судом направлялися повідомлення про дату судового розгляду. Причина її неявки суду невідома. Відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, Який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів,якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.ст.224,225 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 08.10.2015 року на вул. Короленківська у м. Києві, відбулася ДТП за участю автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «BMW Х5» д.з. [NUMBER], що належить позивачу по справі [PERSON] Винним у вказаному ДТП було визнано за постановою Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2015 року [PERSON]визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого вимогами ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.У відповідності до вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, що мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Власником автомобіля «Мазда 3», д.з. [NUMBER] є [PERSON] Згідно вимог до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода,завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1166 ЦК України,майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа,якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати,які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно вимог ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну,відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно до Постанови Верховного Суду України № 6, п.9 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року вбачається, що якщо відшкодування шкоди в натурі неможливо, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт,які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Крім того у відповідності до Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки ВССУ роз'яснив, що у разі якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля) було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (привідшкодуванні збитків )... Таким чином, позивач має право на повне відшкодування збитків,якими є як реальна вартість пошкодженого транспортного засобу (страхов відшкодування), так і вартість робіт, виконання яких необхідно для повного відновлення транспортного засобу. Згідно ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством. Оскільки відповідальність Відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зараховано у ПРАТ СК "ВУСО", позивач звернулася за відшкодуванням до страховика. Відповідно до ст.22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку Страховик відповідно до лімітів відповідальності Страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду,яка була заподіяна в результаті ДТП. Тому, з урахуванням наведеногоПРАТ СК "ВУСО"провело виплату страхового відшкодування лише у розмірі 28 000, 00 грн. Однак ця сума є значно меншою,ніж розмірзаподіяного позивачу майнового збитку,який склав 77 307,50 грн., оскільки : відповідно до рахунку № СЧ 1460 від 21.12.2015 року сума виконаних робіт склала 77 307,50 грн., з яких з урахуванням страхової виплати,сума доплати [PERSON] склала 49 307,00 грн. Таким чином, сума доплати [PERSON] склала 49 307,00 грн. Відповідно до вимог ст.1194 ЦК, особа,яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ). Тому з урахуванням права на отримання позивачем страхового відшкодування від Страховика в сумі 28 000, 00 грн., відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу 49 307,00 грн. Оскільки страхова компанія здійснює виплату страхового відшкодування, що є витратами, які пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в розмірі 28 000, 00грн., вартість робіт, виконання яких необхідно для повного відновлення транспортного засобу, становить різницю витрат з відновлення транспортного засобу з врахуванням зносу і без такого врахування, і складає 49 307,00 грн., що пов'язано з необхідністю використання нових деталей, вузлів та агрегатів під час виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу. За наведеного вище, майнову шкоду в розмірі 49 307,00 грн.,яка складає витрати необхідні для повного відновлення транспортного засобу, без врахування зносу деталей та без врахування страхового відшкодування, виходячи з вимог ст.ст.22,1192 ЦК України та на підставі ст.1187 ЦК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 552,20 грн.

Outcome: approved