Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. При прийнятті 06.07.2020 року рішення суду питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу не було заявлено та не вирішувалося. 26.05.2020 року представником [PERSON] - Філімоновою О.С. в заяві до суду було заявлено про те, що докази щодо розміру судових витрат на надання правничої допомоги будуть надані представником протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Щодо правничої допомоги [PERSON] представник Філімонова О.с. заяв не вчиняла. 08.07.2020 року до суду надійшла заява від представника [PERSON] - Філімонової О.С. про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агросвіт» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 гривень. До заяви додано договір № 57/20 про надання правової допомоги від 25.05.2020 року укладеного між адвокатом Філімоновою Оленою Сергіївною та [PERSON] , додаток № 1 до Договору № 57/20 від 25.05.2020 року. 08.07.2020 року до суду надійшла заява від представника [PERSON] - Філімонової О.С. про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агросвіт» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8400 гривень. До заяви додано договір № 55/20 про надання правової допомоги від 13.04.2020 року укладеного між адвокатом Філімоновою Оленою Сергіївною та [PERSON] , додаток № 1 до Договору № 55/20 від 13.04.2020 року. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] - адвокат Філімонова О.С. у судове засідання не з`явилась, в наданій суду заяві просила розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити за її відсутності та відсутності її довірителів, ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу. Представник ПОСП «Агросвіт» просив врахувати при винесенні додаткового рішення таке. Позивач погоджується у відношенні до [PERSON] з визначенням його представником щодо вивчення матеріалів справи 1 години у сумі 1200 грн., щодо надання усної консультації вважає достатнім 0,5 години у сумі 600 грн., щодо складання пояснень до суду вважає достатнім 1 години у сумі 1200 грн. Оскільки в судовому засіданні [PERSON] був присутній, судове засідання тривало не 3,5 години, а 1 год.55 хвилин, то витрати в цій частині слід виключити. У відношенні [PERSON]. адвокат не подавала заяв про те, що докази щодо розміру судових витрат на надання правничої допомоги будуть надані представником протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, тому, в цій частині просив відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує таке. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу щодо надання правничої допомоги третій особі, відмову у стягненні витрат на правничу допомогу щодо надання правничої допомоги відповідачу. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року в справі N 755/9215/15-ц вказала, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача не заперечується визначення розміру винагороди адвоката за надання правничої допомоги у розмірі 1200 грн. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Представник ПОСП «Агросвіт» просив врахувати при винесенні додаткового рішення таке. Позивач погоджується у відношенні до [PERSON] з визначенням його представником щодо вивчення матеріалів справи 1 години у сумі 1200 грн., щодо надання усної консультації вважає достатнім 0,5 години у сумі 600 грн., щодо складання пояснень до суду вважає достатнім 1 години у сумі 1200 грн. Оскільки в судовому засіданні [PERSON] був присутній, судове засідання тривало не 3,5 години, а 1 год.55 хвилин, то витрати в цій частині слід виключити. У відношенні [PERSON] адвокат не подавала заяв про те, що докази щодо розміру судових витрат на надання правничої допомоги будуть надані представником протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, тому, в цій частині просив відмовити. Суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких представник позивача має заперечення. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. Так, з матеріалів справи не вбачається, що представник [PERSON] - Філімонова О.С. заявляла про те, що нею будуть подані у строки, передбачені частиною восьмої статті 141 ЦПК України, докази про понесені судові витрати. Враховуючи відсутність у матеріалах справи заяви представника [PERSON] - Філімонової О.С. про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, можна стверджувати про відсутність підстав для розгляду поданих документів. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката Філімонової О.С. третій особі [PERSON] враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Витрати на професійну правничу допомогу щодо вивчення матеріалів справи, 1 година, вартість 1200 грн., надання усної консультації 1 година, вартість 1200 грн.. складання пояснень до суду та відправлення 1,5 год., вартість 1800 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Разом з тим, як убачається з протоколу судового засідання від 06.07.2020 року участь адвоката у судових засіданнях склала 1 годину 45 хвилин, а тому вартість цієї послуги становить 2100 грн.

Outcome: partial