Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою і просить визнати договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкової території (розробленого на основі типового) укладеним з відповідачем, стягнути з [PERSON] на користь КП «Комунальник» Овруцької міської ради Житомирської області заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 7625,19 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач проживає в [ADDRESS], тривалий час користується послугами позивача і зобов'язана щомісячно вносити плату за Послуги. В порушення норми закону відповідач вчасно не розраховувався за надані Послуги, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість, яку і просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з"явився, але надав клопотання про розгляд справи без їх представника, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін по наданню житлово-комунальних послуг, в тому числі: права і обов'язки, порядок розрахунків, підстави і розмір відповідальності, регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року (далі - Правила). Згідно довідки КП «Комунальник» Овруцької міської ради від 26.12.2014 року [PERSON] є власником [ADDRESS]. Між відповідачем та позивачем існують договірні зобов'язання, за якими останній надавав відповідачу Послуги, а він, в свою чергу, повинен був сплачувати їх вартість за встановленими тарифами , розмір яких встановлювався рішенням виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області. Відповідач користується послугами з водопостачання та водовідведення, однак їх вартість сплачує нерегулярно, внаслідок чого станом за період з 01.06.2012 року по 31.12.2014 року виникла заборгованість в сумі 7625,19 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за комунальні послуги станом на 01.01.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, передбачено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно до положень ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері жилого-комунальних послуг є власник споживач, виконавець та виробник. Відсутність укладеного між сторонами договору не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Заборгованість [PERSON] по оплаті житлово-комунальних послуг у визначеному позивачем розмірі встановлена судом та підтверджується наявними в справі доказами. Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлялось. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, щодо стягнення заборгованості. Та обставина, що договір про надання Послуг відповідач не підписував, і як наслідок, не мав будь-яких договірних зобов'язань з позивачем, судом до уваги не беруться з огляду на наступне. Стаття 4 Закону передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Цивільний кодекс України ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а тому позов в частині визнання договору про надання [PERSON] послуг з постачання холодної води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкової території (розробленого на основі типового) підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., оплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви, що підтверджується платіжними дорученнями.

Outcome: partial