Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

05 липня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,4138 га, розташована на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням судовий розгляд проводити без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Хрещатенська сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням справу розглядати без участі представника. Позовні вимоги визнає. Третя особа Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 29.06.2005 на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 391 від 08.09.2004, було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 3,41 га у межах згідно з планом, розташовану на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /а.с. 19/. [INFO] [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 02.02.2015) /а.с. 7/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,4138 га, розташована на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Згідно заповіту посвідченого 18.07.2006 секретарем Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 35, [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] - позивачу у справі /а.с. 10/. Відповідно до заяви поданої до Козелецької районної державної нотаріальної контори, позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв /а.с. 9/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт був втрачений, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 26/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.06.2005, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 3,4138 га, з яких: 2,0524 га - рілля, кадастровий номер [NUMBER], 1,2784 га - кормові угіддя (сіножать), кадастровий номер [NUMBER], 0,0830 га - сад, кадастровий номер [NUMBER] /а.с. 20, 21, 22/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану земельну ділянку.

Outcome: approved