Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу згідно кредитного договору № б/н від 07.11.2007 року в розмірі 13496,75 грн. та стягнення судових витрат по справі.. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.11.2007 року [PERSON] 07 листопада 2007 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір, про що свідчить підпис його у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами до умов договору. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2014 року має заборгованість 34209,26 грн., яка складається з наступного: · 7822,04 грн. - заборгованість за кредитом; · 22864,68 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; · 3522,54 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 21831 грн, яка була задоволена судовим рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 08 лютого 2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 12377 грн. а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: · 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). · 618,89 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки позичальник заборгованість не сплатив, то позивач просить суд стягнути заборгованість по кредиту, а також судові витрати по справі. Представник позивача Нестерук В.Ю. на розгляд справи не з»явився. Однак направив на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. /а.с.48-49/. Відповідач на розгляд справи не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності не направив. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку. Згідно повідомлення Демидівського районного сектору управління ДМС України в Рівненській області № 27/5615, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] /а.с.26 /. Судом за даною адресою було направлено судові повістки про виклик відповідача до суду, однак на адресу суду повернулися конверти з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та неодноразовими відмітками листоноші , що адресат відсутній /а.с.36,37, 39,40, 45,46, 48,49 /. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно ч.1 до ст.224 ЦП К України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач двічі не з"явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так, судом встановлено, що 07 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у сумі 8000 гривень у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.11-17/. Також, письмовий розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 07.11.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та клієнтом [PERSON] станом на 30 листопада 2014 року вказує на невиконання позивачем своїх договірних зобов'язань (а.с.7-9). Згідно до умов та правил надання банківських послуг фізичним особам, які є додатком до укладеного між банком та відповідачем правочином, визначаються умови, на яких ПАТ КБ "Приватбанк" надає клієнтам платіжні картки та інші банківські послуги, в разі порушення позичальником своїх зобов'язань, він несе відповідальність у відповідності з чинним законодавством України. Також, відповідно до п.6.5 вищевказаних умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За правилом ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань по правочину, що укладений 07 листопада 2007 року між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк", шляхом написання позичальником письмової заяви про видачу йому кредитного ліміту у сумі 8000 гривень знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду /а.с.11/. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" наявну заборгованість, включаючи заборгованість по кредиту, відсотки , штрафи та комісійні виплати. Суд встановив, що договірні зобов'язання між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] існують та не припинилися на момент розгляду цивільної справи, підстави для застосування наслідків спливу позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав відсутні. Так, у відповідності до пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що укладений між позивачем та відповідачем договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується та той самий строк (а.с.12-17). Суду не були надані докази, які б підтверджували дії сторін на припинення договору. У відповідності до ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями, з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з нормами ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , пов'язаних з розглядом справи. В матеріалах справи в наявності письмові докази , які підтверджують сплату позивачем судового збору ( а.с.1 ). Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 546, 549, 550, 551 , 611 ЦК України,

Outcome: approved