Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської Ради, третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування В обґрунтування поданої заяви, позивач [PERSON] зазначила, що вона перебувала у офіційному зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 11 жовтня 2014 року. Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири № 117, розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 125. Інша частина квартири належить [PERSON] на підставі договору дарування. Наголошує, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] крім цього [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] З метою прийняття спадщини після смерті чоловіка позивач [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини та, в подальшому, про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, на підтвердження права власності на спадкове майно за спадкодавцем. Зазначає, що вказаний документ втрачено під час пожежі 30.01.2016 року. Можливість отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину відсутня у зв'язку з відмовою співвласника квартири № 117 за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 125 - відповідача по справі з'явитись до Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради для подачі відповідної заяви. Просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири № 117, розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 125, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 25 лютого 2016 року. Позивач [PERSON] в судові засідання з'являлася, обставини та вимоги викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позовну заяву. Відповідач [PERSON] також з'являлася у судові засідання, позов визнала в повному обсязі. Представник Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської Ради у судові засідання з'являвся, просив винести рішення на розсуд суду. Представник Шостої дніпропетровської державної нотаріальної конторив судові засіданні не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з померлим [PERSON] з 11 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 334760, виданим повторно 02 березня 2016 року, Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 682967 від 29 лютого 2016 року, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 295, актовий запис № 295, [PERSON] помер 25 лютого 2016 року. [PERSON] заповів все його рухоме та нерухоме майно, права та обов'язки, що належать та будуть належати йому на день його смерті [PERSON], що підтверджується заповітом від 22.02.2007 року №1-855, посвідченим державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON]. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.02.2007 року № 8611106 вищезазначений заповіт був зареєстрований 22.02.2007 року. Після смерті чоловіка, позивач [PERSON] звернулася до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою від 10.06.2016 року про прийняття спадщини за заповітом на все майно, що залишилось після смерті [PERSON], та 16.12.2016 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою від 16.12.2016 року державний нотаріус Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири № 117, розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. № 125, яка залишилась після смерті її чоловіка - [PERSON], у звязку із тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на імя померлого на спадкове майно. Разом з цим, згідно листа КП "ДМБТІ" ДОР" № 13200 від 23.09.2016 року станом на 31.12.2012 року, в інвентаризаційній справі квартири № 117, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Газети "Правда", буд. 125, містяться відомості про зареєстроване право власності на 1/2 частину за [PERSON] на підставі договору дарування від 02.03.2006 року та зареєстроване право власності на 1/2 частину за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.07.1997 року. Під час судового розгляду знайшов підтвердження факт пожежі за адресою проживання спадкодавця, що зумовило знищення свідоцтва про право власності. Так, згідно довідки від 05.02.2016 року, складеної начальником АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] в Амур-Нижньодніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстрований факт пожежі житлового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Луговська. 15. Актом про пожежу, складеним комісією у складі працівників 3 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області також підтверджено факт пожежі, що виник 30.01.2016 року у житловому будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Луговська, 15. Крім цього, суд бере до уваги доводи позивача щодо відсутності можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності, оскільки зазначене підтверджується відповіддю на запит від 26.10.2016 року № 3/5-2302, наданою Департаментом житлового господарства Дніпропетровської міської ради, згідно якої відповідно до затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.12.2001 року за № 3266 порядку оформлення і видачі дублікатів свідоцтв про право власності на квартиру (будинок), отриманих при приватизації державного житлового фонду, із заявою про видачу дублікату правовстановлюючого документу повинні звертатися всі повнолітні власники квартири, у зв'язку з чим у департаменту відсутня можливість на оформлення дублікату відповідно документу. Згідно матеріалів спадкової справи, будь які інші особи із заявою про прийняття спадщини, після померлого [PERSON], до нотаріальної контори не звертались. У відповідності до п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1233 заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право\~\~прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець,\~\~який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,\~\~вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,\~\~встановленого статтею 1270\~\~цього\~\~Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. \~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~ст. 182 ЦК України\~та ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього\~Закону. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири № 117, розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 125, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 25 лютого 2016 року підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved