Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

У вересні 2019 року до суду звернулась позивач із позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області з позовом про позбавлення батьківських прав та виключення з актового запису відомостей про батька в якому просила: -позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; -виключити з актового запису про батька [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; -змінити прізвище [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з " [PERSON] " на " [PERSON] " та записати у свідоцтво про народження дітей в графі " [PERSON] " - прізвище зі слів матері. В обґрунтування позову зазначалось, що з 05 вересня 2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбних відносинах у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом із дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] .Протягом останніх років подружнього життя між сторонами поступово погіршувалися стосунки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, зокрема такими як повага до дружини, піклування, створення в сім`ї доброзичливої та сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, які відбувалися в присутності сторонніх людей, громадських місцях, свідками яких неодноразово ставали діти, що тяжко впливало на їхній психічний стан та кожен раз спричиняло позивачу та дітям душевні страждання. Фактично шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем були припинені з листопада 2015 року, вони проживають окремо. Відповідач має схильність до вживання спиртних напоїв, що негативно відображається на вихованні дітей.Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано.Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року вирішено стягувати аліменти на утримання дітей. Відповідач нехтує батьківськими обов`язками, ухиляється від сплати аліментів на їх утримання, має заборгованість по сплаті аліментів. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулась до суду із даним позовом. 03 жовтня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14 листопада 2019 року. 06 травня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 20 січня 2020 року. В судовому засіданні позивача позовні вимоги повністю підтримала, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач будучи повідомленим про дату, час і місцерозглядусправи, повторно у судовезасідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розглядсправи за йоговідсутності до суду не надходила. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився. До суду надійшло клопотання про слухання справи без участі представника третьої особи, за наявними у справі матеріалами. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд можеухвалитизаочнерішення на підставінаявних у справідоказів, якщовідповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місцерозглядусправи, повторно у судовезасідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщопозивач не заперечуєпроти такого вирішеннясправи. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 17). Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] , актовий запис №35 та серії № [NUMBER] , актовий запис № 24. Батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.18,19). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року у справі № 361/1417/16-ц шлюб між сторонами розірвано (а.с. 20). Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року у справі №361/9030/15-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 29 грудня 2015 року. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дружину в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 грудня 2015 року і до досягнення трьох років сином [PERSON] (а.с. 21-22). Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року у справі № 361/4473/18 збільшено розмір аліментів та вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з25 липня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку Броварського міськрайонного відділудержавної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області від 24 травня 2019 року за № 83741, станом на 01 травня 2019 заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей становить 50 002,31 грн. (а.с.36). Із довідки Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області від 10 травня 2019 року за № 22735, вбачається, що згідно із матеріалами виконавчого провадження № 53715031, відкритого 06 квітня 2017 року, наявна заборгованість зі сплати аліментів на дружину у розмірі 7 949,88 грн. (а.с.37). Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2019 року у справі №361/4472/18 із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 32 410 грн. Відповідно до листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області від 10 травня 2019 року № 22742, на виконанні у відділу перебуває виконавче провадження АСВП 58689741 по виконанню виконавчого листа № 361/4472/18 від 11лютого 2019 Броварського міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 32 410,00 грн. Станом на 10 травня 2019 року борг не сплачено (а.с. 38). Із довідки від 10 травня 2019 року № 568, виданої Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області, встановлено, що [PERSON] разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.31). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 06 травня 2019 року, складеного депутатом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (округ №23) [PERSON] в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] та її діти, [PERSON] та [PERSON] . Чоловік [PERSON] - [PERSON] в даній квартирі не зареєстрований та не проживає з листопада 2015 року. [PERSON] з дітьми спілкується рідко і має заборгованість по сплаті аліментів (а.с. 32) Із характеристики від 02 травня 2019 року№ 529, наданої Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області, встановлено, що [PERSON] розлучена, одна виховує двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час проживання в селі протиправних дій не вчиняла. Підтримує добрі стосунки, як у своїй сім`ї, так і в спілкуванні з сусідами. Заяв та скарг на поведінку [PERSON] до Шевченківського старостинського округу не надходило (а.с. 33). Відповідно до характеристики [PERSON] , учня 2-А класу від 08 травня 2019 року, наданою КЗ "Шевченківського НВО ЗЗСО-ЗДО", встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, яка займається його вихованням, цікавиться його навчанням, відвідує батьківські збори, допомагає [PERSON] у навчанні. Батько дитини - [PERSON] , вихованням дитини не займається. На батьківських зборах жодного разу не був. Лише декілька разів забирав сина зі школи та відводив додому до матері (а.с.34). Із характеристики [PERSON] , вихованця ЗДО "Дзвіночок" КЗ "Шевченківського НВО ЗЗСО-ЗДО", вбачається, що вихованням дитини займається матір, яка приводить і забирає його з садочку, відвідує батьківські збори, приймає активну участь в житті групи. Батько дитини - [PERSON] , життям свого сина не цікавиться, батьківських зборів не відвідує, участі у вихованні сина не приймає (а.с.35) Органом опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації прийнято висновок від 18.06.2019 № 938/01-12 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 39-41). Відповідно до ст. 150 СК батьки зобов`язані займатися виховання та розвитком дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частинипершоїстатті 164 СК Українивизначено, щомати, батькоможуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, вінухиляютьсявідвиконаннясвоїхобов`язків по вихованнюдитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійногожиття, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляютьінтересу до їївнутрішньогосвіту; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначеніфактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавленнябатьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чиобома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Згідно Положень, зазначених в Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, ч.1 ст. 3 під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Під час розгляду справи судом із наданих доказів - висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської районної державної адміністрації Київської області, пояснень позивача встановлено, що дійсно [PERSON] , належним чином не здійснює своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх синів, не дбає про фізичний і духовний розвиток дітей. При цьому судом також враховано частину першу статті 3 Конвенції про права дитини, відповідно до якої першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини та відповідно до ч.2 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] самоусунувся, не цікавиться фізичним та моральним розвитком дітей, їх вихованням та навчанням, враховуючи наданий висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської районної державної адміністрації Київської області, вважає позовні вимоги обґрунтованими в цій частині і таким що підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про виключення з актового запису про батька [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та зміну призвищ дітей суд встановив наступне. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 148 Сімейного кодексу України, за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Разом з тим, статтею 166 СК України, передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права на дитину і звільняється від обов`язків щодо її виховання. Зміна прізвища малолітньої (неповнолітньої) дитини відноситься саме до особистих немайнових прав батьків. У зв`язку з цим відпадає необхідність в отриманні згоди батька або матері, позбавлених батьківських прав для зміни дитячого прізвища. Зміна прізвища дитини здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Мін`юсту, отже для зміни дитячого прізвища необхідно звернутися в РАЦС з письмовою заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану. На підставі викладеного та з урахуванням, що прізвище дитини змінюється шляхом звернення одного з батьків з відповідною заявою до відділу реєстрації, звернення до суду з вимогою про зміну прізвища дитини можливо у разі відмови відділу реєстрації у такій зміні. Однак, з матеріалів справи вбачаться, що позивач до відділу державної реєстрації актів цивільного стану не зверталась, а відтак її право на зміну прізвища та по батькові дітей, органом реєстрації не порушено, тому за таких обставин позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача по користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial