Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

24.09.2018 року АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач відповідно до заяви б/н від 29.11.2011 року отримав кредит у розмірі 300 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік. Але відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором у зв'язку з чим станом на 21.08.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 12410,15 грн. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12410,15 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, клопотання та заяви з боку АТ КБ "ПриватБанк" відсутні та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання які були призначені на 13.11.2018 року, 04.12.2018 року, 17.12.2018 року та 23.01.2019 року, не з'явилась, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подавала, тому, враховуючи повторну неявку відповідача та наявність письмової згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, згідно положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, вважає, що позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач відповідно до заяви б/н від 29.11.2011 року отримав кредит у розмірі 300 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік. Судом достеменно встановлено, що у відповідача, яким не дотримані умови кредитного договору, станом на 21.08.2018 року перед АТ КБ «ПриватБанк» існує заборгованість за кредитом у розмірі: відсотки за користування кредитом 6513,43 грн; 4972,62 грн. нарахована пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 567,15 грн. штраф (процентна складова) Власник карткового рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п.2.1.1.5.7 Договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідач зобов'язався: на підставі п.2.1.1.5.5. Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], у разі невиконання зобов'язання за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зобов'язання і повернення Кредиту, оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов'язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії,пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобов'язанням. Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно з п.п.2.1.1.12.9 Договору, списувати збудь-якого рахунку відкритого в Банку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов "договору, що підтверджується у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON] має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до «Правил користування платіжною карткою», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Згідно «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушеня учасником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором від 29.11.2011 року, виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 21.08.2018 року має заборгованість у розмірі 12410,15 грн. Суд, вважає за необхідне відмовити в частині задоволення позовних вимог банку про стягнення штрафу з огляду на наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.11.2011 року у розмірі 11 343 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторону пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial