Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/1847 від 15.01.2008 року у розмірі 859224,00 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартира [ADDRESS], загальною площею 24,9 кв. м., житловою площею 12,5 кв. м., яка складається з двох кімнат, яка належить на праві приватної власності [PERSON], та перебуває в іпотеці ПАТ КБ "Надра" за договором іпотеки № 6/4/20/2008/980-І/1848 від 15.01.2008 року шляхом продажу даної квартири ПАТ "КБ "Надра" від свого імені, на умовах та в порядку ст.. 38 Закону України "Про іпотеки", у будь-який спосіб покупцеві із застосуванням процедури продажу, за ціною, на підставі оцінки майна, встановленої суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням ПАТ "КБ "Надра" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "КБ "Надра" суму сплаченого судового збору в розмірі 3654,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» та [PERSON]., був укладений Кредитний договір № 6/4/20/2008/840-К/1847 від 15.01.2008 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 26551,48 доларів США, строком до 12.01.2033 року, зі сплатою 12,99 процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 6/4/20/2008/840-К/ від 15.01.2008 року між [PERSON] та ПАТ "КБ "Надра" був укладений договір іпотеки № 6/4/20/2008/980-І/1848 від 15.01.2008 року. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], загальною площею 24,9 кв. м., житловою площею 12,5 кв. м., яка складається з двох кімнат, яка належить на праві приватної власності відповідача. В порушення умов Кредитного договору, [PERSON]. відмовляється виконувати свої зобов'язання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в Кредитному договорі, в зв'язку з чим станом на 07 квітня 2014 р. у [PERSON] виникла заборгованість перед ПАТ "КБ "Надра", що становить : 572 650, 35 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач. . повідомлена належним чином Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 15.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» та [PERSON]., був укладений Кредитний договір № 6/4/20/2008/840-К/1847 від 15.01.2008 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 26551,48 доларів США, строком до 12.01.2033 року, зі сплатою 12,99 процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. Згідно п. 1.1. Кредитного договору [PERSON] зобов'язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в умовах Кредитного договору. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору В порушення умов Кредитного договору та норм права, [PERSON] не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. Згідно з п. 1.4. Частини 2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити Банку (Позивачу) відповідну плату. У відповідності до п. 3 частини 1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 5,99 %.+FIDR. Відповідно до п. 3.1.1. Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами Позичальник ([PERSON].) зобов'язаний сплатити Позивачу пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно Кредитного договору. Cтаном на 07.04.2014 року, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором, складає: - заборгованість за кредитом 304459,20 грн. - заборгованість за відсотками 210383,20 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором 27005.28 грн. - заборгованість за штрафом 30802,67 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням пені складає 572650,35 грн. За правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Відповідно до ч.І ст.ЗЗ, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, Передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Проте, 07 червня 2014 року набув чинності ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, заданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року за №1304-VІІ вбачається, що протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке манно ступає як забезпечення зобов'язань - громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника, майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); · кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Суд констатує, що даний закон розповсюджує свою дію на правовідносини, які склались між сторонами спору. Матеріалами справи підтверджено, що 15.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» та [PERSON]., був укладений Кредитний договір № 6/4/20/2008/840-К/1847 від 15.01.2008 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 26551,48 доларів США, строком до 12.01.2033 року, зі сплатою 12,99 процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. ( а. с.19-23 ). В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 6/4/20/2008/840-К/1847 від 15.01.2008 року між [PERSON] та ПАТ "КБ "Надра" був укладений договір іпотеки № 6/4/20/2008/980-І/1848 від 15.01.2008 року. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], загальною площею 24,9 кв. м., житловою площею 12,5 кв. м., яка складається з двох кімнат, яка належить на праві приватної власності відповідача(а.с. 24-27) Таким чином, загальна площа Предмету іпотеки не перевищує 250 кв.м., це нерухоме житлове майно використовується, як місце постійного проживання майнового поручителя кредиту одержаного у Банку в іноземній валюті зі строком погашення до 12.01.2033 року зі сплатою процентів у порядку та умовах, встановлених договором, іншого житла у відповідача немає. Враховуючи наведене, у вимогах банку про звернення стягнення на спірне домоволодіння слід відмовити саме з підстав, передбачених Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, заданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року за №1304-VІІ, який набрав чинності з 07.06.2014 року, у зв'язку з чим підстав для припинення права власності, користування та виселення відповідача зі спірного домоволодіння суд не вбачає.

Outcome: dismissed