Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит " звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № 15-700/273 від 13.03.2008 року в розмірі 63 597 грн. 03 коп., звернення стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свій позов представник банку мотивує тим, що 13 березня 2008 року між ВАТ «Бак «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №15 філії «ЗРУ» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» Рогальської О.В. та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15-700/273, за яким останньому було надано кредит на загальну суму 200 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5% річних та терміном погашення до 12 квітня 2015 року. В забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 14 березня 2008 року було укладено іпотечний договір, за яким поручителями передана в іпотеку квартира [ADDRESS], загальною площею 55,4кв.м.. Відповідачі взяті на себе зобов»язаня щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконують. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07 грудня 2010 року стягнуто з відповідачів суму боргу в розмірі 314 318грн. 58 коп., яке на даний час не виконано. Станом на 01.10.2014 року сума заборгованості становить 315 721 грн. 43 коп. Просить стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованісті та звернути стягнення на іпотечну квартиру [ADDRESS], звільнити з під арешту вказану квартиру. Представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши доводи сторін дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно кредитного договору № 15-700/273, укладеного 13 березня 2008 року між ВАТ «Бак «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №15 філії «ЗРУ» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» Рогальською О.В. та [PERSON], останньому банк надав кредит на загальну суму 200 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5% річних та терміном погашення до 12 квітня 2015 року. Іпотечним договором укладеним між ВАТ «Бак «Фінанси та Кредит» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 14 березня 2008 року, посвідченим нотаріусом Мукачівського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрованого в реєстрі за № 1166, стверджується що відповідачі в забезпечення повернення кредиту передали банку в іпотеку належну їм квартиру [ADDRESS] загальною площею 55,4 кв.м. Крім того, між ВАТ «Бак «Фінанси та Кредит» та [PERSON], [PERSON] 13 березня 2008 року укладені договора поруки № 273-1, № 273. згідно яких поручителі зобов»язуються перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання за кредитним договором № 15-700/273. Згідно розрахунку загальна сума заборгованості по кредитному договору №15-700/273 від 13 березня 2008 року за період з 09.10.2010 року по 01.10.2014 року становить 315 721грн. 43 коп з яких: заборгованість за основним боргом - 116 391грн. 59коп.; заборгованість по нарахованих відсотках - 63 579грн. 59коп.; пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань - 135 750грн. 81коп. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню). Крім того, за правилом ч.1, ч.4 ст.554 ЦК України у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно повідомлень надісланих банком відповідачам по справі за №1045, №1046 від 01 жовтня 2013 року останні попереджались про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 12 Закону України "Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодавець має право вимагати дострокового виконання основного зобов»язання, а в разі його невиконання- звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст.41 цього Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, позовні вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід задоволити Згідно копії інформаційної довідки реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна державними виконавцями від 13.09.2010 року за № 10237465; 18.03.2010 року № 9632491; 17.04.2012 року за № 12403491; 23.05.2012 року № 12536112; 19.10.2011року №11752887; 11.12.2012 року № 13365364; 24.05.2012 року № 12536631; 19.10.2011 року № 11752776; 11.12.208 року № 8283163; 10.09.2010 року № 10237475; 18.03.2010 року № 9632491 накладено арешт на все майно відповідачів. Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахуної предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. З Закону України "Про іпотеку» взаємні права і обов'язки іпотекодавця т; іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення У разі порушення боржником основного зобов»язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель ма право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Крім того, відповідно ч.2 ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстраці обтяжень» обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення і предмет обтяження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутись до суду позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги ВАТ «Бак «Фінанси та Кредит» в частині звільнення з під арешту спірної квартири, на яку згідно реєстру права власності на нерухоме майно накладено арешт, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за Кредитним договором № 15-700/273 від 13.03.2008 року в розмірі 315 721 грн. 43 коп., суд приходить до висновку про необхідність відмови в їх задоволенні. Згідно пункту 42 Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позов ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит " до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині звернення стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід задоволити повністю.

Outcome: approved