Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилась дитина : [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між подружжям розірвано в судовому порядку, неповнолітню дитину залишено проживати з нею. Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24 вересня 2009 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 280 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Вважає, що на даний час розмір аліментів на утримання дитини, визначений попереднім рішенням суду є недостатнім для матеріального утримання дитини, оскільки витрати зросли, а вона одна не може забезпечити їй нормальний рівень життя. Також зазначає, що з часу присудження потереднім рішенням суду аліментів, відповідач їх не сплачував, тому виникла заборгованість. Просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій формі у розмірі двох тисяч двадцяти семи гривень щомісячно та стягнути заборгованість по сплаті аліментів і неустойку за прострочення їх сплати. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала заяву про зміну позовних вимог, де від стягнення заборгованості та неустойки по сплаті аліментів відмовилась, просила збільшити розмір аліментів, визначений попереднім рішенням суду та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірір 1 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, змінені позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 200 грн. щомісячно. Також зазначив, що про наявність виконавчого листа про стягнення з нього аліментів, а отже і виниклого боргу не знав, оскільки з позивачкою не спілкується, так вона не дозволяє йому бачитися з дитиною. На даний час приймає міри і гасить борг. Врахувавши заяви сторін, дослідивши подані ними докази, суд вважає змінені позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилась дитина, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 24 вересня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 280 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів на даний час порівняно з часом прийняття вищевказаного рішення є недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодекск України, особа яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 рокузазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суми прожиткового мінімуму на 2020 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, аліменти, визначені попереднім рішенням суду є значно меншими, ніж визначено законодавчо на даний час та їх розмір не відповідає половині прожиткового мінімуму, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує мінімальні потреби дитини, достатні для її повноцінного розвитку. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач, який відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття, є здоровим та працездатним чоловіком (доказів працевлаштування чи відсутності такого, як і доказів наявності інших утриманців суду не подано), а дитина потребує додаткових матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, а також те, що встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину з часу постановлення попереднього рішення суду значно зріс, суд вважає, що за даних обставин можливо збільшити розмір аліментів до суми, погодженої стронами, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved