Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

25 січня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість у загальній сумі 18862,75 гривень, мотивуючи тим, що відповідач не виконує умови кредитного договору № б/н від 11 січня 2007 року, укладеного між нею та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", про надання кредиту у розмірі 7000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачу [PERSON] судові повістки неодноразово надсилалися за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку: вулиця Леніна, с. Фараонівка Саратського району Одеської області (а.с. 27). Про дату судового засідання на 25 лютого 2016 року відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджено підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 26). Поштове відправлення на 21 березня 2016 року повернулось з поміткою листоноші, що відповідач за вказаною адресою не проживає (а.с. 30). За змістом ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Згідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підстави наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини справи та норми закону, а також те, що представник позивача погодився на заочний розгляд справи, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановив заочне рішення). Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно договору № б/н від 11 січня 2007 року, укладеному між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8-14). Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджено його підписом у заяві. Згідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі Статуту, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником усіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с. 18). ПАТ "КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно пунктів 6.6, 8.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язався на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Однак, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто прийняті на себе зобовязання не виконав. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 31 березня 2015 року заборгованість складала 18862,75 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом 4661,38 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 10372,64 гривні, заборгованість за пенею та комісією 2454,31 гривня; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 874,42 гривень - штраф (процентна складова). За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 1378 гривень (а.с.1).

Outcome: approved