Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

15.10.2019 до суду надійшов позов представника позивача Кредитної спілки «Істок» до [PERSON] «про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит». Із матеріалів позовної заяви вбачається, що 21 червня 2018 року до КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ІСТОК» звернувся відповідач [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління Кредитної спілки (протокол № 124 від 21 червня 2018 року) на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень (витяг з протоколу спостережної ради № 21 від 20 липня 2004 року) - заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ІСТОК». У той же день - 21 червня 2018 року [PERSON] сплатив вступний внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 2338 від 21.06.2018, та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 2339 від 21.06.2018. Таким чином, на підставі ст. 10, ч.2. ст. 16 Закону України «Про Кредитні спілки» [PERSON] набув членства у КРЕДИТНІЙ СПІЛЦІ «ІСТОК». 21 червня 2018 року відповідач подав до позивача заяву на отримання кредиту. 21 червня 2018 року Кредитний комітет позивача прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки - відповідачу (протокол від 21 червня 2018 року). 21 червня 2018 року позивач та відповідач уклали Договор про споживчий кредит №ДКХ-2117. Позивач є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених Законом України «Про Кредитні спілки». Відповідно до ст.21 Законом України «Про Кредитні спілки» та п. 5.1. Статуту Кредитної спілки, кредитна спілка: ...- приймає вступні та обов`язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.; Позивач на дату надання кредиту був зареєстрований як юридична особа та фінансова установа, що підтверджується витягом з ЄДР та Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, а також отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16 лютого 2017 року № 311). Відповідно до пп.1) ст 1, ст.2, пп. 5 Ст. 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»: ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. Суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, після внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії. До набрання чинності положенням про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про ліцензування та видання Кабінетом Міністрів України акта щодо припинення ведення Єдиного ліцензійного реєстру органи ліцензування оприлюднюють прийняті ними рішення про видачу ліцензій на своїх офіційних веб-сайтах на наступний робочий день; Згідно пп. 5) п.2 Розділу II Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» 26 листопада 2015 року № 835-VIII встановлено, що до 1 січня 2019 року: «набуття здобувачем ліцензії права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відбувається з дня оприлюднення прийнятого органом ліцензування рішення про видачу ліцензії на його офіційному веб-сайті». Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16 лютого 2017 року № 311 «Про видачу КРЕДИТНІЙ СПІЛЦІ "ІСТОК" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» оприлюднено на офіційному веб- сайті Нацкомфінпослуг. Адреса веб-сторінки із тестом рішення в мережі Інтернет https://www.nfp.gov.ua/f1les/ROZPORYADGHRNYA/2017/2017-02-16/%D0%A0%D0%9A-311 .pdf Кредит надано члену КС на умовах зворотності, платності, строковості, забезпеченості та цільового використання на підставі Параграфу 1 та 2 Глави 71 ЦКУ, ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки», п. 5.1. Статуту кредитної спілки. Таким чином, на дату укладання кредитного договору позивач володів необхідним обсягом правосуб`єктності для здійснення діяльності щодо надання кредитів. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Позичальник отримав кредит у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 21 червня 2019 року. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п.2.5. Кредитного договору плата за надання кредиту становить 17,10 грн щоденно. Кредитний договір між позивачем та позичальником укладений у відповідності до ст. 638 ЦК України, згідно якої Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі дійшли згоди по всіх істотних умовах Договору. Кредитний договір скріплений особистим підписом Позичальника, що свідчить про його згоду з умовами отримання та повернення кредиту. Таким чином, у відповідності зі ст. 526 ЦК України з боку позичальника, стосовно позивача, виникло зобов`язання, згідно якого позичальник зобов`язаний повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплачувати відсотки за кредитом та інші передбачені Договорами нарахування в терміни встановлений Кредитним договором. Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами Договору, що підтверджується видачею позичальнику кредиту відповідно до умов Договору (копія видаткового касового ордера № 2416 від 21.06.2018 р. про видачу Відповідачу суми кредиту у розмірі 12 000,00 грн.). Згідно п. 4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платежі вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, що наведено у додатку до Кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.4.3. Кредитного договору платежі проводяться Позичальником згідно з [PERSON] у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредиту, порушуючи умови Кредитного договору. Так, у порушення п.п. 4.1., 4.3. Договору відповідач припинив здійснювати погашення кредиту та нарахованих відсотків, тобто зобов`язання з його боку не виконано, а саме: останній платіж відповідачем було зроблено 15 листопада 2018 року, хоча згідно Графіку повернення кредиту він повинен був сплачувати щомісячно до 21 червня 2019 року включно. Таким чином, відповідачем були порушені вимоги ст. ст. 525 - 527 ЦК України. Зобов`язання не було виконане належним чином у встановлений термін і є в наявності однобічна відмова від виконання зобов`язань. «...6.2.2. У разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; кредитор, з урахуванням вимог, передбачених ст. 16 ЗУ "Про споживче кредитування, набуває право: вимагати від позичальника дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за Договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього Договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов Договору. Якщо протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитора, позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату, кредитор набуває право звернутись до суду для стягнення в примусовому порядку. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитора втрачає чинність 6.3. Досудовий порядок врегулювання спору. Сторони погодили, що досудовий порядок врегулювання спору по даному Договору, вказаний в п. 6.2.2. Договору, - є вичерпним». У зв`язку з порушенням умов Кредитного договору, з несвоєчасним погашенням кредиту згідно з [PERSON] , на виконання заходів досудового врегулювання спору, визначених п.п. 6.2.2., 6.3. Кредитного договору, 19 квітня 2019 року, відповідачу - [PERSON] на адресу вказану в розділі 9, згідно п. 8.8. кредитного договору: [ADDRESS] , було направлено повідомлення (вих. № 147) про наявність та з вимогою погашення заборгованості по Кредитному договору. Що підтверджується повідомленням про вручення. Проте вказане звернення було залишено без відповіді та борг по сьогоднішній день відповідачем не погашено. Вищевикладене свідчить про невиконання боржником умов Кредитного договору, тобто про порушення зобов`язань встановлених умовами Кредитного договору. Відповідно п. 6.2.2. Кредитного договору, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або відсотків більш як на один календарний місяць кредитор набуває права вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за Договором; вимагати відшкодування збитків, завданих Кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього Договору. 27 грудня 2018 року позивачем і відповідачем внесено зміни в Кредитний договір шляхом укладання Додаткового договору №1 до Договору про споживчий кредит № ДКХ- 2117 від 21.06.2018, згідно якого плата становить 68,38 грн., та який є невід`ємною частиною Кредитного договору. Обгрунтований розрахунок кредитної заборгованості за Договором про споживчий кредит № ДКХ- 2117 від 21.06.2018: Відповідно до п.1.1. Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит у сумі 12000 грн. Відповідно до пункту 4.1. Кредитного договору сплата кредиту, плати та відсотків здійснюється згідно Графіку. Відповідно до Графіку позичальник зобов`язаний здійснювати щомісячний платіж по датам вказаним у Графіку, у розмірі 1 520,00 грн, що складається з частини основної суми кредиту та нарахованої плати за фактичну кількість днів в місяці між плановими датами, починаючи з дати надання кредиту. Станом на дату подання позовної заяви 31.08.2019 позичальник повинен був сплатити за Графіком 12 платежів по 1 520,00 грн, загалом на 18 240,00 грн. Проте позичальник замість 12 платежів здійснив лише 5 платежів на загальну суму 7 600,00 грн., з яких 5 069,80 грн. основної суми кредиту та 2 530,20 грн -плата. Таким чином позичальником сплачено 5 069,80 грн. основної суми (тіла) кредиту.Отже, залишок основної суми (тіла кредиту) становить: 12 000,00 грн. - 5 069,80 грн. = 6 930,20 грн.. Згідно п. 2 ст. 21 ЗУ «Про Кредитні спілки» Кредитна спілка має право самостійно встановлювати: - розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою; ціни (тарифи) на послуги, що надаються кредитною спілкою; Відповідно до п.п.2.5.-2.6. Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплатити плату у розмірі 17,10 грн. щоденно за фактичний термін користування кредитом. Відповідно до п. 1 Додаткового договору від 27.12.2018 № 1 до Договору про споживчий кредит №ДКХ- 2117 від 21.06.2018, плата складає 68,38 грн щоденно з дня укладання Додаткового договору. Відповідно до п.2.6. Кредитного договору нарахування плати починається з дня фактичного отримання позичальником грошових коштів ... та здійснюється щомісячно виходячи з фактичної кількості днів у місяці до дня повного погашення кредиту. Таким чином, період за який нараховується заборгованість у вигляді плати, розмір якої визначено вищезазначеним Додатковим договором до Кредитного договору становить 278 днів - з «27» грудня 2018 року по «30» вересня 2019 року включно. Період за який нараховується плата, розмір якої визначено п.2.5. Кредитного договору та який діяв до укладання вищезазначеного додаткового договору до Кредитного договору становить 188 днів - з «21» червня 2018 року по «26» грудня 2018 року включно. Отже, за період з «21» червня 2018 року по «30» вересня 2019 року нараховано плати за Кредитним договором у розмірі: 17,10 грн. * 188 к.д. + 68,38 грн * 278 к.д = 22 224,44 грн. За період з «21» червня 2018 року по «30» вересня 2019 року відповідачем здійснено лише 5 щомісячних платежів, з яких 2 530,20 грн. зараховано на погашення плати. Отже, прострочена заборгованність по платі по Договору про споживчий кредит № ДКХ- 2117 від 21.06.2018 Складає: 22 224,44 грн.(нараховано) - 2 530,20 грн.(погашено) = 19 694,24 грн. Відповідно до П.П.3.1.-3.2. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплатити відсотки (проценти) у розмірі 0,001% річних за фактичний термін користування кредитом. Відповідно до п.3.3. Кредитного договору, при розрахунках за Договором приймається рік, що містить 365 календарних днів. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору, базою для нарахування відсотків є сума кредиту, вказана в п.1.1. кредитного договору. Період за який нараховуються відсотки становить 466 календарний день - з «21» червня 2018 року по «30» вересня 2019 року включно. Таким чином, за період з «21» червня 2018 року по «30» вересня 2019 року прострочена заборгованість по відсотках за Договором про споживчий кредит № ДКХ- 2117 від 21.06.2018 року становить: 12 000*0,001%*466/365 = 0,15 грн. Отже, прострочена заборгованість по Договору про споживчий кредит № ДКХ- 2117 від 21.06.2018 складає: залишок основної суми (тіла кредиту): 6 930,20 грн. + заборгованість по відсотках: 0,15 грн + прострочена заборгованість по платі за надання кредиту 19 694,24 грн. =26 624,59 грн. У разі порушення умов Кредитного договору позичальник несе відповідальність передбачену ст. 625 Цивільного Кодексу України. Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 4.7. Кредитного договору «Відповідальність сторін за порушення умов Договору. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів за Договором: у разі порушення позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за Договором, можуть настати правові наслідки, встановлені Договором або законом, зокрема: ...п 4.7.3. Повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за Договором, згідно ст. 625 ЦК». Прострочена заборгованість згідно вимог ст. 625 ЦК України складає 20278,46 грн., де прострочена сума = 26 624,59 грн., кількість днів прострочення з 27.12.2018 по 30.09.2019 = 278 к.д. та дорівнюють 26 624,59 грн. *100% * 278 / 365 = 20 278,46 грн. Інфляційні нарахування розраховуються за формулою: Ін = Прострочена сума * (сукупний індекс інфляції за період -100)/100, де прострочена сума = 26 624,59 грн., індекс інфляції за період = 104,9 та дорівнюють 26 624,59 грн.*(104,9-100)/100 = 1 304,61 грн. Відповідно до пункту 4.7. Кредитного договору «Відповідальність сторін за порушення умов Договору»,- пунктом 4.7.2. кредитного договору передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1000 (Одна тисяча) грн за порушення сплати кожного платежу, згідно Графіку платежів. Як було зазначено вище, - станом на дату подання позовної заяви 30.09.19 р. позичальник мав би сплатити за Графіком 12 (Дванадцять) платежів. В той же час, Позичальник замість 12 платежів здійснив згідно графіку лише 5 (П`ять) платежів. Таким чином штраф за Договором про споживчий кредит №ДКХ- 2117 від 21.06.2018 за період з 27.12.2018 по 30.09.2019 становить 7*1000 грн = 7 000 грн. Таким чином, загальна заборгованість за Договором про споживчий кредит № ДКХ- 2117 від 21.06.2018 за період з «27» грудня 2018 року по «30» вересня 2019 року включно становить 55 207,66 грн., з яких: Заборгованість за основною сумою кредиту = 6 930,20 грн.; Заборгованість за платою =19 694,24 грн.; Заборгованість по відсотках =0,15 грн.; 100 % відсотки річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору = 20 278,46 грн.; Інфляційні нарахування = 1 304,61 грн.; Штраф = 7 000,00 грн. Тому представник позивача звернувся до суду і просив стягнути розмір кредитної заборгованості у повному обсязі. 06.02.2020 до суду надійшов позов про збільшення позовних вимог представника позивача Кредитної спілки «Істок» до [PERSON] «про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит», де представник позивача просив стягнути з відповідача кредитну заборгованість станом на 20.01.2020, яка складає 70 725,60 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту = 6 930,20 грн.; заборгованість за платою = 22 952,80 грн.; заборгованість по відсотках =0,19 грн.; 100 % річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору = 31 929,91 грн.; інфляційні нарахування = 1 912,50 грн.; штраф = 7 000,00 грн. В судове\~засідання представник\~позивача КРЕДИТНОЇ\~СПІЛКИ «ІСТОК» не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просив розглядати справу у його відсутності, суд розглядає справу у відсутності представника позивача згідно його заяви, на тих доказах, які надані до судового засідання. В судове\~засідання відповідач\~ [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] з`явилися, сповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просили у задоволенні позову відмовити згідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх Форм власності, у тому числі банками, та Фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. У судовому засіданні встановлено, що 21 червня 2018 року до КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ІСТОК» звернувся відповідач [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління Кредитної спілки (протокол № 124 від 21 червня 2018 року) на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень (витяг з протоколу спостережної ради № 21 від 20 липня 2004 року) - заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ІСТОК». У той же день - 21 червня 2018 року [PERSON] сплатив вступний внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 2338 від 21.06.2018, та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 2339 від 21.06.2018. Таким чином, на підставі ст. 10, ч.2. ст. 16 Закону України «Про Кредитні спілки» [PERSON] набув членства у КРЕДИТНІЙ СПІЛЦІ «ІСТОК». 21 червня 2018 року відповідач подав до позивача заяву на отримання кредиту. 21 червня 2018 року Кредитний комітет позивача прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки - відповідачу (протокол від 21 червня 2018 року). 21 червня 2018 року позивач та відповідач уклали Договор про споживчий кредит №ДКХ-2117. Позивач є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених Законом України «Про Кредитні спілки». Відповідно до ст.21 Законом України «Про Кредитні спілки» та п. 5.1. Статуту Кредитної спілки, кредитна спілка: ...- приймає вступні та обов`язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.; Позивач на дату надання кредиту був зареєстрований як юридична особа та фінансова установа, що підтверджується витягом з ЄДР та Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, а також отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16 лютого 2017 року № 311). Відповідно до пп.1) ст 1, ст.2, пп. 5 ст. 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»: ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. Суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, після внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії. До набрання чинності положенням про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про ліцензування та видання Кабінетом Міністрів України акта щодо припинення ведення Єдиного ліцензійного реєстру органи ліцензування оприлюднюють прийняті ними рішення про видачу ліцензій на своїх офіційних веб-сайтах на наступний робочий день; Згідно пп. 5) п.2 Розділу II Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» 26 листопада 2015 року № 835-VIII встановлено, що до 1 січня 2019 року: «набуття здобувачем ліцензії права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відбувається з дня оприлюднення прийнятого органом ліцензування рішення про видачу ліцензії на його офіційному веб-сайті». Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16 лютого 2017 року № 311 «Про видачу КРЕДИТНІЙ СПІЛЦІ "ІСТОК" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» оприлюднено на офіційному веб- сайті Нацкомфінпослуг. Кредит надано члену КС на умовах зворотності, платності, строковості, забезпеченості та цільового використання на підставі Параграфу 1 та 2 Глави 71 ЦКУ, ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки», п. 5.1. Статуту кредитної спілки. Таким чином, на дату укладання кредитного договору позивач володів необхідним обсягом правосуб`єктності для здійснення діяльності щодо надання кредитів. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, позичальник отримав кредит у сумі 12 000 (Дванадцять тисяч) грн. 00 коп і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 21 червня 2019 року. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п.2.5. Кредитного договору плата за надання кредиту становить 17,10 грн щоденно. Кредитний договір між позивачем та позичальником укладений у відповідності до ст. 638 ЦК України, згідно якої Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі дійшли згоди по всіх істотних умовах Договору. Кредитний договір скріплений особистим підписом позичальника, що свідчить про його згоду з умовами отримання та повернення кредиту. Таким чином, у відповідності зі ст. 526 ЦК України з боку позичальника, стосовно позивача, виникло зобов`язання, згідно якого позичальник зобов`язаний повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплачувати відсотки за кредитом та інші передбачені Договорами нарахування в терміни встановлений Кредитним договором. Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами Договору, що підтверджується видачею позичальнику кредиту відповідно до умов Договору (копія видаткового касового ордера № 2416 від 21.06.2018 про видачу відповідачу суми кредиту у розмірі 12 000,00 грн.). Згідно п. 4.1. Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платежі вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, що наведено у додатку до Кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.4.3. Кредитного договору платежі проводяться позичальником згідно з графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. Відповідач на момент розгляду справи у суді в повному обсязі здійснив оплату по кредиту, не порушуючи умови Кредитного договору. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх Форм власності, у тому числі банками, та Фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», проведення якої здійснено на визначеній території України, в тому числі на території Харківської області від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час. За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу. У частині четвертій статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду. Таким чином, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду. Водночас статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу. Системний аналіз наведених правових норм, а також загальновідомих обставин іноземної агресії щодо України дає підстави стверджувати, то у проміжки між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся. Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення. Разом з цим пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц, провадження № 61-21025св18. У постановах Верховного Суду, від 14 лютого 2018 року у справі №131/1449/16-ц (касаційне провадження № 61-4157св18); від 14 лютого 2018 року у справі № 727/2187/16-ц (касаційне провадження № 61-3951св18); від 20 лютого 2018 року у справі № 640/4439/16-ц (касаційне провадження № 61-4304св18); від 21 лютого 2018 року у справі № 211/1546/16-ц (касаційне провадження № 61-4255св18); від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17) зроблено висновки, що особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про скасування особливого періоду, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймав. Даний висновок суду узгоджується із відповіддю Генерального штабу Головного Управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу збройних сил України від 01.10.2015 № 322/2/8417 відповідно до якого, виходячи з положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014 в Україні настав особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України. Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України «Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим». Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України «При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду». У зв`язку з вищевикладеним, висновки щодо застосування норм права викладені у постановах зазначених вище враховані під час винесення рішення у цивільній справі №619/4107/19. 25.10.2013 на підставі Наказу начальника ХУПС №23-ПМ [PERSON] було призвано у Збройні Сили України на військову службу за контрактом, 25.11.2013 у військовій частині № [NUMBER] ним було прийнято військову присягу, що підтверджується військовим квитком серія [NUMBER] від 10.12.2013. 19 жовтня 2017 року Управлінням персонального штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України на ім`я [PERSON] було видано Посвідчення серія [NUMBER] - безтермінове і дійсне на всій території України. Відповідно до якого [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. 11 червня 2019 року між Міністерством Оборони України в особі ТВО Начальника Харківського національного університету Повітряних Сил генерала - майора [PERSON] та [PERSON] було укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посаді осбі рядового складу. Згідно довідки військової частини [NUMBER] №410 від 13.12.2019 старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] м. Харків з 25 жовтня 2013 року. 21.06.2018 між КС «Істок» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №ДКХ-2117, згідно якого [PERSON] було надано споживчий кредит у розмірі 12 000 (Дванадцять тисяч) грн. 00 коп. строком на 12 місяців. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором про споживчий кредит виконав в повному обсязі, виплативши 16.01.2020 залишок тіла кредита у розмірі 4400 грн, які суми необхідно зараховувати на погашення саме тіла кредита, а не інших виплат з підстав, які вказані вище. Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Враховуючи, що з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, [PERSON] погасив заборгованість в повному об`ємі.

Outcome: dismissed