Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, згідно із яким [INFO] року в м. Київ померла мати позивача [PERSON]. [PERSON] заповіту не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 2,99 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, право спадкодавця на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН [NUMBER] від 23.05.2001 року. Спадкоємців за законом, першої черги згідно ст. 529 ЦК України, крім позивача [PERSON] немає, оскільки [PERSON] помер [INFO] року, а [PERSON] помер [INFO] року. Позивач [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та зберігання правовстановлюючих документів. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлена можливості, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), було видано після смерті спадкодавця, тому позивач змушена звернутися до суду для визнання права на земельну частку (пай). Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,99 га, розташовану на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН [NUMBER] від 23.05.2001 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Справу просить розглянути без її участі. Представник відповідача Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від учасників процесу до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.04.1999 року [INFO] року в м. Київ померла мати позивача - [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.12.1984 року [PERSON] народилася [INFO] року батьками якої є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.12.1963 року [PERSON] та [PERSON] одружились 26.12.1963 року після чого позивачу присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] заповіту не залишила. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) площею 2,99 га, що розташована на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН [NUMBER] від 23.05.2001 року. Спадкоємців за законом, першої черги згідно ст. 529 ЦК України, крім позивача [PERSON] немає, оскільки діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] померли, а саме [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.05.2013 року, [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. Згідно довідки №522 від 04.10.2016 року виданої Рожичнянською сільською радою Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі 1953-1955 р.р. у [PERSON], [INFO], було троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] Згідно довідки №460 від 12.09.2016 року виданої Рожичнянською сільською радою Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі 1983-1985 р.р. №1, особовий рахунок [NUMBER] [PERSON], [INFO] дійсно проживала в с. Рожична Оратівського району Вінницької області до 10.11.1984 року. Згідно письмових свідчень [PERSON] від 12.09.2016 року, справжність підпису на яких посвідчено секретарем Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за №36 [PERSON] дійсно до 10.11.1984 року проживала [ADDRESS], а потім виїхала на проживання до дочки [PERSON] в м. Київ, де проживала до дня смерті [INFO] року. До 1995 року приїжджала на літній період в с. Рожична Оратівського району Вінницької області. Згідно письмових свідчень [PERSON] від 12.09.2016 року, справжність підпису на яких посвідчено секретарем Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за №36 [PERSON] дійсно до 10.11.1984 року проживала [ADDRESS], а потім виїхала на проживання до дочки [PERSON] в м. Київ, де проживала до дня смерті [INFO] року. До 1995 року приїжджала на літній період в с. Рожична Оратівського району Вінницької області. Спадщина знаходиться на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Згідно із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН [NUMBER] від 23.05.2001 року [PERSON] на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 12.04.2001 року №90 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВК "Рожичнянське" с. Рожична Оратівського району Вінницької області розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. Згідно розпорядження Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області №132 від 28.04.2005 року "Про затвердження технічної документації по розподілу земель колективної власності на земельні частки (паї) та власникам сертифікатів членам колишнього КСП "Рожичнянське" с. Рожична і видачі державних актів на право власності на землю [PERSON] не значиться. Згідно списку осіб, що мають право на отримання державних актів на право приватної власності на земельну частку (пай), які пропущені на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області за №3 зазначено [PERSON], сертифікат серії РН [NUMBER] померла. Відповідно до довідки №993 від 13.09.2016 року виданого відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області станом на 01.01.2016 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) ріллі на території Рожичнянської сільської ради за межами с. Рожична становить 100569 грн. Середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) багаторічні насадження на території Рожичнянської сільської ради за межами с. Рожична становить 896 грн. Станом на 01.01.1999 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) ріллі на території Рожичнянської сільської ради за межами с. Рожична становить 25966 грн. Станом на 01.01.1999 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) багаторічні насадження на території Рожичнянської сільської ради за межами с. Рожична становить 461 грн. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючий документ було видано після смерті спадкодавця. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні роз'яснення. Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] року в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). На підставі ст. ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року),

Outcome: approved