Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "СК "Інгосстрах" (третя особа - ПАТ КБ "Приватбанк") про захист страхових (споживчих) послуг та стягнення страхового відшкодування. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав (а.с.1) та з урахуванням його уточнення (а.с.45) показав, що за договором фінансового лізингу №КТ00А+28533874 від 18.11.2013 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], останній придбав автомобіль JAC реєстр.номер [NUMBER], який був застрахований у ПАТ "СК "Інгосстрах" за договором добровільного страхування наземного транспорту №КТН0СРS-13B514X від 05.12.2013 року на строк з 06.12.2013 року по 05.12.2014 року. 14.06.2014 року у м.Краматорську в районі перехрестя вулиць Союзна та Косіора сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої з автомобілем позивача скоїв зіткнення вантажний автомобіль, водій якого не зупинився та з місця події зник. В результаті ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Факт ДТП підтверджується довідкою ДАІ, схемою, поясненнями тощо. 17.06.2014 року позивач звернувся із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування до СК "Інгосстрах", яка листом від 01.09.2014 року відмовила з підстав п.16.1.3, п.13.3.7 Договору страхування, у зв'язку з поданням нібито завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування та про факт настання страхової події. На даний час зобов'язання [PERSON] перед ПАТ КБ "Приватбанк" за договором фінансового лізингу виконані повністю, автомобіль зареєстрований на ім'я позивача. Однак він знаходиться у пошкодженому стані, що унеможливлює його експлуатацію, у зв'язку з чим позивач вважає відмову страхової компанії незаконною, просить суд стягнути зі страхової компанії на його користь страхове відшкодування в розмірі 13665,22 грн., що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження №124/14 від 22.09.2014 року, відшкодувати вартість дослідження в сумі 300 грн. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ "СК "Інгосстрах" Бикова М.А. позов не визнала та показала, що договір добровільного страхування наземного транспорту №КТН0СРS-13B514X від 05.12.2013 року був укладений між власником автомобіля JAC, реєстр.номер [NUMBER], ПАТ КБ "Приватбанком" та страховою компанією ПАТ "СК "Інгосстрах". [PERSON] на момент ДТП не був власником вказаного автомобілю та не є стороною договору страхування. Згідно страховому акту №6874421 від 01.09.2014 року страховою компанією було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування власнику автомобіля - ПАТ КБ "Приватбанку" за результатами трасологічної експертизи, про що також повідомлено [PERSON] за його заявою. Просить суд в позові [PERSON] відмовити, оскільки останній на момент ДТП не був власником пошкодженого транспортного засобу та стороною договору страхування. У судовому засіданні представник третьої особи ПАТ КБ "Приватбанк" Бикова М.А. вважала позов необґрунтованим та показала, що 18.11.2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір фінансового лізингу №КТ00А+28533874, за яким банк передав у користування [PERSON] автомобіль JAC реєстр.номер [NUMBER], за умови сплати протягом 12 місяців періодичних лізингових платежів з наступним переоформленням права власності на автомобіль. Також ПАТ КБ "Приватбанк" як власник автотранспортного засобу уклав з ПАТ "СК "Інгосстрах" договір добровільного страхування наземного транспорту №КТН0СРS-13B514X від 05.12.2013 року на строк з 06.12.2013 року по 05.12.2014 року. Під час експлуатації [PERSON] автомобілю JAC реєстр.номер [NUMBER], останній 14.06.2014 року отримав механічні пошкодження, про що позивач сповістив банк та подав відомості до страхової компанії. Саме банк, як власник автомобілю JAC реєстр.номер [NUMBER], розраховував на отримання страхового відшкодування, однак за результатами розслідування страхового випадку було відмовлено та з таким рішенням страховика банк погодився. [PERSON] не має права на страхове відшкодування по ДТП від 14.06.2014 року, оскільки не є стороною договору страхування, договір фінансового лізингу погасив лише у січні 2015 року та зареєстрував право власності на автомобіль 06.01.2015 року. Просить в позові відмовити. Суд, вислухавши учасників по справі, свідка [PERSON], який у судовому засіданні показав, що він доводиться сином позивачу [PERSON], працює у відділі споживчого кредитування ПАТ КБ "Приватбанк". За загальними правилами після ДТП клієнт передає документи банку та повідомляє страхову компанію. Банк разом із службовою запискою передає документи (довідку ДАІ, договори та інше) у страхову компанію для виплати страхового відшкодування. По конкретному ДТП від 14.06.2014 року особисто він (свідок) як працівник Приватбанку передав всі документи до СК "Інгосстрах", однак страховою компанією було відмовлено банку у виплаті страхового відшкодування. У випадку позитивного вирішення цього питання страхове відшкодування було б зараховано банком в погашення заборгованості [PERSON] за договором лізингу, дослідивши надані докази (а.с. 7-27, 49-61, 69-80), суд вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 18.11.2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір фінансового лізингу №КТ00А+28533874, за яким банк передав у користування [PERSON] автомобіль JAC реєстр.номер [NUMBER], за умови сплати протягом 12 місяців періодичних лізингових платежів з наступним переоформленням права власності на автомобіль. (а.с.52-59, 76-78) Згідно ст.1 ч.2 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. ПАТ КБ "Приватбанк" як власник автотранспортного засобу (а.с.7) уклав з ПАТ "СК "Інгосстрах" договір добровільного страхування наземного транспорту №КТН0СРS-13B514X від 05.12.2013 року на строк з 06.12.2013 року по 05.12.2014 року. (а.с.73-75), що співвідноситься з ч.2 ст.13 Закону України "Про фінансовий лізинг", Законом України "Про страхування". Страхувальником та вигодонабувачем за цім договором є ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.73). Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, що належать йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах. (а.с.73) Під час експлуатації [PERSON] автомобілю JAC реєстр.номер [NUMBER], останній 14.06.2014 року отримав механічні пошкодження, про що позивач сповістив банк та подав відомості до страхової компанії (а.с.23-26, 60-61), зокрема про те, що він ([PERSON].) у тверезому стані керував технічно справним автомобілем в районі перехрестя вулиць Союзна та Косіора у м.Краматорську, де з ним скоїв зіткнення вантажний автомобіль, водій якого не зупинився та з місця події зник. Страховою компанією "Інгосстрах" за страховим актом №6874421 від 01.09.2014 року на підставі трасологічної експертизи було прийнято рішення про відмову у виплаті вигодонабувачу ПАТ КБ "Приватбанку" страхового відшкодування з приводу ДТП від 14.06.2014 року, про що також листом від 01.09.2014 року повідомлено користувача авто [PERSON] (а.с.26, 71). Відмова обґрунтована положеннями пунктів 16.1.3 та 13.3.7 договору страхування, а саме наданням неправдивих відомостей про об'єкт страхування та про факт настання страхового випадку. ПАТ КБ "Приватбанк" з відмовою у виплаті страхового відшкодування погодився та її відповідно до ст.26 ч.4 Закону України "Про страхування" не оскаржив. Однак [PERSON] на власним бажанням замовив автотоварознавче дослідження, за висновками якого матеріальна шкода, завдана механічним пошкодженням автомобілю JAC реєстр.номер [NUMBER], становить 13665,22 грн. (а.с.11-22) та у грудні 2014 року звернувся до суду з даним позовом до СК "Інгострах" про стягнення страхового відшкодування на його користь. Суд вважає, що підстав для стягнення на користь [PERSON] страхового відшкодування з приводу ДТП від 14.06.2014 року немає, оскільки - він не є стороною договору страхування №КТН0СРS-13B514X від 05.12.2013 року, який зокрема у п.13.4.2 передбачає отримання страхового відшкодування страхувальником, тобто ПАТ КБ "Приватбанком", що також співвідноситься зі ст.16, ст.20 ч.1 п.4, ст.25 Закону України "Про страхування", в цьому договорі страхування не визначена інша особа, на користь якої може бути проведено виплату страхового відшкодування; - договір фінансового лізингу КТ00А+28533874 від 18.11.2013 року [PERSON] погасив лише у січні 2015 року та зареєстрував право власності на автомобіль 06.01.2015 року, при передачі предмету лізингу - автомобілю JAC реєстр.номер [NUMBER] претензій до нього не мав (а.с.69, 79-80). За таких обставин в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ "СК "Інгосстрах" про стягнення страхового відшкодування слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" через необґрунтованість позову на позивача слід покласти судові витрати, стягнувши з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved