Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

кредитна спілка «Ощадність» звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10.11.2017 року між КС "Ощадність" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 82593, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10000 грн. на лікування дочки. Відповідач добровільно взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору, здійснювати вчасно поточний розрахунок та повернути кредит і проценти за користування ним до 10.11.2019 р. В забезпечення виконання зобов`язань по погашенню кредиту між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки № 49893 та № 49894 від 10.11.2017 р., згідно якого вони зобов`язалися солідарно нести відповідальність за невиконання позичальником умов кредитного договору. [PERSON] свої зобов`язання по кредитному договору не виконувала, систематично порушувала графік платежів, від виконання зобов`язань відповідачі ухиляються. З 04.07.2019 р. рішенням кредитного комітету КС „Ощадність" припинено нарахування відсотків по кредиту за кредитним договором. Станом на 04.07.2019 р. борг позичальника складає: по кредиту - 8004,14 грн., по відсотках - 4864,70 грн., а всього 12868,84 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь 12868,84 грн. боргу за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Суд вважає за можливе справу розглянути без їх участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між КС "Ощадність" та відповідачем [PERSON] 10.11.2017 р. було укладено кредитний договір № 82593, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 грн. строком на 24 місяці на лікування дочки зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 48% річних від суми залишку кредиту (п.3.1. договору). Свої зобов`язання по кредитному договору кредитна спілка виконала видавши позичальнику 10000,00 грн. згідно видаткового касового ордеру № 2231 від 10.11.2017 р.(а.с.12). Зобов`язання по кредитному договору відповідач належним чином не виконав, порушував постійно графік розрахунків передбачений п.3.2 договору, яким передбачений щомісячний платіж в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. З квітня по жовтень 2018 р. відповідач жодних платежів в рахунок погашення кредиту не сплачувала, сплатила 20.10.2018 р. платіж в сумі 500,00 грн. та 19.01.2019 р. - 500,00 грн., після чого жодних проплат не здійснювала. Борг позичальника по кредитному договору станом на 04.07.2019 р. складав: по кредиту - 8484,1400 грн., по відсотках - 4864,70 грн., а всього 12868,84 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який приєднаний позивачем до матеріалів справи. Розмір заборгованості по кредитному договору відповідачами не оспорено. З 04.07.2019 р. рішенням кредитного комітету КС „Ощадність" припинено нарахування відсотків по кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до договору поруки № 49894 від 10.11.2017 р. поручителем по вищевказаному кредитному договору є відповідач [PERSON] , яка солідарно відповідає по зобов`язаннях позивальника по кредитному договору № 82593 від 10.11.2017 р. (п.2.1 договору). Відповідно до договору поруки № 49893 від 10.11.2017 р. поручителем по вищевказаному кредитному договору є відповідач [PERSON] , який солідарно відповідає по зобов`язаннях позивальника по кредитному договору № 82593 від 10.11.2017 р. (п.2.1 договору). Згідно з ч.3 ст.554 ЦК України ооби, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. П.3.2 вищевказаних договорів поруки передбачено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобов`язаннях боржника в повному обсязі, тобто: сплата основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов основного договору. П.2.2 договору поруки встановлено, що його строк складає чотири роки(до 10.11.2021 р.). Так як заборгованість позивачальника [PERSON] по кредитному договору № 82593 від 10.11.2017 р. складає 12868,84 грн., розмір заборгованості відповідачами не оспорено, а тому, на думку суду, позовні вимоги КС "Ощадність" щодо стягнення з відповідачів солідарно суми боргу є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved