Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до договору без номеру від 24.07.2006 року останній отримав кредит в розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком Договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач виконав свої зобов"язання за договором та угодою надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання у встановлений строк не виконував, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору. А тому, відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України заявник має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 30.11.2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем склала 27545 грн. 75 коп., з яких 6198,38 грн. - заборгованість за кредитом; 19559,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. і 1287,89 грн. - штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні підтримала викладені в позові обставини. Також пояснила, що останнє погашення коштів за договором відповідач здійснив 17.10.2008 року в сумі 1000 грн.. Строк дії картки вказаний на лицьовій стороні самої картки та в заяві клієнта банку на отримання картки. Відповідно до п.3.1.3 розділу 2 Умов і правил надання банківських послуг - після закінчення строку дії картки вона продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), в разі якщо завчасно (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява утримувача картки про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку та при дотриманні інших умов продовження рахунку, передбачених договором. Строк дії кредитної картки відповідача був встановлений по січень 2009 року. Після закінчення цього строку кредитна картка перевипускається. Відповідач [PERSON] не отримував перевипущену кредитну картку, така картка йому банком не надсилалась. Умовами банку не передбачено надсилання нових карт клієнтам банку. Вважає, що строк позовної давності при зверненні з позовом до [PERSON] пропущено не було, оскільки відповідно до п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір автоматично пролонгується на новий строк. Строк дії договору укладеного з [PERSON] не закінчився. Раніше з позовом до відповідача банк не звертався тому, що мають велику загруженість у роботі. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 27545,75 грн. та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, надав заперечення на позов, а також заяву про застосування строку позовної давності. В судовому засіданні пояснив, що 24 липня 2006 року він отримав кредитну картку в банку позивача з встановленим кредитним лімітом 2000 грн. Вказаною карткою користувався близько двох років, з картки знімав гроші та вносив кошти на погашення кредиту. Останнє внесення коштів на картку здійснив в жовтні 2008 року. В подальшому перестав сплачувати заборгованість по кредиту, оскільки він отримав травму та не мав можливість платити за відсутності грошових коштів. Приблизно через пів року він приїхав до відділення банку та повідомив про те, що не має змоги вносити платежі по картці. Останнє перерахування коштів з платіжної картки було проведено 02.11.2008 року, він зняв 70,0 грн.. Більше карткою не користувався. З листопада 2008 року його кредитна картка була заблокована, а 31.01.2009 року термін її дії закінчився. Кредитної картки з новим строком дії він не отримував. Також йому не була надана Пам"ятка клієнта, в якій повинен бути визначений мінімальний платіж по картці. Вважає, що позивачем пропущено без поважних причин строк позовної давності при зверненні з даним позовом та з цих підстав просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача -[PERSON] суду пояснила, що згідно виписки з особового рахунку [PERSON] слідує, що 31.10.2008 року банком було зменшено кредитний ліміт з 8000 грн. до 6200 грн.. З 28.11.2008 року у відповідача виникла прострочена заборгованість. [PERSON] в цей час захворів, отримав 2 групу інвалідності, сплачувати заборгованість за кредитом не мав змоги. Позивач своєчасно не звернувся до суду з позовом до [PERSON] для стягнення суми заборгованості, накопичив значну заборгованість. Вважає, що строк позовної давності слід обчислювати з 28.11.2008 року, оскільки будь-яких платежів за договором після виникнення заборгованості [PERSON] не здійснював. Позивач звернувся з позовом у грудні 2013 року з пропуском трирічного загального строку позовної давності та спеціального строку позовної давності, встановленого до вимог стосовно стягнення пені та штрафів - 1 рік. Просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні даного позову. Допитавши представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 24 липня 2006 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (а.с.15), укладено договір без номера, який складається із заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до вказаної заяви відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі базовою відсотковою ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору, яка складає у розмірі 3% на місяць із розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту збігається з строком дії кредитної картки. Строк дії картки визначений - січень 2009р. (а.с.7). Свої зобов'язання по договору відповідач належним чином не виконав. Згідно розрахунку позивача станом на 30 листопада 2013 року за [PERSON] значиться заборгованість за користування кредитом в розмірі 27545 гривні 75 коп., яка складається з: 6198,38 грн. - заборгованість за кредитом; 19559,48 грн. - заборгованість за процентами; заборгованість по судовим штрафам в загальному розмірі 1787,89 грн.. (а.с.4-6). Із виписки по особовому рахунку [PERSON] слідує, що останній користувався кредитною карткою. Здійснював зняття готівки та її повернення на карту. 28.11.2007 року кредитний ліміт було збільшено до 4000 грн., 03.07.2008 року кредитний ліміт збільшено до 8000 грн. 30.10.2008 року знижено кредитний ліміт до 6200 грн. Останнє внесення коштів на рахунок позивача здійснено 17.10.2008 року в сумі 1000 грн., останнє зняття коштів з карткового рахунку відповідачем здійснено 02.11.2008 року на суму 70 грн., нарахована комісія на вказану суму в розмірі 2,10 грн. 28.11.2008 року виникла прострочена заборгованість в сумі 6509,00 грн. З 31.12.2008 року здійснювалось щомісячне нарахування банком відсотків за прострочений кредит та за користування кредитним лімітом (а.с.61-80). В судовому засіданні також була оглянута кредитна справа [PERSON], в якій містяться оригінал заяви [PERSON] на отримання кредитної картки, копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON], довідка про кредитодієздатність клієнта, протокол перевірки інформації про позичальника. Копії вказаних документів знаходяться на аркушах справи (81-86). Також встановлено, що відповідач надав заяву про застосування строку позовної давності (а.с.89). Клопотання від позивача про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності до суду не надходило. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з умов та виконання договору споживчого кредиту, прав та обов"язків сторін, а також прав та обов"язків споживачів. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору отримані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частина 1 ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Пунктом 8.6 розділу І Умов та правил надання банківських послуг, передбачено нарахування штрафних санкцій за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, більш ніж на 120 днів в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Відповідно до п.3.1.1, 3.1.3 розділу 2 Правил користування кредитною картою - строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік) та продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо завчасно (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява утримувача картки про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в предпоследний день місяця закінчення строку дії) та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором (а.с.10). Згідно копії заяви відповідача - строк дії картки встановлений до січня 2009 року. Із пояснень відповідача та представника позивача слідує, що картку з новим строком дії - відповідач не отримував. Доказів про видачу картки з новим строком дії - позивачем суду не надано. Із змісту п.5.4 вказаних Правил вбачається, що строк погашення процентів по кредиту встановлено щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць». Відповідно до п.9.4 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що у випадку перевитрат платіжного ліміту по карті та непогашення його клієнтом протягом 6 місяців, карта закривається, подальше відновлення дії карти можливе лише після повного погашення заборгованості . Пунктом 9.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що при відсутності на картрахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії строку картки та при неотриманні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту спливу строку дії карти, банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючим тарифам. Вказана комісія стягується банком за сплином вказаного в цьому пункті строку, щомісячно. У разі, якщо залишок на картрахунку менше розміру комісії, встановленими тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється у розмірі залишку коштів на картрахунку отримувача. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку карти, останній закривається. Встановлено, що 30.10.2008 року відповідачу було знижено кредитний ліміт в розмірі до 6200 грн., 02.11.2008 року відповідач зняв з картки 70 грн. внаслідок чого заборгованість по картці склала 6364,04 грн., тобто перевищено кредитний ліміт. В подальшому погашення заборгованості [PERSON] не відбувалось. Аналіз вищевказаних положень Умов і правил надання банківських послуг та виписки з особового рахунку відповідача дає підстави вважати, що позивач мав закрити неактивний рахунок за умови невнесення відповідачем відповідних сум. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] порушував свої зобов'язання за кредитом перед банком, останнє внесення коштів на повернення кредиту відбулось 17 жовтня 2008 року. 02.11.2008 року [PERSON] востаннє скористався платіжною карткою - зняв кошти з карткового рахунку в сумі 70 грн., за що була нарахована комісія в розмірі 2 грн. 10 коп. За [PERSON] значиться заборгованість по кредитному договору, яка на даний час не сплачена. Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ст.257, ч.2 ст.258 та ч.3 ст.267 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, для вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) встановлена спеціальна позовна давність -1 рік. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення, що було зроблено відповідачем [PERSON] під час розгляду даної справи. Приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України, передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Приписами ч.1, 3 ст.264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов"язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов"язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму ВССУ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Із виписки по особовому рахунку [PERSON] та із пояснень сторін в судовому засіданні слідує, що остаточне внесення коштів відповідачем на повернення кредиту було здійснено 17.10.2008 року, кредит в повному обсязі не сплачено, прострочена заборгованість виникла з 28.11.2008 року. Отже, позивачу з 29.10.2008 року стало відомо про порушення своїх прав щодо повернення кредитних коштів, а тому з цього моменту у позивача виникло право на пред'явлення позовної вимоги до відповідача. Позивач звернувся з позовом до [PERSON] 04.12.2013 року, який надійшов до суду 19.12.2013 року, що підтверджується штампом суду. Договір про збільшення строку позовної давності між сторонами не укладався. Загальний строк позовної давності встановлений законом - минув. Між тим, ніяких заходів щодо повернення кредиту, позивач своєчасно, на протязі 3-х років, не приймав. У встановлений законом строк своїм правом по примусовому стягненню з відповідача заборгованості - не скористався. Відповідно до ст.266 ЦК України - зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вказаних норм закону, судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Виходячи із змісту ст.60 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 27545 грн. 75 коп. по кредитному договору від 24.07.2006 року- задоволенню не підлягають, так як позивачем пропущено строк позовної давності без поважних причин. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід відмовити ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК в стягненні з відповідача на користь позивача судового збору.

Outcome: dismissed