Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Представник ПАТ КБ „Приват Банк" звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції та [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Позов мотивує тим, що постановою державного виконавця Берегівського районного відділу державної виконавчої служби від 18.03.2009 року на підставі виконавчого листа №2-154/08, виданого Берегівським районним судом від 25.04.2008 року накладено арешт на автомобіль. Просить суд звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Берегівського районного відділу державної виконавчої служби від 18.03.2009 року, рухоме майно - автомобіль ВАЗ 2107, рік випуску: 2005, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], ІПН: [NUMBER], а також стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримає у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та представник відповідача відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції до суду не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.11.2005 року між ПАТ КБ „Приват Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № MKН0AR00361397, згідно умов якого ПАТ КБ „Приват Банк" надав [PERSON] кредит в сумі 6117 євро. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № MKН0AR00361397 від 02.11.2005 р., ПАТ КБ „Приват Банк" та заставодавець - майновий поручитель [PERSON] уклали договір застави рухомого майна б/н від 02.11.2005 року. Відповідно до умов договору застави [PERSON] передав у заставу позивачу автомобіль ВАЗ 2107, рік випуску: 2005, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Згідно ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження"- про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладання арешту на майно або, тоді коли йому відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Однак, в ході реалізації предмету застави, банку стало відомо, що на автомобіль марки ВАЗ 2107, рік випуску: 2005, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить [PERSON], постановою ДВС Берегівського РУЮ накладений арешт та оголошена заборона на його відчуження. Відповідно до Інструкції "Про проведення виконавчих дій"№ 74/5 від 15.12.1999 р. та ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави. Таким чином, судом встановлено, що право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло 02 листопада 2005 року, тобто раніше, ніж відповідачем відділом державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції було накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2107, рік випуску: 2005, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Крім того, згідно ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, які не є заставодержателями. Арешт заставленого майна порушує пріоритетне право ПАТ КБ "Приват Банк", як заставодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Необхідність звільнення заставлено майна з-під арешту обумовлено тим, що існує імовірність реалізації автомобіля ВАЗ 2107, рік випуску: 2005, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" заставодержатель має право звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачам в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про те, що позов ПАТ КБ "Приват Банк" про звільнення майна з-під арешту - підлягає задоволенню, а саме: слід звільнити з-під арешту, накладеного відділом державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції, під час виконання виконавчого листа №2-154/08 від 25.04.2008 року, виданого Берегівським районним судом Закарпатської області, рухоме майно автомобіль - ВАЗ 2107, рік випуску: 2005, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], ІПН: [NUMBER]. Приймаючи до уваги, що як встановлено в судовому засіданні, відповідач відділ державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції діяв в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", приймаючі рішення про накладення арешту на майно боржника [PERSON]. Проте, останній не повідомив відділ державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції про те, що вище вказаний автомобіль відповідно до умов договору застави рухомого майна від 02.11.2005 року, передано ним в заставу ПАТ КБ "Приват Банк", а тому суд вважає необхідним відповідно до вимог ст.ст. 79, 80, 88 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приват Банк" суму понесених витрат, у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved