Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В ході судового розгляду справи відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до позивача про зменшення розміру аліментів, призначених судом, на утримання малолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що 8.08.2015 року сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Також рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 8.09.2016 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 1 000 грн. щомісяця до його повноліття. Однак відповідач не виконує вказане рішення суду, не сплачує кошти на утримання дитини. Крім того, на сьогоднішній день значно збільшився мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка щомісяця витрачає на дитину до 10 000 грн., сплачуючи відвідування дитячого садочку, послуги лікарів, покупку іграшок, одягу, взуття. Тому просять збільшити розмір аліментів, які стягуються на утримання сина позивача з 1 000 грн. щомісяця до 5 000 грн. щомісяця, так як відповідач, працюючи на посаді директора ТОВ „ТД Охоронні системи", має можливість в такому розмірі утримувати власну дитину, а в задоволенні зустрічного позову просять відмовити, оскільки він є безпідставний та необгрунтований. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити, пояснивши, що відповідач [PERSON] дійсно працює директором ТОВ „ТД Охоронні системи", отримуючи заробітну плату 3 381 грн. щомісяця. Він сумлінно виконує рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8.09.2016 року і сплачує 1000 грн. щомісяця на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, також щомісяця він сплачує 1100 грн. [PERSON] на утримання їх спільного сина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Тому після всіх сплат відповідачу залишається для власного існування лише 1281 грн. на місяць. Даної суми не вистачає відповідачу навіть на забезпечення придбання мінімального споживчого кошику. Тому просить зменшити розмір призначених судом аліментів на утримання сина [PERSON] з 1000 грн. щомісяця на 850 грн. щомясця., що є логічним, обґрунтованим та справедливим. Заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, 8.08.2015 року сторони уклали між собою шлюб (а.с.6, зворот. бік). Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8). Також рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 8.09.2016 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 1 000 грн. щомісяця до його повноліття (а.с.9-10). Син сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю, яка утримує і забезпечує його фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток (а.с.11-32). За змістом ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказаним вище судовим рішенням було встановлено обов`язок батька, відповідача по справі, утримувати свою малолітню дитину: сина - [PERSON] з визначенням розміру аліментів щомісяця. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік" - установити у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Як вбачається із зазначених норм Законів України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" та „Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум на одну дитину відповідного віку з дня винесення судового рішення Дарницьким районним судом м. Києва 8.09.2016 року і на день винесення даного рішення збільшився з 1167 грн. до 1859 грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто на день розгляду справи не може бути меншим, ніж 929 грн. 50 коп. на одну дитину. За вказаних обставин суд вважає небохідним відмовити у задоволенні зустрічного позову, оскільки позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить зменшити розмір вже призначених судом аліментів з 1000 грн. до 850 грн., що є меншою сумою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто є вимогою, яка суперечить спеціальній нормі права - ч.2, ст.182 СК України. Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини. Як наголошує ч.1, ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. За правилами ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи описані вище докази, зібрані у судовому засіданні, а також диспозицію ст.192 СК України, суд вважає, що оскільки прожитковий мінімум на одну дитину відповідного віку з дня винесення судового рішення Дарницьким районним судом м. Києва 8.09.2016 року і на день винесення даного рішення збільшився з 1167 грн. до 1859 грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто на день розгляду справи не може бути меншим, ніж 929 грн. 50 коп. на одну дитину, а також з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, наявність у нього на утримання ще одної дитини, матеріального і сімейного стану позивача, віку дитини, тому необхідно збільшити розмір призначених аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] з 1000 грн. щомісяця до 3500 грн. щомісяця, який забезпечить необхідний рівень для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а в задоволенні решти суми необхідно відмовити, оскільки обґрунтування позовних вимог позивача про те, що вона сплачує певні грошові кошти за відвідування сином дитячого садочку, за його лікування та дозвілля, відноситься до стягнення додаткових витрат на утримання дитини на підставі ст.185 СК України. Згідно ст.133; 141 ЦПК України при частковому задоволенні первісного позову з відповідача на користь держави необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду. За змістом ст.137 ЦПК України оскільки суд частково задовольняє первісний позов, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 000 грн. витрат на правничу допомогу, які підтверджені документально.

Outcome: partial