Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № PLОКСС9ENT0013 від 24.03.2011 року в сумі 64445,40 грн. посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 14000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконував покладені на неї зобов"язання по кредитному договору в наслідок чого утворилась заборгованість, яку в добровільному порядку остання не сплачує, тому позивач змушений звертатися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд даної справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленою про день та час слухання справи, у судове засідання повторно не зявилася, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~ \~ Судом встановлено, що 24.03.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 14000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-16). Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк", про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.21). Згідно заяви позичальника №.PLОКСС9ENT0013 від 24.03.2011 року банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 14000,00 грн. на строк 36 місяців з 24.03.2011 року по 23.03.2014 року включно на споживчі цілі зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а позичальник зобов"язується повернути кредит , сплатити відсотки, винагороди, комісії зазначені в заяві, Умовах та Правилах надання банківських послуг строки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 20 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 669,62 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також витрат згідно з Умовами (а.с.6). У звязку з несвоєчасною сплатою за кредитним договором, відповідач станом на 10.06.2015 року має заборгованість - 64445,40 грн., яка складається з: 4970,70 грн. - заборгованість за кредитом; 2,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1925,47 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 54001,87 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3045,02 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №PLОКСС9ENT0013 від 24.03.2011 року (а.с.4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин в зв"язку із порушенням зобов"язань по договору позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та комісії підлягають до задоволення. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення пені урозмірі 54001,87 грн. задовольнити частково, зменшивши її розмір до 5000,00 грн. У правовій позиції викладеній в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15 зазначається, що відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, оскільки умовами договору передбачено одночасне стягнення штрафів та пені за невиконання кредитних зобов"язань заявлені суми штрафів до стягнення з відповідача не підлягають. Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, становить 11898,51 грн.(4970,70 грн. (тіло кредиту) + 2,34 грн. (відсотки) + 1925,47 грн.(комісія) + 5000 грн.(пеня)) . На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Позивачем по справі були понесені судові витрати по сплаті судового збору, які підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 118,97 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial