Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] в інтересах ПАТ КБ "Приватбанк" 24.01.2016 року (згідно даних поштового відправлення а.с.34) звернувся з цим позовом до Жмеринського міськрайонного суду посилаючись на обставини укладення між позивачем та відповідачем [PERSON] кредитного договору №VIZ0GA0000001281 згідно якого банк надав останньому кредит в розмірі 58459,70 грн. строком до 14.08.2018 року, а відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним в строки та в порядку, належно не виконував. За відповідним зверненням ПАТ КБ "Приватбанк" рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 08.04.2015 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, загальною площею 77,10 кв.м., який розташований за адресою: Вінницька область, м.Жмеринка, вул. Тичини, 32, шляхом його продажу позивачем. Зауважуючи, що звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх його мешканців, однак, відповідачі, зареєстровані у даному житловому будинку за направленою їм вимогою не бажають виселитись добровльно, виселити [PERSON], [PERSON]С, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: Вінницька область, м.Жмеринка, вул. Тичини, 32,. Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, попередньо подавши письмову заяву щодо розгляду справи у його відсутність, у якій підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] від свого імені та від імені малолітніх [PERSON]С, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], позов не визнавала. Вказала, що вона по мірі власної можливості здійснює погашення на користь ПАТ "КБ "Приватбанк" отриманого її чоловіком [PERSON] в інтересах їх сімї кредиту Зауважила, що наразі заборгованість по тілу кредиту складає близько 25000 грн., решта боргу за відсотками та неустойкою їй невідома. Зазначила, що бажає домовитись з позивачем про реструктуризацію даного боргу, однак, будь-яких погоджень щодо цього суду не представила. Пояснила, що вона із чоловіком та їх неповнолітніми дітьми на час укладення її матірю [PERSON] договору іпотеки були зняті з реєстрації в належному останній будинку та в подальшому знову там зареєструвались. Вказала, що договір іпотеки ніким не оспорювався. Послалась на обставину того, що за умовами кредитного договору кредит надано строком до 14.08.2018 року, з підстав чого вважає, що до спливу цього строку виселення не підлягає застосуванню. У задоволенні позову просила відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належно повідомлені про час та місце розгляду даної справи, у тому числі [PERSON] за останньою відомою зареєстрованою адресою його проживання, в судове засідання черговий раз не зявилися, що за вказаних обставин належного їх виклику не перешкоджає розгляду справи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Жмеринської міської ради Вінницької області [PERSON] заперечив щодо задоволення позову, зауваживши, що заявлене виселення становитиме порушення права неповнолітніх дітей на житло. Вказав, що недійсність договору іпотеки, укладеного без згоди органу опіки та піклування стосовно житлового будинку, у якому проживали неповнолітні діти, не оспорювалась ні в який спосіб. Заслухавши заперечення відповідача, зясувавши думку представника третьої особи, дослідивши докази в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи і ці обставини не заперечуються сторонами у справі, між позивачем ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем [PERSON] 14.08.2008 року був укладений кредитний договір №VIZ0GA0000001281, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 58459,70 грн. на споживчі цілі. Відповідач [PERSON] зобовязався у встановлені строки за погодженим сторонами правочину графіком повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами фіксованими щомісячними платежами (а.с.7-11). В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між позивачем ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки від 14.08.2008 року, згідно умов якого остання надала в іпотеку належний їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2000 року житловий будинок житловою площею 53,2 кв.м., що розташований в м. Жмеринка Вінницької області, по вул. Тичини, 32 ( а.с.12-14). Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 08.04.2015 року в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору кредитний договір №VIZ0GA0000001281 від 14.08.2008 року в розмірі 68954,79 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, жилою площею 53,2 кв.м., який розташований за адресою: Вінницька область, м.Жмеринка, вул. Тичини, буд.32, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із застереженням переліку повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.15-18). Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Згідно ч.2 ст.40 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено положеннями ч.3 ст.109 ЖК України. Відповідно до ч.3 ст.40 Закону України "Про іпотеку" не підлягають виселенню особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя Як вбачається із змісту повідомлень, направлених ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" рекомендованими листами позичальнику [PERSON] та іпотекодавцю [PERSON] від 23.04.2015 року, позичальнику [PERSON] та відповідачу [PERSON] від 08.12.2015 року, щодо яких є наявні повідомлення про вручення (а.с. 19-23) відповідачами було отримано відповідно 29.04.2015 року та 15.12.2015 року письмові повідомлення позивача із пропозицією щодо добровільного звільнення житлового будинку за адресою: Вінницька область, м.Жмеринка, вул. Тичини, 32, у тридцятиденний строк з дня отримання останньої з вказаних вимог. Доказів щодо продовження даного строку суду ніким не представлено. Обставини реєстрації та проживання відповідачів, в тому числі малолітніх дітей у вказаному житловому будинку вбачаються з копії довідки Квартального комітету "Південно-Західний" м.Жмеринка від 24.11.2014 року (а.с.18). Судом не приймаються до уваги доводи відповідача [PERSON] та представника третьої особи стосовно укладення договору іпотеки без згоди органу опіки та піклування, оскільки відповідачем [PERSON] суду повідомлено особисто, що на час укладення договору іпотеки від 14.08.2008 року вона з чоловіком та неповнолітніми дітьми були зняті з реєстрації у будинку №32 по вул. Тичини в м.Жмеринці, та згодом повторно зареєстровані у ньому. Ці обставини підтверджуються даними паспорта відповідача [PERSON] стосовно зняття його з реєстрації за адресою: м.Жмеринка, вул. Тичини, 32, з 07.08.2008 року, подальша реєстрація за адресою: [ADDRESS], зняття з реєстрації за цією адресою та реєстрація з 11.04.2009 року за адресою: м.Жмеринка, вул. Тичини, 32. Отже, вказані обставини визначають відсутність підстав щодо надання органом опіки та піклування згоди на передачу власником в іпотеку житлового будинку по вул. Тичини, 32, в м.Жмеринці, оскільки офіційних відомостей стосовно проживання в ньому неповнолітніх дітей на час укладення договору іпотеки від 14.08.2008 року, а недійсність даного правочину заінтересованими особами не оспорювалась. Також зазначене зняття вказаних відповідачів з реєстрації за адресою: [ADDRESS], та зворотня їх реєстрація у житловому будинку за адресою: м.Жмеринка, вул. Тичини, 32, для подальшого його використання для проживання у останньому передбачало формальні обставини потреби укладення ними договору найму даного нерухомого майна, що на той час вже був визначений предметом іпотеки, із одноосібною власницею останнього [PERSON], але не лише за згодою даного іпотекодавця, а також за згодою іпотекодержателя ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК", оскільки будь-яких доказів ані укладення договору найму у встановленій законом письмовій формі правочину, ані надання такої згоди позивача суду ніким не представлено. Відтак, відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх малолітні діти [PERSON], [PERSON]С, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] не належать до виключного переліку осіб, які проживають у переданих в іпотеку житлових приміщеннях на умовах договору найму, а тому на них не поширюється визначене ч.3 ст.40 Закону України "Про іпотеку" обмеження заборони виселення таких осіб. Таким чином, в судовому засіданні встановлено наявність судового рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок, отримання відповідачами письмової вимоги позивача, як іпотекодержателя, щодо добровільного звільнення даного будинку у означений строк, термін якого на час подачі даного позову сплив, та незвільнення до теперішнього часу відповідачами займаного ними житлового будинку, який є предметом іпотеки, що становить визначену положеннями ч.1,2 ст.40 Закону України "Про іпотеку" та ч.3 ст.109 ЖК України сукупність підстав примусового виселення усіх відповідачів з вказаного будинку по вул. Тичини, 32, в м.Жмеринці за рішенням суду згідно заявлеих позовних вимог, а тому даний позов підлягає задоволенню. При цьому судом визначається відсутність порушення прав неповнолітніх осіб на житло, оскільки попередньо визначений судом порядок звернення стягнення на іпотечне майно, з підстав якого вирішується даний спір про виселення, у спосіб продажу предмету іпотеки, визначає переважне право придбання даного будинку власне відповідачами, серед яких обовязок забезпечення права своїх неповнолітніх дітей на житло повинні виконувати та не позбавлені відповідної можливості відповідачі [PERSON] та [PERSON] У відповідності до вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України щодо права суду відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним викладенням відповідних мотивів, суд при вирішення даного цивільного спору відступає від застереженої у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року в справі №6-1049цс15 правової позиції стосовно застосовання під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України "Про іпотеку" як положень статті 40 цього Закону, так і норм статті 109 ЖК УРСР, зокрема частини другої останньої, оскільки внесення змін до ст.109 ЖК України із відповідною зміною її редакції у звязку із прийняттям закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 року здійснено із порушенням процедури внесення змін до законодавчого акту при прийнятті іншого закону, що неодноразово визначалось рішеннями Конституційного суду України, належність оприлюднення яких визначає загальновідомість такої обставини. Окрім того, фактичне розміщення статті 109 ЖК України в межах глави 2 даного Кодексу, якою регулюється користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, не визначають на думку суду поширення її дії на спірні правовідносини стосовно приватного житлового приміщення, врегулювання питань користування якими за змістом положень глави 6 ЖК України містить самостійні підстави щодо виселення з жилих приміщень в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, які не мають імперативних посилань на ст.109 ЖК України, а тому в даному конкретному випадку судом застосовуються її положення виключно у тих межах, що не суперечать вимогам ст. 40 Закону України "Про іпотеку", як спеціальної правової норми, що самостійно визначає порядок виселення з переданого в іпотеку житлового будинку після прийняття рішення про звернення стягнення на нього. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на його користь з повнолітніх відповідачів у рівних частинах підлягають понесені та документально підтверджені судові витрати щодо сплати судового збору (а.с.1), а саме, в розмірі по 459,33 грн. (1378 грн. / 3).

Outcome: approved