Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про виселення з приватного житлового будинку. Позовні вимоги мотивує тим, що вона [PERSON] володіє на праві приватної власності житловим будинком, що розташований за адресою: с. Видричка, вул. Павлик, 76, Рахівського району, Закарпатської області. Даний житловий будинок вона успадкувала за заповітом від свого покійного батька [PERSON], який помер 22.12.2014 року. На утриманні вона має трьох неповнолітніх дітей, з якими хоче проживати в будинку, який належить їй згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕКВ 665212 №42138911 від 12.08.2015 року. У її будинку на підставі усної домовленості з її батьком, проживає [PERSON] з своєю цивільною дружиною два роки. Були спроби виселення їх ще за життя її батьком. Тимчасової реєстрації місця проживання в цьому бцдинку вони не мають. Отже відповідачі [PERSON] з цивільною дружиною незаконно, без будь-яких правових підстав проживають у її будинку за адресою: с. Видричка, вул. Павлик, 76 та використовують її майно на власний розсуд. Відповідач [PERSON] з своєю цивільною дружиною зловживають алкогольними напоями, часто влаштовують сварки навіть бійки, дуже грубо до неї відносяться, принижують, змінили замки в дверях і вона не має змоги потрапити до свого будинку. Вона постійно просить відповідачів, щоб вони звільнили її житло, проте вони не погоджуються, а навпаки це призводить до сварок. 12.08.2015 року вона звернулася до відповідача з письмовою претензією, щоб вони у місячний термін звільнили її житловий будинок. Проте, [PERSON] з своєю цивільною дружиною продовжують проживати в будинку, який належить їй на праві приватної власності. В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію, відповідачі участі не приймають, а навпаки спалили дрова, поламали дверний замок у літню кухню, чим завдають їй значних матеріальних збитків. На підставі наведеного просила постановити судове рішення, яким [PERSON] з його цивільною дружиною виселити з її житлового будинку за адресою: с. Видричка, вул. Павлик, 76, шляхом примусового виселення з нього, які незаконно володіють та користуються будинком. 06.11.2015 року, позивачка [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить зменшені позовні вимоги задовольнити та викласти їх в наступній редакції: "Виселити громадянина [PERSON], [INFO] з житлового будинку №76 по вул. Павлик в с. Видричка, Рахівського району Закарпатської області." В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] зменшенні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні зменшеного позову наполягають. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав. Не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до наступного висновку. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності позивачки, [PERSON], [INFO] на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Видричка, вул. Павлик, 76 Рахівського району Закарпатської бласті, підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 42138911, виданим 12.08.2015 року Реєстраційною службою Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області. У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи (акту обстеження житлового будинку №76 по вул Павлик с. Видричка від 06.11.2015 року) та показів сторін судом достовірно встановлено, що у житловому будинку позивачки за №76, що розташований по вул. Павлик, у с. Видричка, Рахівського району Закарпатської області проживає без реєстрації відповідач по справі [PERSON], який згідно відповіді начальника Рахівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №1821 від 17.09.2015 року, числиться зареєстрованим в іншому житловому будинку за адресою: село Видричка, вул. Павлик, буд.74 Рахівського району, Закарпатської області. Позивачка, [PERSON], 12 серпня\~ 2015 року направила відповідачу [PERSON]\~претензію про добровільне звільнення її житлового будинку у місячний\~ строк. Вказана претензія отримана відповідачем\~14.08.2015 року, що стверджується особистим підписом відповідача [PERSON] у повідолемленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно роз"яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року (з останніми змінами від 25.05.1998 року) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В судовому засіданні встановлено і не заперечено відповідачем [PERSON], що позивачка, договору найму чи оренди з ним не укладала. На пропонування позивачки добровільно виселитися з будинку відповідач не реагує. Навпаки, перешкоджає їй проживати у власному житловому будинку. Таким чином з досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що у відповідача [PERSON] відсутні будь-які правові підстави для проживання у вище зазначеному житловому будинку, доказів про вселення його у спірне житло у визначеному законом порядку та набуття права користування ним суду не представлено. Тому, на думку суду, відповідача [PERSON] слід вважати таким, що самоправно проживає в спірному житловому будинку, оскільки вселився у нього та проживає у ньому без будь-яких підстав та без правоустановлюючих документів та створює позивачці перешкоди у користуванні належним їй на праві приватної власності майном. При цьому, слід зазначити, що довготривалість користування самоправно зайнятим жилим приміщенням не надає особі будь-яких прав на нього, незалежно від того, що в окремих випадках особи, які самовправно вселилися на жилу площу фактично вступають у договірні відносини, відкривають особистий рахунок, сплачують комунальні послуги тощо. В силу ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання іншого жилого приміщення. За таких обставин, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що проживання відповідача [PERSON] в будинку позивачки [PERSON] чиняться перешкоди у здійсненні останньою права власності, зареєстрованого в належному порядку, то суд приходить до висновку, що зменшений позов про виселення [PERSON] з житлового будинку позивачки слід задовольнити. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного,

Outcome: approved