Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач - представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 30 507,24 грн., за договором №Б/Н від 21 лютого 2011 року. Крім цього просить стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1 378 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 лютого 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку „ПриватБанк" та [PERSON] укладений договір №Б/Н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] у порушення вимог договору свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 24 травня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 30 507,24 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати по справі у розмірі 1 378 грн.. Позивач - представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О. у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору №Б/Н від 21 лютого 2011 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 5400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-13). Згідно до розрахунку заборгованості за договором №Б/Н від 21 лютого 2011 року, станом на 24 травня 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складає 30 507,24 грн., з яких: 3448,25 грн. - заборгованість за кредитом, 22 330,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 800 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 428,92 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. -2- У відповідності статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON], а останній належним чином не виконав умови договору №Б/Н від 21 лютого 2011 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved