Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійськ про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем ПАТ «Красноармійський динасовий завод» перебувала у трудових відносинах. З 19.01.2001 року працювала транспортувальником 2 розряду дробильно-помольного цеху, а з січня 2002 року- машиністом млинів 3 розряду дробильно-помольного цеху. Наказом №108 від 07.05.2008 року її було звільнено за ст.38КЗпП України за власним бажанням. У зв»язку з тривалим хворобливим станом було проведено розслідування та складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного: пневмоконіоз, легеневе серце. Захворювання професійне, встановлене вперше. Зазначені захворювання виникли внаслідок подовжувального періоду роботи в шкідливих умовах обумовлених впливом шкідливого фактора- динасовий пил. 12.10.2016 року висновком Обласної профпатологічної МСЕК м.Краматорська вона бьула визнана інвалідом 3 групи, та встановлено 60% втрати професійної працездатності безстроково. Після чого Фондом ССНВПпЗ м.Красноармійська їй були призначені страхові виплати. Позивач вважає, що внаслідок професійного захворювання їй спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що вона протягом тривалого часу постійно перебуває у хворобливому стані, не відчуває себе повноцінною людиною, тому вважає втраченою для суспільства, так як стала інвалідом. Внаслідок інвалідності в неї змінилися умови життя, постійно турбують сильні болі, її пригнічує та обставина, що її здоров»я не відновиться, і вона надалі залишиться інвалідом. Моральну шкоду позивач оцінює в 60000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, 60000 грн. В судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву, в якій підтримує заявлені вимоги, просила справу слухати у її відсутність, з участю її представника.( а. с. 27). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить задовольнити позов. Представник відповідача ПАТ «Красноармійський динасовий завод» в судове засідання не з»явився повторно, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. (а.с.24,28). Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання. Представник третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Красноармійську в судове засідання не з»явився, просив справ слухати без участі представника, та винести рішення на розсуд суду ( а.с. 23). Заслухавши пояснення представника позивача, з"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Красноармійський динасовий завод» з 19.01.2001 року по 07.05.2008 року, де працювала транспортувальником 2 розряду дробильно-помольного цеху, а з січня 2002 року- машиністом млинів 3 розряду дробильно-помольного цеху. ( а. с.2-4). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 25.04.2016 року встановлене позивачу професійне захворювання : пневмоконіоз, легеневе серце, виникло у зв»язку з подовжувальним періодом роботи в шкідливих умовах обумовленим впливом шкідливого фактора- динасовий пил ( а. с. 5-7). Медичним висновком Центральної лікарство-експертної комісії Клініки професійних захворювань за №5/154 від 19.02.2016 року встановлений діагноз: пневмоконіоз, легеневе серце. Захворювання професійне, встановлено вперше (а.с.8-9) Висновком МСЕК від 12.10.2016 року позивачу вперше встановлена третя група інвалідності безстроково, визначено 60% втрати працездатності безстроково, рекомендовано медикаментозне, санаторно-курортне лікування ( а. с. 10). Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України " Про охорону праці", а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров"я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов"язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 14 Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( далі - Закону) до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов"язаних з роботою. Втрата потерпілим професійної працездатності завжди пов"язана з неможливістю виконувати роботу за своєю професією ( фахом), про що зазначається у висновку медичного органу, який видається потерпілому відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 Закону. Судом встановлено, що у зв"язку з встановленням у позивача професійного захворювання пневмоконіоз, легеневе серце та втрати у зв»язку з цим 60% професійної працездатності безстроково, визнання інвалідом 3 групи безстроково, їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок вищезазначеного професійного захворювання ,- у неї змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров"я. Оскільки професійне захворювання у позивача виникло у зв»язку з подовжувальним періодом роботи в шкідливих умовах обумовленим впливом шкідливого фактора- динасовий пил, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 25.04.2016 року, тобто у зв"язку з шкідливими умовами праці на підприємстві, суд приходить до висновку, що моральна шкода, яку зазнала позивач, є наслідком дій умов виробництва, пов"язаних з порушенням Закону України " Про охорону праці". Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз"яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року " Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" пов"язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв"язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237 КЗпП України, роз"ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що професійна працездатність у зв"язку з професійним захворюванням пневмоконіоз, легеневе серце, втрачена на 60% безстроково, позивач визнана інвалідом 3 групи. Виходячи із викладеного, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод» на користь держави підлягають стягненню судові витрати : по сплаті судового збору - в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial