Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач Тернопільський міськрайонний центр зайнятості звернувся в суду до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 9824,05 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] з 25.09.2006 року по 12.11.2007 року перебував на обліку в центрі зайнятості і одержував допомогу по безробіттю на суму 9824,05 грн. та одночасно був зареєстрований як фізична особа - підприємець з 24.03.1999 року. Отриману допомогу відповідач добровільно не повернув. У звязку з викладеним просять стягнути з відповідача незаконно одержану допомогу по безробіттю та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує . Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 18.09.2006 року [PERSON] звернувся з заявою до Тернопільського міського центру зайнятості про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в якій вказав, що ознайомлений з правами та обов'язками, передбаченими даними законами. Згідно з наказом № НТ 060925 від 25.09.2006 року відповідачу надано статус безробітного з 25.09.2006 року. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю. Наказом № НТ 060925 від 25.09.2006 року [PERSON] у призначена допомога по безробіттю з 25.09.2006 року по 19.09.2007 року та розпочата її виплата з 25.09.2006 року. Наказом від 20.09.2007 №НТ070920 припинено виплату допомоги по безробіттю у звязку з закінченням строку виплат відповідно до пп. «12» п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 20.09.2007 (витяг з наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] ПК № 190100606091800003). На засіданні комісії з розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, яка відбулася 30 червня 2015 р. вирішено провести звірку інформації безпосередньо у державного реєстратора по [PERSON] та по результатах прийняти відповідне рішення. За результатами засідання комісії складено протокол № 13 від 30.06.2015 року. Директором Тернопільського міськрайонного центру зайнятості видано наказ № 156 "Д" від 01 липня 2015 року "Про розслідування страхових випадків", яким зобов"язано начальника відділу взаємодії з роботодавцями [PERSON] забезпечити перевірку факту реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON]. Розслідуванням встановлено, що [PERSON] приховав відомості про те, що він був зареєстрований як фізична особа - підприємець з 24.03.1999 р., що підтверджується актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 30.07.2015 р. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] був зареєстрований як фізична-особа підприємець - 24.03.1999 року. Відповідно до п.2 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" вільно обрана зайнятість - реалізація права громадянина вільно обирати вид діяльності, не заборонений законом (зокрема такий, що не пов'язаний з виконанням оплачуваної роботи), а також професію та місце роботи відповідно до своїх здібностей і потреб. Згідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.. Відповідно до вимог п. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. До того ж відповідно пп. 4 п. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобовязані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Статтею 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи. Таким чином, відповідач мав зобов'язання проінформувати про факт набуття зайнятості, яким знехтував, та не повідомив Тернопільський міський центр зайнятості про даний факт. Відповідно до п.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Отже, [PERSON] перебував на обліку в Тернопільському міському центрі зайнятості як безробітний з 25.09.2006 р. по 12.11.2007 р. і одержав допомогу по безробіттю на суму 9824,05 грн., що підтверджується довідкою від 03.09.2015 р. за № 3645 та одночасно був зареєстрований як фізична особа - підприємець з 24.03.1999 р. Відповідно до Наказу Тернопільського міськрайонного центру зайнятості № 199 «Д» від 03.09.2015 року прийнято рішення про повернення коштів за період виплати з 25.09.2006 р. по 12.11.2007 р. в розмірі 9824,05 грн. Повідомлення про повернення коштів в сумі 9824,05 грн. разом з копією наказу від 03.09.2015 року № 199 «Д» направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 04.09.2015 р. за № 07/3399. Претензію на суму 9824,05 грн. направлено відповідачу рекомендованим листом від 03.11.2015 р. за № 07/4093. Про розгляд повідомлення та претензії відповідач не надав відповіді та не прибув у Тернопільський міськрайонний центр зайнятості. У добровільному порядку відповідач не повернув кошти в сумі 9824,05 грн. на розрахунковий рахунок позивача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача сума отриманої ним допомоги по безробіттю за період з 25.09.2006 року по 12.11.2007 року в розмірі 9824,05 грн. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved