Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що в даний час в її користуванні знаходиться квартира [ADDRESS]. В данній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON]. Однак незважаючи на факт реєстрації у зазначеній квартирі відповідач не проживає в ній з весни 2006 року. Відповідач не відноситься до даного житлового приміщенню як до свого постійного місця проживання, не виконує ніяких обов'язків пов'язаних з його змістом. За вісім років відсутності, відповідач не цікавився квартирою і не намагався вселитися в неї, тобто добровільно відмовився від користування житловим приміщенням, проживаючи в іншому місці тривалий час без спроб врегулювати житлове питання. У квартирі не знаходиться ні яких його особистих речей. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування її квартирою. Представник позивачки [PERSON] на розгляд справи до суду не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги повністю підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належними чином шляхом публікації оголошення про виклик його на розгляд справи до суду у газеті "Урядовий кур'єр". Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як видно з копії особового рахунку [NUMBER] в квартирі [ADDRESS], крім позивачки зареєстрований відповідач [PERSON]. Згідно акту ПП «Жилфонд - 279» від 24.02.2014 року, в квартирі [ADDRESS], відповідач [PERSON] не проживає з 2006 року по даний час. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно із ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст.ст.71,72 ЖК України можливе у разі відсутності особи у жилому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин. У відповідності із роз"ясненням Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п.10 постанови від 12 квітня 1985 року з послідуючими змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з"ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження, оскільки відповідач будучи зареєстрованим в [ADDRESS], за відсутності на те поважних причин відсутній і не проживає в ній понад 6 місяців. На підставі викладеного та

Outcome: approved