Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Приватне сільськогосподарське підприємство "Фортуна Агро" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання укладеною додаткової угоди та просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 08.11.2010 року між ПСП "ФортунаАгро" та [PERSON] . Позовну заяву мотивують тим, що, між ними та власником земельної ділянки [PERSON] було укладено договір оренди землі від 08.11.2010 року, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області 23.02.2011 року. Пунктом 1 договору оренди землі визначено, що орендодавець [PERSON] надає, а орендар ПСП "Фортуна-Агро" приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва ( під вирощування сільськогосподарських культур), яка знаходиться на території Китайгородської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області . Пунктами 8 та 30 договору оренди землі визначено, що договір укладається на 10 років, починаючи з дати його реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк . У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. На виконання вимог ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" та умов договору оренди землі,термін дії якого закінчується 23.02.2021 року ПСП "Фортуна-Агро" завчасно направило поштовим відправленням з описом вкладення через АТ "Укрпошта" на ім`я [PERSON] лист-повідомлення від 23.11.2020 року про намір скористатись своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі та три примірники проекту додаткової угоди до договору оренди землі. Станом на дату подання цього позову [PERSON] вказаний проект додаткової угоди не підписав та не надав своїх заперечень щодо поновлення договору оренди землі. Позивач вказує, що вони належно виконують свої обов`язки орендаря за договором оренди землі, вважає поведінку орендодавця [PERSON] недобросовісною та такою, що порушує його переважне право на поновлення договору оренди землі, у зв`язку з чим вимушені звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав . У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 11.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача в якому відповідач не визнає заявлені позовні вимоги позивача та просить суд відмовити в задоволенні позову ПСП "Фортуна-Агро" так, як позивач невиконува належним чином умови договору 16.03.2021 року від позивача, директора ПСП "Фортуна-Агро" до суду надійшла відповідь на відзив. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності. Перевіривши докази по справі та давши їм належну оцінку, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.11.2011 року між [PERSON] та ПСП "Фортуна-Агро" було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області 23.02.2011 року. Пунктом 1 договору оренди землі визначено, що орендодавець [PERSON] надає, а орендар ПСП "Фортуна-Агро" приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва ( під вирощування сільськогосподарських культур), яка знаходиться на території Китайгородської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області . Термін дії договору закінчується 23.02.2021 року . Пунктами 8 та 30 договору оренди землі визначено, що договір укладається на 10 років, починаючи з дати його реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 23.11.2020 року позивачем було направлено лист-повідомлення [PERSON] про намір скористатись своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі та три примірники проекту додаткової угоди до договору оренди землі. Згідно матеріалів справи, які були додані до відзиву представником відповідача 27.08.2020р. [PERSON] направив ПСП "Фортуна Агро" лист - повідомлення про своє бажання не укладати на новий строк договір оренди. Направлено його було цінним листом з описом. Цінний лист було повернуто з відміткою "адресат відмовився". 28.09.2020р. [PERSON] повторно направив ПСП "Фортуна Агро" лист - повідомлення про своє бажання не укладати на новий строк договір оренди. Направлено його було цінним листом з описом. Цінний лист було повернуто також з відміткою "адресат відмовився". 18.11.2020р. такий же лист було направлено втретє. Вид поштового відправлення теж цінний лист з описом. Цього разу лист повернувся з позначкою "за закінченням терміну зберігання". Отримавши від позивача лист - повідомлення з проектом додаткової угоди [PERSON] 04.12.2020р. надіслав свій лист - повідомлення про прийняте рішення (заперечення орендодавця щодо поновлення договору орнеди). Це повідомлення було відправлене цінним листом з описом та одночасно повернуто проекти додаткової угоди без підписання. Вказаний цінний лист повернувся за закінченям терміну зберігання. Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно з частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано порядок поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми). Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Частиною 4 цієї ж статті також визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору). За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У пункті «б» частини першої статті 90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі. У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті. У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. Аналогічна позиція щодо застосування статті 33 Закону України «Про оренду землі» викладена в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2019 року у справі № 908/2314/18, від 02 вересня 2020 року у справі№ 581/527/18, від 30 вересня 2020 року у справі № 670/8/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 395/1428/16-ц. Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбачена частиною 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення обох сторін. При цьому у разі поновлення договору оренди землі згідно з частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Конструкція статті 33 ЗУ "Про оренду землі" в редакції, що діє з 16.01.2020р., чітко передбачає, що до листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору, а не додаткової угоди до договору. Це означає, що повинен укладатися та реєструватися повністю новий договір, а не вноситися зміни у попередній договір. Конструкція статті 33 ЗУ "Про оренду землі" з укладанням додаткової угоди діяла до 16.01.2020р. Таким чином, на момент подання ПСП "Фортуна Агро" листа-повідомлення необхідно було подавати проект договору, що зроблено не було. Враховуючи вищенаведене, та той факт, що матеріалах справи не містять докази укладення відповідачем договору оренди із новим орендарем. Відповідач виявив бажання не поновлювати договір оренди землі та самостійно обробляти належну йому земельну ділянку, про що належним чином повідомляв орендаря. За таких обставин право на поновлення договору фактично відсутнє, бо ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed