Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 15.05.2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу можливість отримати у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти з встановленням ліміту в розмірі 8 500,00 грн. шляхом відкриття кредитної лінії до карткового рахунку, у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язаний щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту та повернути всю суму позики в межах дії строку банківської картки. Відповідач, в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення та вимагати повного дострокового виконання боргових зобов'язань за договором. Відповідачу було направлено лист - вимогу про дострокове виконання обов'язків за кредитним договором, проте останній так і не погасив заборгованість по ньому. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума станом на день подачі позову становить 14 352,38 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача, поклавши на нього судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 15 червня 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON], було укладено договір, відповідно до якого позивач фактично надав відповідачу кредит в розмірі, що не перевищує ліміт в 8 500 грн. у тимчасове користування під 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Умовами кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту в порядку та розмірах, визначених в його 6 статті. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань за договором а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов'язання достроково та в повному обсязі. Таким чином, внаслідок порушення умов договору в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача утворилась заборгованість, сума якої станом на день звернення, 22 грудня 2014 р., складає з урахуванням суми основного боргу, відсотків за користування коштами та сумою штрафних санкцій за несвоєчасне проведення розрахунку 14 352,38 грн., яка складається 8 495,76 грн. заборгованість за кредитом, 4 490,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 206, 77 грн заборгованість з комісії за користуванням кредитом, 500, 00 грн. штраф(фіксована складова), 659,64 штраф (процентна складова). Сума боргу підтверджується розрахунками, долученими до матеріалів справи. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористалась кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконав. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved