Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

\~У серпні 2015 року \~заступник військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини [NUMBER] звернувся з позовом до [PERSON] , треті особи: Бердянська районна державна адміністрація, управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки. В обґрунтування позову позивач зазначав, що рішенням сесії Бердянської районної ради народних депутатів № 7 від 28 грудня 2000 року земельна ділянка площею 2 802,06 га передана в постійне користування Донецькій КЕЧ військової частини [NUMBER] Бердянського гарнізону для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, що підтверджується державним актом серії II -ЗП № 001486, виданого Бердянською районною радою 17 травня 2001 року. Наказом Головнокомандуючого військ протиповітряної оборони Збройних сил України № 75 від 05 листопада 2003 року військову частину [NUMBER] ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину [NUMBER] , якій передано казармено-житловий фонд та земельну ділянку ліквідованої військової частини [NUMBER] . Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації від 03 квітня 2009 року № 192 вказана земельна ділянка площею 2806,06 га незаконно вилучена із користування військової частини [NUMBER] та переведена до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району. Рішенням господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року вказане розпорядження скасовано. Під час розгляду справи у господарському суді головою Бердянської РДА\~ видано розпорядження\~ № 480 від 29 липня 2010 року "Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради". Згідно з п. 2 цього\~ розпорядження безоплатно передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га. Відповідач на підставі\~ цього рішення\~ отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №125154 від 01 листопада 2010 року,\~ який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011026501331 Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.11.2014 року, яке залишено в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 року, було скасовано розпорядження голови Бердянської РДА № 480 від 29 липня 2010 року "Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради".\~ Позивачі посилаючись на те, що земельна ділянка перебуває у користуванні в/ч [NUMBER] , а відповідачу її надано незаконно, просять повернути від відповідача вказану земельну ділянку належному землекористувачу - військовій частині [NUMBER] , визнати недійсним державний акт на право власності на землю, виданий на ім`я відповідача. \~Прокурор та представники позивачів у судове засідання не з`явилися.\~ Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Прокурор та представник міністерства оборони України подали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що прокурор звернувся до суду з цим позовом з пропуском позовної давності. Ні Міністерство оборони України, ні в/ч [NUMBER] \~ взагалі не мають\~ ніякого відношення до спірної земельної ділянки, оскільки не мають правовстановлюючих документів\~ на цю земельну ділянку, зареєстрованих у встановленому законом порядку.\~ Вважає, що вона набула право власності на\~ спірну земельну ділянку правомірно. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Бердянської районної державної адміністрації Венецькй\~ С.В. проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень вказує на те, що позивач пропустив\~ строк позовної давності за цим позовом, оскільки про\~ наявність державного акту, виданого на ім`я відповідача, прокурор\~ знав ще у 2011 році, але з цим позовом звернувся тільки у серпні 2015 рок, що є підставою для відмови\~ задоволенні позову. Військова частина [NUMBER] не є\~ законним землекористувачем, оскільки нею не отриманий правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку. [PERSON] отримала спірну земельну ділянку у власність\~ правомірно, на підставі\~ погодженого проекту\~ землеустрою. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. Відповідач та третя особа у своїх запереченнях\~ посилаються зокрема на те, що прокурор звернувся з цим позовом до суду з пропуском позовної давності, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 268 ЦК України (в редакції закону станом на день прийняття\~\~Бердянською міською радою оскаржуваного рішення) позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 року № 4176-УІ, який набрав чинності 15.01.2012 року, п.4 ч.1 ст. 268 ЦК України був виключений. Проте, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи. Відповідно до ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З матеріалів справи вбачається, що позивач\~ у травні 2013 року звертався до\~ Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Бердянської райдержадміністрації, треті особи [PERSON] та інш. про скасування\~ розпорядження №480 від 29.07.2015 « Про\~ передачу громадянам у власність\~ земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради». Постановою суду від\~ 25.11.2014 року позовні вимоги прокурора було задоволено. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що\~ позивач звернувся до суду із цим позовом в межах\~ позовної давності. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Статтею 14 ЗУ "Про збройні сили України"\~передбачено, що земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління. Відповідно до\~ЗУ "Про оборону України"\~та ЗУ "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном. Згідно з ч.1\~ст. 13 Конституції України\~земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Відповідно\~до ст.3 Земельного кодексу України \~земельні відносини регулюються\~Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. За абз. 3 ч.5\~ст. 20 Земельного кодексу України у редакції від 14.01.2009 року, земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із\~Законом України "Про використання земель оборони". Ст. 1 Закону України "Про використання земель оборони"\~та\~ст. 77 ЗК України\~встановлено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.\~ Землі оборони можуть перебувати лише у державній власності (ч.2\~ст.77 ЗК України). Згідно зі\~ст. 4 Закону України "Про використання земель оборони"\~військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному КМУ, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовлювати сіно на землях, наданих їй у постійне користування. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Бердянської районної ради народних депутатів Запорізької області від 28 грудня 2000 року № 7 Донецькій КЕЧ військової частини [NUMBER] Бердянського гарнізону була передана земельна ділянка, що розташована на території Новопетрівської сільської ради площею 2802,06 га,\~ в постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону та видано акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ-ЗП № 001486 від 17 травня 2001 року (а.с.5-9). Частиною 1\~ст. 92 ЗК України\~визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку Положення п. 6\~Розділу Х "Перехідні положення" ЗК України від 25 жовтня 2001 року\~щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення визнано неконституційним згідно з\~Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005. Пунктом 2\~постанови КМУ від 2 квітня 2002 року № 449 "Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою", чинної на момент виникнення спірних правовідносин, встановлював, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти про право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Судом також встановлено, що 03.04.2009 року головою Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області видано розпорядження № 192 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою", яким військовій частині [NUMBER] Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ припинено право користування земельною ділянкою площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, яка надавалася рішенням сесії Бердянської районної ради від 28 грудня 2000 року № 7 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону. Дані землі переведені до земель запасу категорії земель сільськогосподарського призначення. Визнано таким, що втратив чинність, державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 001486, реєстраційний № 390 від 17.05.2001 року, виданий військовій частині [NUMBER] Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону (а.с.17). Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 року зазначене розпорядження № 192 від 03.04.2009 року визнано недійсним (а.с.19-28). Цим рішенням встановлено, що у визначеному законом порядку земельна ділянка площею 2802,06 га, зазначена у державному акті серії ІІ-ЗП № 001486 від 17 травня 2001 року, з постійного користування Міністерства оборони України в особі військової частини [NUMBER] та її правонаступника військової частини [NUMBER] не вилучалась. Наказом Головнокомандувача військ Протиповітряної оборони Збройних сил України №75 від 05.11.2003 року військову частину [NUMBER] ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину [NUMBER] . Згідно із актом прийому - передачі від військової частини [NUMBER] на баланс військової частини [NUMBER] була передана вищезазначена земельна ділянка площею 2802,06 га. Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, розташованої на території Новопетрівської сільської ради площею 2802,06 земель оборони, набуте Міністерством оборони України в особі військової частини [NUMBER] не втрачається і для її правонаступника в особі військової частини [NUMBER] . Відповідно до ч.3\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Крім цього, 20.06.2011 року головою Бердянської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 483, яким розпорядження № 192 від 03.04.2009 року визнано таким, що втратило чинність та рекомендовано відділу Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію (а.с.18). Разом з тим, під час судового розгляду справи про визнання недійсним розпорядження № 192 від 03.04.2009 року, розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації № 480 від 29.07.2010 року "Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради" [PERSON] була відведена і безоплатно передана у власність земельна ділянка площею 2,0000га. ( що входила до складу земель колишньої території полігону в/ч [NUMBER] ) (а.с. 32). На підставі цього розпорядження Бердянською районною державною адміністрацією Мізіній Т.О.\~ видано державний акт серія ЯЛ № 125154 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований 01 листопада 2010 року ( а.с.31). Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.11.2014 року, яке залишено в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 року, було скасовано розпорядження голови Бердянської РДА № 480 від 29 липня 2010 року "Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради".\~ За змістом\~статті 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, не\~\~\~\~заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 5\~ст. 116 Земельного кодексу України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом; надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. \~Відповідно\~до ст. 84 Земельного кодексу України\~у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі оборони. Встановлені у цій справі обставини та обставини, що встановлені рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року, яким розпорядження № 192 від 03.04.2009 року щодо припинення військовій частині [NUMBER] права користування земельною ділянко визнано недійсним, свідчать про те, що земельна ділянка, яка була розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації безоплатно передана у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, була виділена їй зі складу земель оборони, які знаходяться в управлінні та користуванні Міністерства оборони, а власником цих земель є держава, і згідно чинного законодавства вони не можуть передаватися у приватну власність. А відтак, приймаючи розпорядження №480 від 29 липня 2010 року, райдержадміністрація перевищила свої повноваження і всупереч вимогам закону передала земельну ділянку з земель оборони в приватну власність. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно з ч. 1\~ст. 155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша\~статті 126 ЗК України\~в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин). За приписами ч.3 ст. 152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Оскільки Бердянська районна державна адміністрація Запорізької області не мала\~ законних повноважень розпоряджатися землями оборони шляхом безоплатної передачі їх у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, у тому числі\~ і відповідачу [PERSON] , а тому державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №125154, виданий відповідачу,\~ є недійсним. Викладене дає підстави зробити висновок про те, що земельна ділянка, яка була передана [PERSON] \~ на підставі незаконного державного акта на право власності на земельну ділянку підлягає поверненню військовій частині [NUMBER] .

Outcome: approved