Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

23 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 2,6314 га, 0,4866 га та 0,2764 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належні на підставі державного акту серії [NUMBER]. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, спадщину прийняв, але не може її оформити в зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови про розгляд справи у його відсутності. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 03.03.2004 виконкомом Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зроблено запис № 45) /а.с. 4/. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,3944 га, яка розташована на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька - позивач у справі [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 11.02.1965 Берлозівською сільською радою Козелецького району, копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 28.08.1982 Берлозівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 5/. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом спадщину після смерті [PERSON] прийняв, звернувшись з заявою про прийняття спадщини до Козелецької районної державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 270/2015 /а.с. 26/. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 29 серпня 2002 року на ім'я [PERSON] на підставі 15 сесії 23 скликання Берлозівської сільської ради від 05.04.2004, було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 3,4 га в межах згідно з планом, розташованої на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 9/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт було втрачено, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 19/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту серії [NUMBER] на право приватної власності на землю становить 3,3944 га, з яких рілля 2,6314 га, кадастровий номер [NUMBER], сіножать 0,4866 га, кадастровий номер [NUMBER], пасовище 0,2764 га, кадастровий номер [NUMBER], які розташовані на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області /а.с. 10, 13, 16/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved