Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 20 444,71 грн. (двадцять тисяч чотириста сорок чотири гривні 71 копійки), з яких : 18451,20 грн. індекс інфляції та 1993,51 грн. трьох відсотків річних. В обгрунтування позову зазначають, що між позивачем та [PERSON], [PERSON] 30.04.2011 року укладено Договір позики, і на забезпечення його виконання був укладений Договір іпотеки, але внаслідок невиконання Відповідачами зобов'язання за Договором позики позивач звернувся до суду та було ухвалено Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2014 року, за яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS]. Вказане рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки набрало законної сили. Разом з тим договір позики від 30 квітня 2011 року є таким, що не припинив своєї дії, а відповідні зобов'язання [PERSON], [PERSON] не є припиненими, крім того договір позики від 30 квітня 2011 року, а саме п.2.4 передбачено, що факт одержання повернутої позики підтверджується заявою позикодавця складеною у письмовій формі. Без цієї заяви борг вважається таким, що не повернутий. На даний час непогашеною частиною заборгованості є сума 74400 грн. За розрахунками позивача за період з березня 2014 року по січень 2015 року включно, та за рахунок трьох процентів річних за період 01.04.2014 року по 20.02.2015 року включно дорівнює 326 дням. Таком чином заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 74400 грн, після здійснення попереднього нарахування боргу, визнаного рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.05.2014 року, додатково збільшилась на 20444,71 грн., з яких 18451,20 грн. індекс інфляції та 1993,51 грн. трьох відсотків річних, в зв'язку з чим позивач попросив стягнути з відповідачів вказану заборгованість. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та попросив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представника відповідача 1 [PERSON], відповідача 2 [PERSON] - [PERSON], заперечив, щодо задоволення даного позову, оскільки вважає, що дані кошти не можуть бути стягнуті з відповідачів, оскільки це не передбачено умовами договороу позики. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Бобринецького районного сектору Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зобовязання вчинити дії задоволено частково. Згідно ч.2 резолютивної частини даного рішення вирішено: звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 77, 5 кв.м, житловою площею 47,8 кв. м, позначений на плані літерою "А,а,а1,а2,кр", літня кухня -"Б", погріб - "Б1", прибудова - "Б2", сарай -"б", гараж-літня кухня -"В", сарай -"в", басейн -"Г", огорожа -"N1N2N3", водопровід -"+вк" та земельну ділянку загальною площею 0,0968 га, кадастровий номер -[NUMBER], на якій розташований вказаний будинок в рахунок погашення позикової заборгованості [PERSON] та [PERSON] перед [PERSON] у загальній сумі 81801,27 грн., що складається з суми простроченої заборгованості - 74 400,00 грн., індексу інфляції -2 380,00 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми - 5020,47 грн. Дане рішення набрало законної сили 17 грудня 2014 року, після перегляду його судом касаційної інстанції. Згідно розрахунку заборгованості суми боргу, що стосується індексу інфляції та трьох відсотків річних становить 18 451,20 грн.+1993,51 грн.=20444,71 грн. Вказаний розрахунок представник відповідачів не заперечив, а заперечив лише факт того, що ці кошти не підлягають стягненню з відповідачів, так як це не передбачено умовами договору. За змістом ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ст. 612 цього Кодексу передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно договору позики від 30.04.2011 року, а саме п.2.1 вбачається, що договір позики є безпроцентним. Отже дія даних договірних відносин узгоджується з вимогами ст. 625 ЦК України, і відповідачі мають сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved