Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.11.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 11000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.33 Умов та Правил надання банківських послуг, де визначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення вимог статей 526,527,530 ЦК України та умов договору, відповідач [PERSON] зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв"язку з чим станом на 31.12.2013 року має заборгованість у сумі 34205,76грн., яка складається з наступного: 9087,22грн.-заборгованість за кредитом; 20327,41грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 2686,09грн - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. - штраф (фіксована частина), 1605,04грн. - штраф (процентна складова). Просять суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 34205,76грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 342,06грн., сплачений при зверненні до суду. Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідач [PERSON] був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, в зв»язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував у поданій суду письмовій заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк" зареєстроване виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.03.1992 року та у зв"язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про держану реєстрацію 17.07.2009 року. Зі статуту ПАТ "КБ "ПриватБанк" вбачається, що банк є правонаступником всіх прав та зобов"язань Закритого акціонерного товарства комерційного банку "ПриватБанк". Банк зареєстровано як юридичну особу та включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується довідкою АА № 241170/а.с.13, 15-зворот,16/. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти . Відповідно до заяви відповідача [PERSON] від 19.11.2007 року, останній ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приват Банка, виявила бажання оформити на своє ім.»я кредит. Відповідач [PERSON]. погодився з тим, що дана заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Останній був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі/а.с.6,7-10/. Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов»язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено судом, договір, що укладений між сторонами, складається з заяви та Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 19.11.2007 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір, який підписаний представником позивача і відповідачем [PERSON] та складається з заяви позичальника і Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] висловив свою згоду на укладання договору саме в такій формі та зазначив, що він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому виді. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов»язки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 19.11.2007 року, наданого позивачем, загальна сума заборгованості за кредитним договором, укладеним з відповідачем [PERSON] станом на 31.12.2013 року складає 34205,76грн., яка складається з наступного: 9087,22грн.-заборгованість за кредитом; 20327,41грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 2686,09грн - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. - штраф (фіксована частина), 1605,04грн. - штраф (процентна складова). Отже, судом встановлено, що відповідачам [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов»язання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положеннями ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Відповідно до положень ч.1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається із спливом строку виконання. Відповідно до вимог ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою стороні у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився та не подав заяви про застосування строку позовної давності, а тому підстави для застосування строку відсутні. Таким чином, враховуючи, що строк виконання зобов'язання сплинув, а відповідач в порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, у позивача виникло право вимагати повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав суду жодного з доказів, якщо у нього такі малися, що спростовують доводи позивача. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач в порушення умов договору кредит не повернув не сплатив проценти за користування кредитом, а тому позовні вимоги про стягнення виниклої заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 342,06грн., сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved