Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі-Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далаВідповідач); третя особа 1 - [PERSON]; третя особа 2 - Іванівський РС ГУДМС України в Одеській області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України»», найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство відповідно до Змін до Статуту Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», зареєстрованими 07.06.2011р. за №10701050205016740 та [PERSON] 28.11.2007 р. був укладений Договір відновлюваної кредитної лінії №2150-н. Згідно п. 1,1.. 1.2., підп. 3.3.1. п. 3.3. Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 404 000,00 (чотириста чотири тисячі) гривень, а Відповідач зобов'язався, в строк до 28.11.2017 р., повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 16,5%. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за Кредитним договором. Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У якості забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору, між Позивачем та [PERSON] 29.11.2007 р. був укладений Іпотечний договір, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Іванівського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований за № 3077, згідно якого Банку було передано в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером 67 (шістдесят сім), який знаходиться по вулиці Орджонікідзе в селі Руська Слобідка Іванівського району Одеської області; -земельна ділянка площею 0,250 га, місце розташування якої вулиця Орджонікідзе, 67, село Руська Слобідка Іванівського району Одеської області, цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Далі за текстом вищевказана земельна ділянка та житловий будинок зазначається за терміном - «Предмет іпотеки». Відповідно до п. 3.1.4. Іпотечного договору, у разі порушення Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором та/або зобов'язань за Іпотечним договором, Іпотекодержатель вправі задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмету іпотеки. У зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору та Іпотечного договору виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 01.07.2015 р. складає 1 365 041,29 грн., з яких: *404 000,00 грн. - прострочений основний борг по кредиту; *407 813,49 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; *198 337,60 грн. - пеня за прострочений основний борг по кредиту; *220 405,59 грн. - пеня за прострочені відсотки; *80 214,24 грн. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості; *40 116,77 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасну сплату відсотків; - 14 153,60 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту. Тому позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Представник позивача у судове засідання не зявився, про те надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, про причини неявки не повідомляв. Суд визнає його неявку з неповажних причин, у звязку з чим відповідно до вимог ст.224 ЦПК України 03 лютого 2016 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа 1 - [PERSON] у судове засідання не зявився, про те надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу слухати у його відсутність. Представник третьої особи 2 Іванівського РС ГУДМС у судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, про причини неявки не повідомляв. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - уразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитом підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено наступне, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство відповідно до Змін до Статуту Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України", зареєстрованими 07.06.2011р. за №10701050205016740 та [PERSON] 28.11.2007 р. дійсно був укладений Договір відновлюваної кредитної лінії №2150-н. Згідно п. 1,1.. 1.2., підп. 3.3.1. п. 3.3. Кредитного договору. Позивач надав Відповідачу кредит у сумі 404 000,00 (чотириста чотири тисячі) гривень, а Відповідач зобов'язався, в строк до 28.11.2017 р., повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 16,5%. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за Кредитним договором. Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У якості забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору, між позивачем та [PERSON] 29.11.2007 р. був укладений Іпотечний договір, посвідчений [PERSON]. приватним нотаріусом Іванівського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований за № 3077, згідно якого Банку було передано в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме: *житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером 67 (шістдесят сім), який знаходиться по вулиці Орджонікідзе в селі Руська Слобідка Іванівського району Одеської області; - земельна ділянка площею 0,250 га, місце розташування якої вулиця Орджонікідзе, 67, село Руська Слобідка Іванівського району Одеської області, цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до п. 3.1.4. Іпотечного договору, у разі порушення Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором та/або зобов'язань за Іпотечним договором, Іпотекодержатель вправі задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмету іпотеки. У зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору та Іпотечного договору виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 01.07.2015 р. складає 1 365 041,29 грн., з яких: *404 000,00 грн. - прострочений основний борг по кредиту; *407 813,49 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; *198 337,60 грн. - пеня за прострочений основний борг по кредиту; *220 405,59 грн. - пеня за прострочені відсотки; *80 214,24 грн. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості; *40 116,77 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів; *14 153,60 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту. Застосовуючи норми матеріального права, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок сплати яких встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Статтею 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 7 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 ЗУ «Про іпотеку». Пунктом 4.5 Іпотечного договору також передбачено право Іпотекодержателя застосувати один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задовольнити вимоги Іпотекодержателя: за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку». Слід звернути увагу суду, що п. 42 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства пр. вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки: спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки: початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно з частиною 1 статті 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Частиною 2 статті 40 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до п. 43 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляд) цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбач.* Я законом, ухвалює рішення про виселення всіх мешканців цього будинку чи житлового приміщення. При цьому, примусове виселення мешканців здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано суду докази наявності зобовязання відповідача, які не виконані належним чином. Відповідачем не надано жодного доказу щодо спростування факту отримання нею кредиту та повернення його в цілому чи хоча б його частини. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачем та позивачем склалися договірні відносини, свої зобовязання відповідач перед позивачем порушив, та позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 3 654,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 3654,00 грн. понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжним дорученням . Що стосується позовної вимоги, а саме щодо встановлення вищого пріоритету ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 29.11.2007 р. зареєстрованого за № 3077, на: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером 67, який знаходиться по вулиці Орджонікідзе в селі Руська Слобідка Іванівського району Одеської області, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно; - земельну ділянку площею 0,250 га, місце розташування якої вулиця Орджонікідзе, 67. село Руська Слобідка Іванівського району Одеської області, цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належить [PERSON], то вона на думку суду задоволенню не підлягає, так як позивач у позові не обґрунтував вищезазначену позовну вимогу та не підтвердив її необхідними та допустимими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, та позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial