Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

21.07.2017 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (на далі ПАТ«Альфа-Банк» ) звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на спадкове майно та виселення. Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.01.2017 року, позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], [PERSON] в частині виселення всіх мешканців з квартири №4 та №5 по вул.Будьонного,56 у м.Миколаєві, залишені без розгляду. У своєму позові позивач зазначив, що між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк та [PERSON], 12.09.2007 року уклали рамкову угоду № SMERS00059. На умовах Рамкової угоди та договору про надання траншу №SME0003758 від 12.09.2007 року, Банк надав [PERSON] кредит в сумі 68245,00 доларів США. Також, на умовах Рамкової угоди та договору про надання траншу № SME0003811 від 14.09.2007 року Банк надав [PERSON] кредит в сумі 16500,00 доларів США. В забезпечення виконання кредитних зобовязань Позичальника перед Банком, між останнім та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна №SMERS00059/4 від 14.09.2007 року, предметом якого є автомобіль типу легковий седан-В, марки CHRYSLER, моделі SEBRING 2.7 LI, реєстраційний номер [NUMBER], шасі (кузов, рама) 1С3АLB6R56N213636, 2006 року випуску, чорного кольору, обєм двигуна 2736 куб.см. Також, в забезпечення виконання кредитних зобовязань Позичальника перед Банком, між останнім та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна №SMERS00059/5 від 05.06.2008 року, предметом якого є автомобіль типу вантажний фургон малотоннажний-В, марки MERCEDES-DENZ, моделі 903,6 КА, реєстраційний номер [NUMBER] шасі (кузов, рама) WDB9036631R693925, 2004 року випуску, білого кольору, обємом двигуна 2148 куб.см. Крім того, в забезпечення виконання кредитних зобовязань Позичальника перед Банком, на підставі договору іпотеки №SMERS00059/1 від 12.09.2007 року та від 29.06.2011 року, [PERSON] передав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру №4, загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. та квартиру №5, загальною площею 61,0 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., які знаходяться за адресою м.Миколаїв вул.Будьонного,56. 23.02.2015 року [PERSON], помер. З метою захисту охоронюваних інтересів кредиторів та запобігання випадкам ухилення спадкоємців від виконання цивільно-правових обовязків, що виникли з боргових зобовязань спадкодавця, Банк в термін, визначений законодавством, надіслав на адресу Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори заяву-претензію з вимогами до спадкоємців від 13.07.2015 року. На день подання позовної заяви, вимога ПАТ «Альфа-Банку» до спадкоємців погасити борги спадкодавця, залишилася без змін. На теперішній час, заборгованість [PERSON] перед Банком за кредитним договором №SME0003758 від 12.09.2007 року, станом на 20.05.2016 року складає 57058,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1441283,85 грн. Заборгованість [PERSON] перед Банком за кредитним договором №SME0003811 від 14.09.2007 року, станом на 20.05.2016 року складає 8397,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 212108,01 грн. Посилаючись на вищенаведене, просили позов задовольнити, шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідачі не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №422/2015 до майна померлого 23.02.2015 року [PERSON] суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого з 19.08.2009 року є ПАТ «Альфа-Банк (на підставі вимог Закону України від 17.09.2008 року № 514-VI «Про акціонерні товариства») та [PERSON], 12.09.2007 року, було укладено рамкову угоду № SMERS00059. На умовах Рамкової угоди та договору про надання траншу №SME0003758 від 12.09.2007 року, Банк надав [PERSON] кредит в сумі 68245,00 доларів США. Також, на умовах Рамкової угоди та договору про надання траншу № SME0003811 від 14.09.2007 року Банк надав [PERSON] кредит в сумі 16500,00 доларів США. Судом встановлено, що в забезпечення виконання кредитних зобовязань Позичальника перед Банком, між останнім та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна №SMERS0059/4 від 14.09.2007 року, предметом якого є автомобіль типу легковий седан-В, марки CHRYSLER, моделі SEBRING 2.7 LI, реєстраційний номер [NUMBER], шасі (кузов, рама) 1С3АLB6R56N213636, 2006 року випуску, чорного кольору, обєм двигуна 2736 куб.см. Також, в забезпечення виконання кредитних зобовязань Позичальника перед Банком, між останнім та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна №SMERS00059/5 від 05.06.2008 року, предметом якого є автомобіль типу вантажний фургон малотоннажний-В, марки MERCEDES-DENZ, моделі 903,6 КА, реєстраційний номер [NUMBER] шасі (кузов, рама) WDB9036631R693925, 2004 року випуску, білого кольору, обємом двигуна 2148 куб.см. Крім того, в забезпечення виконання кредитних зобовязань Позичальника перед Банком, на підставі договору іпотеки №SMERS00059/1 від 12.09.2007 року та від 29.06.2011 року, [PERSON] передав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру №4, загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. та квартиру №5, загальною площею 61,0 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., які знаходяться за адресою м.Миколаїв вул.Будьонного,56. Відповідно до свідоцтва про смерть, 23.02.2015 року [PERSON]помер. Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір заборгованості померлого [PERSON] перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитом згідно кредитного договору №SME0003758 від 12.09.2007 року, станом на 20.05.2016 року складає 57058,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1441283,85 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 45820,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1157404,96 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 11238,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 283878,89 грн. Крім того, заборгованість за кредитним договором №SME0003811 від 14.09.2007 року, станом на 20.05.2016 року 8397,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 212108,01 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 6581,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 16623,27 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 1816,01 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 45871,74 грн. Згідно з\~ст.1282 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до\~ст.1281 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений\~Главою 87 ЦК України. Згідно з нормою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті\~1268, статті\~1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України\~"Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України\~"Оформлення права на спадщину). Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята\~статті 1268 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). 22.07.2015 року Банком як кредитором з дотриманням строку, передбаченого\~ст.1281 ЦК України, пред'явлені вимоги до спадкоємців боржника, внаслідок чого була відкрита спадкова справа . Ніхто із спадкоємців із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звертався. Однак, вона була прийнята дочкою померлого\~\~\~ - [PERSON], як спадкоємцем першої черги, оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою від 18.10.2016 року за №2/3-5226 заступника начальника Заводського РВ у м.Миколаєві УДМС України у Миколаївській області та не заявила про відмову від неї. Таким чином судом встановлено, що спадкоємцем майна померлого є його дочка [PERSON] Валеріївна.За такого, позовна заява підлягає частково задоволенню, а саме в частині звернення стягнення на майно, що належало [PERSON], спадкоємцем якого є його дочка [PERSON] [PERSON] Що стосується позовних вимог Банку до [PERSON], то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки остання не прийняла спадщину після смерті [PERSON], тому не є спадкоємцем. Відповідно до ч.1 ст.562 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобовязання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 590 ЦК України, передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк. Відповідно до ст.33 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі не виконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.12 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з вимогами ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із частиною третьою\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ч.1\~ст. 35 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та(або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Дані вимоги закону позивачем були виконані шляхом направлення вимог про досудове врегулювання спору №44471-34-б/б від 24.05.2016р., №44469-34-б/б від 24.05.2016р., №44465-34-б/б від 24.05.2016р., №44467-34-б/б від 24.05.2016р. з пропозицією погасити заборгованість спадкодавця у порядку, передбаченому вимогами ст.1282 ЦК України, але вимога банку останніми була залишена без задоволення. Згідно зі\~ст. 39 Закону України "Про іпотеку"\~у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 Закону України "Про іпотеку"; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 27 травня 2015р. у справі № 6-61цс15, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей\~38,\~39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду Українидійшли правового висновку, що у розумінні норми\~статті 39 Закону «Про іпотеку»\~встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою\~статті 38 цього Закону. А частина 6\~ст. 38 Закону «Про іпотеку»\~передбачає, що цінапродажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни\~\~на\~\~цей\~\~вид\~\~майна. Як вбачається з тексту договору застави рухомого майна №SMERS00059/4 від 14.09.2007 року, а саме п.3.3 Договору сторони даного договору дійшли згоди, що вартість предмету застави становить 20800 доларів США, що за погодженим сторонами курсом еквівалентно 105040 грн. Згідно з тексту договору застави рухомого майна №SMERS00059/5 від 05.06.2008 року, а саме п.3.3 Договору сторони даного договору дійшли згоди, що вартість предмету застави становить 20000 доларів США, що за погодженим сторонами курсом еквівалентно 97000 грн. Згідно з тексту іпотечного договору від 29.06.2011 року, а саме п.3.3 Договору сторони даного договору дійшли згоди, що вартість предмету іпотеки становить 354945,37 грн. Згідно з тексту іпотечного договору від 12.09.2007 року, а саме п.3.3 Договору сторони даного договору дійшли згоди, що вартість предмету іпотеки становить 256923,80 грн. Належних та допустимих доказів про те, що дана ціна зазнала змін на час розгляду справи в суді сторонами надано не було. Відповідно до частини першої статті\~590, статті\~578 ЦК\~звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу. Згідно вищезазначених Договорів іпотеки та договорів застави сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки та застави.\~ При цьому сторони договору погодилися, що іпотекодержатель самостійно визначає спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~ Таким чином виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково. Також з відповідача [PERSON] -[PERSON] на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial