Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який мотивовано тим, що [INFO] року помер батько позивача, який залишив на випадок своєї смерті заповіт, згідно якого все своє майно залишив позивачу. Крім позивача, спадкоємцем, який має право на обов"язкову частку є дружина, яка в нотаріальному порядку від своєї частки в спадщині відмовилась. Позивач стверджує, що спадщину прийняла у встановлені законом терміни шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який належав спадкодавцю позивачу було відмовлено у зв"язку з відсутністю реєстрації нерухомого майна, що змушує останню звернутись до суду. В судове засідання сторони не з"явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Причому представник заінтересованої особи проти заявлених вимог не заперечує. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [INFO] року помер спадкодавець [PERSON] (а.с.4). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] (а.с.7-10). На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів позивачу (а.с.5). Крім позивача, спадкоємцем, який має обов"язкову частку в спадщині є дружина померлого, яка від прийняття спадщини відмовилась (а.с 16,37) Позивач спадщину прийняла (а.с.16,36), однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не має можливості у зв"язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності (а.с.13) Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином належність житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] доводиться даними з погосподарської книги №14 (а.с.7) Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.. 1269 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Оскільки нерухоме майно, а саме житловий будинок, що розташований в с. Малий Митник, належав спадкодавцю, позивач вчасно подала до нотаріуса заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились, тому у суду є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved