Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Відповідачі до судового розгляду справи надали суду заяви про визнання позову. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON], що є підставою для реєстрації за нею права власності на зазначену квартиру в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її чоловік та батько відповідачів [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 1984 року. Після смерті чоловіка вона, єдина, прийняла спадщину, подавши до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини після померлого чоловіка у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка входить до складу житлово-будівельного кооперативу № 42. Відповідачі у справі, які є їх з померлим чоловіком доньками, відмовилися від прийняття спадщини на її користь. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка їй було відмовлено, оскільки право власності на зазначену квартиру за чоловіком зареєстроване не було, не зважаючи на те, що її чоловік з 1986 року був членом ЖБК № 42, на підставі ордеру виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська йому на склад сім'ї була виділена вищевказана квартира, і він повністю у 1992 році сплатив пайовий внесок за квартиру та отримав реєстраційне посвідчення на підтвердження належності йому квартир на праві особистої власності. Через відсутність реєстрації права власності за чоловіком на спадкове майно, при тому, що чоловік завжди вважав себе власником квартири, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді зазначеної квартири, і вимушена звернутися до суду з цим позовом для захисту своїх прав спадкоємця та власника нерухомого майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов по суті та за обставинами справи підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, до судового розгляду справи від них надійшли заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позов по суті та за обставинами справи визнали у повному обсязі, не заперечують перечують проти ухвалення рішення про задоволення позову. Представники третіх осіб: Житлово-будівельного кооперативу № 42 м. Дніпродзержинська, Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції та приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилися, до судового розгляду справи надали заяви з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності . Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, відповідачів та представників третіх осіб згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - копія паспорту позивача ( а.с. 6), якою підтверджується її особа громадянина України; - копія паспорту [PERSON] ( а.с. 7), копія паспорту [PERSON] ( а.с. 8), якими підтверджуються їх особи громадян України; - свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 9), яким підтверджується факт реєстрації шлюбу між позивачем (дівоче прізвище [PERSON]) та [PERSON] 04 лютого 1981 року, актовий запис № 64; - свідоцтво про народження [PERSON] (а.с. 11), свідоцтво про народження [PERSON] ( а.с. 10), свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 12), яким підтверджується факт походження відповідачів від [PERSON] та [PERSON]; - свідоцтво про смерть ( а.с. 13), яким підтверджується факт і дата смерті [INFO] [PERSON]; - ордер № 91 серії 55 (а.с. 15), яким підтверджується факт виділення [PERSON] та членам його сім'ї квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - реєстраційне посвідчення від 24 лютого 1993 року (а.с. 16), яким підтверджується факт реєстрації Дніпродзержинським БТІ квартири [ADDRESS] за [PERSON]; - Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 17), яким підтверджується реєстрація спадкової справи 29 листопада 2012 року спадкодавця [PERSON]; - технічний паспорт на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-19), яким підтверджуються технічні характеристики квартири, її загальна площа 63,0 кв.м., в тому числі житлова площа 36,9 кв.м.; - довідки ЖБК № 42 від 31 березня 2014 року, від 03 липня 2013 року (а.с. 20, 21), якими підтверджується факт, що [PERSON] був членом ЖБК № 42 з 22 липня 1987 року та ним був повністю сплачений внесок за квартиру [ADDRESS] в сумі 8810 грн.; - довідка ЖБК № 42 від 03 липня 2013 року (а.с. 22 ), якою підтверджується, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та разом з ним у квартирі були зареєстровані члени його сім'ї: дружина [PERSON], діти [PERSON], [PERSON] ; - постанова приватного нотаріуса [PERSON] від 16 лютого 2013 року ( а.с. 23), якою підтверджується факт відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] через відсутність реєстрації за померлим [PERSON] права власності на зазначену квартиру в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; - Спадкова справ № 55/2012 (а.с. 56-83), якою підтверджується факт реєстрації спадкової справи після померлого [PERSON] за заявою позивача. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, [PERSON] з 04 лютого 1984 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9), свідоцтвами про народження (а.с.10,11), та свідоцтвом про шлюб ( а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 549 від 24 липня 2012 року (а.с. 13), і після його смерті відкрилася спадщина, у вигляд квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка входить до складу Житлово-будівельного кооперативу № 42. Після смерті чоловіка позивач протягом встановленого законом шестимісячного строку звернулася до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON], і на підставі її заяви була заведена спадкова справа (а.с. 56-83). Діти померлого - відповідачі у справі, у свою чергу, відмовилися від прийняття спадщини після померлого батька на користь своєї матері [PERSON], подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану [ADDRESS] позивачу було відмовлено в зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру (а.с. 23 - постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 лютого 2013 року). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] дійсно належала померлому [PERSON], як члену житло - будівельного кооперативу № 42, який повністю сплатив пайовий внесок за квартиру в сумі 8810 грн., що підтверджується довідкою голови ЖБК № 42 (а.с. 20), і 24 лютого 1993 року Дніпродзержинське БТІ на підставі довідки ЖБК № 42 від 28 червня 1992 року № 37 зареєструвало зазначену квартиру на праві особистої власності за [PERSON], про що було зроблено запис в реєстрову книгу № 116 за реєстровим номером 20934, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим [PERSON] ( а.с. 16). Але дійсно після зміни діючого законодавства [PERSON] не зареєстрував за собою право власності на квартиру у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і не отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Зважаючи на докази, які надані позивачем, а саме на ордер на житлове приміщення № 91 серії 55і на право зайняття квартири [ADDRESS], що був виданий [PERSON] на склад його сім'ї (а.с. 15), довідку ЖБК № 42 про повну сплату пайового внеску [PERSON]., реєстраційне посвідчення Дніпродзержинського БТІ від 24 лютого 1993 року, суд дійшов до висновку, що померлий [PERSON] дійсно був власником квартири № 17 в будинку № 55 по пр. перемоги в м.. Дніпродзержинську. Також суд встановив, що позивач [PERSON], яка є спадкоємицею за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON], своєчасно прийняла спадщину, протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є єдиною спадкоємицею першої черги після померлого чоловіка, оскільки діти спадкодавця відмовилися від прийняття спадщини на її користь. Все це дає суду підстави визнати квартиру [ADDRESS] спадковим майном [PERSON] і визнати за позивачем право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст. 384 ч.3 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена ЖБК, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески за квартиру, до складу спадщини повністю входить і квартира". Згідно п.3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму Листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини (п. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, якщо відсутній заповіт, право на спадщину за законом отримують особи, визначені Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадщину мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, і тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved