Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що її мати [PERSON] померла [INFO] , батько [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , але юридично її не оформив, зокрема, частку в будинку [ADDRESS] . Вказала, що [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS] , яке належало йому як члену колишнього колгоспного типу двору, та на право власності на 1/3 частину даного будинку, яке було фактично успадковане ним після смерті [PERSON] . Зазначила, що вона як дочка померлого [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, інших дітей, як наслідок інших спадкоємців першої черги у [PERSON] немає. Вказала, що державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори Сацелюк Мар`яна Орестівна, постановою від 23.03.2021 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку із тим, що нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: спадкоємцем не дотримано п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме на надані документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Просила визнати за [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 02.09.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 101,7 м2, житловою площею 41,0 м2, допоміжна площа 60,7 м2 з господарськими будівлями: прибудова, господарська будівля з літньою кухнею, погріб, і спорудами, з яких: 2/3 частини даного житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , 1/3 частину даного житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель і споруд як членом колишнього колгоспного типу двору. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак ним надіслано заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності представника. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак ним надіслано заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності представника. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видано Гійченською сільською радою 25.12.1974 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.12.1974 року. Батьком позивача є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано Гійченською сільською радою Нестеровського району Львівської області 24.04.1975 року. З довідки № 357, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 01.04.2021 року, вбачається, що станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору в [ADDRESS] були: [PERSON] , голова двору, [PERSON] , дружина голови двору, [PERSON] , дочка голови двору. З довідки\~№ 403,\~яка видана\~виконавчим комітетом\~Рава-Руської\~міської ради\~Львівського району Львівської області 08.04.2021 року, вбачається, що станом на 15.04.1991 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору, що знаходиться по [ADDRESS] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видано Річківською сільською радою Жовківського району Львівської області 20.11.1993 року, вбачається, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] позивач змінила внаслідок укладення шлюбу на [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64280033 від 08.04.2021 року, яка видана Рава- Руською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не реєструвалася, свідоцтва про право на спадщину відповідно не видавалися. Довідкою № 404, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 08.04.2021 року, стверджується, що заповіт від імені померлої [PERSON] , [INFO] , в Річківській сільській раді не складався і не посвідчувався. З копії довідки № 402, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 08.04.2021 року, вбачається, що [PERSON] , чоловік померлої [PERSON] , дійсно проживав разом із нею та був зареєстрований в будинку [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] і вели спільне господарство. [PERSON] помер [INFO] , про що 22.05.2020 року було складено відповідний актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З копії довідки № 1600, яка видана виконкомом Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області 09.12.2020 року, вбачається, що заповіт від імені померлого [PERSON] , [INFO] , в сільській раді не складався і не посвідчувався. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Гійченською сільською радою 01.12.1987 року, а [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерті серії [NUMBER] , яке видано Волицькою сільською радою Жовківського району Львівської області 18.06.2003 року. З копії довідки № 1598, яка видана виконавчим комітетом Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області 09.12.2020 року, вбачається, що [PERSON] до дня смерті, [INFO] , проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . З копії довідки № 622, яка видана виконавчим комітетом Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області 22.05.2020 року вбачається, що [PERSON] дійсно проживала постійно та вела спільне господарство з батьком, [PERSON] у [ADDRESS] до дня його смерті, [INFO] . З довідки, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 01.04.2021 року, вбачається, що [PERSON] до дня смерті, [INFO] , проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] і день його смерті склад сім`ї був наступний: [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , зять, [PERSON] , [INFO] , онука, [PERSON] , [INFO] , онука. Державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори постановою від 23.03.2021 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку із тим, що нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: спадкоємцем не дотримано п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме на надані документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, що підтверджується копією цієї постанови. Із довідки № 1496, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 23.03.2021 року, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградському МЕТІ» станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилась. З копії спадкової справи № 254/2020 вбачається, що заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подана лише [PERSON] . Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про власність"\~щодо спільної\~сумісної власності\~поширюються на\~правовідносини,\~ які\~виникли після\~введення в\~дію цього\~ Закону\~(з\~15\~квітня 1991\~року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору, що знаходиться по [ADDRESS] . Спадщина після померлої [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При встановленні кола спадкоємців, що прийняли спадщину, суд бере до уваги копію довідки № 402, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 08.04.2021 року, з якої вбачається, що [PERSON] , чоловік померлої [PERSON] , дійсно проживав разом із нею та був зареєстрований в будинку [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] і вели спільне господарство. Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 1998 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. Таким чином встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Спадщина після померлої [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію довідки № 622, яка видана виконавчим комітетом Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області 22.05.2020 року, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно проживала постійно та вела спільне господарство з батьком, [PERSON] у [ADDRESS] до дня його смерті, [INFO] . Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач відповідно до ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав із спадкодавцем на день смерті та не заявив відмову від спадщини. Державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька у зв`язку із тим, що спадкоємцем не дотримано п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме не надані документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2020 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved