Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

30 березня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В якому зазначив, що відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям" (далі Закон) [PERSON] з 01 березня 2013 року по 31 серпня 2014 року призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім"ї. За проведення перевірки даних про доходи відповідачки, УСЗН було встановлено, що останньою надана недостовірна інформація про доходи, внаслідок чого їй було виплачено обсяг надміру бюджетних коштів у розмірі 10510 грн. 21 коп. У добровільному порядку відповідачка відмовляється у поверненні коштів, а тому позивач просив суд стягнути з неї вказану суму переплати коштів та витрати на поштове відправлення у сумі 163 грн. 96 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про їх задоволення. Відповідачка у судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Судом ухвалено про слухання справи у відсутність відповідачки у порядку заочного розгляду у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Згідно ст.ст.3, 5 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям" право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України. Розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено, що за заявами [PERSON] від 13 березня та 10 вересня 2013 року, 18 березня 2014 року позивачем по справі з 01 березня 2013 року по 31 серпня 2014 року призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім"ї. При цьому, відповідачці повідомлено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, вона зобов"язується повідомити органи праці та соціального захисту населення (а.с.22-23). Нарахування державної соціальної допомоги позивачем проведено відповідно до п.п.5.1 п.5 Методики обчислення сукупного доходу сім"ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України 15.11.2001 № 486/202/524/455/337, згідно з яким до сукупного доходу входять: нарахована заробітна плата, у тому числі за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі і вихідні дні та за роботу за сумісництвом; плата за роботу в колективному сільськогосподарському підприємстві; надбавки і доплати всіх видів; премії, установлені за системами оплати праці на підприємстві, в установі, організації, незалежно від періодичності і джерел їх виплати; відсоткові надбавки і щорічна винагорода з фонду матеріального заохочення за підсумками роботи за рік підприємства, установи чи організації. Так, згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачці було призначено та виплачено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім"ї щомісячно: з 01 березня по 31 серпня 2013 року у сумі 420грн.12коп.; з 01 вересня по 30 листопада 2013 року у сумі 487грн.94коп.; з 01 грудня по 31 грудня 2013 року у сумі 565грн.55коп.; з 01 січня по 28 лютого 2014 року у сумі 635грн.55коп.; з 01 березня по 31 серпня 2014 року у сумі 734грн.35коп. (а.с.11, 16, 21, 27). За результатами перевірки позивачем даних про доходи відповідачки згідно наданих нею з заявами про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім"ї декларацій про доходи (а.с.14-15, 19-20, 24-25), встановлено, що заявницею надана недостовірна інформація про доходи, а саме скрита заробітна плата у Снігурівській центральній районній лікарні з 10 вересня 2012 року, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] та довідками про заробітну плату (а.с.8, 8 зворот, 10). Внаслідок чого надмір виплачених відповідачці бюджетних коштів становить 10510грн.21коп. Згідно п.28 Порядку призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім"ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. 15 грудня 2014 року та 13 лютого 2017 року на адресу відповідачки позивачем направлені листи щодо добровільного погашення перевиплати соціальної допомоги, але остання на них не відреагувала, кошти не повернула (а.с.3-4). Згідно письмових пояснень відповідачки на а.с.9, остання підтвердила факт неповідомлення нею в декларації даних про доходи в Снігурівській районній центральній лікарні. За такого, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню частково. Суд стягує з відповідачки на користь позивача надмір коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім"ям у сумі 10510грн.21коп. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки суми поштового збору у розмірі 163грн.96коп., суд залишає без задоволення, як такі, що не підтверджені жодним доказом, позивачем суду не надано копії поштового реєстру відправлень та квитанцій про сплату такого. Згідно ст.79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави суму судового збору, від сплати якого при подачі був звільнений позивач, у сумі 640 грн.

Outcome: partial