Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

09 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 4,5208 га, розташована на території Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 0,1469 га, розташована на території Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за законом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням проводити судовий розгляд без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Лемешівська сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням справу розглядати без представника відповідача. Позов визнає. Відповідач Кіптівська сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням справу розглядати без представника відповідача. Позов визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 20.06.2006 виконкомом Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 4,5208 га, розташована на території Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 0,1469 га, розташована на території Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] - позивач у справі, родинні відносини підтверджуються записом про батька у свідоцтві про народження /а.с. 10/. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 488/2006 /а.с. 28/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 23/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.01.2006, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 4,5208 га, з яких: рілля - 3,4885 га, кадастровий номер [NUMBER], сіножать - 0,6168 га, кадастровий номер [NUMBER], пасовище - 0,4155 га, кадастровий номер [NUMBER]; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.01.2006, становить 0,1469 га, кадастровий номер [NUMBER] /а.с. 16, 17, 18, 19/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved