Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами позивачка [PERSON] вказує, що вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року суду відносно [PERSON] та [PERSON], в частині стягнення із засуджених на її користь шкоди, і яким обґрунтовано рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 14 серпня 2013 року про відмову у позові, скасовано ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року. Вважає вказану обставину нововиявленою та просить переглянути зазначене рішення, скасувати його та ухвалите нове, задовольнивши її позовні вимоги. В судове засідання позивачка не з'явилася. про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про збільшення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат [PERSON] заяву підтримав з підстав викладених у ній, просив скасувати рішення, що переглядається та винести нове. Представник ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не заперечуючи проти задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вказувала, що позов задоволенню не підлягає, оскільки шкода має бути відшкодована особою яка її завдала, тобто засудженими. З даного приводу подала заперечення. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В липні місяці 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") про відшкодування шкоди заподіяної злочином посилаючись на те, що працівники банку [PERSON] та [PERSON], під час виконання своїх трудових обов'язків, заволоділи її грошовим вкладом в сумі 1600 євро, які вона передала зазначеним працівникам у Новотроїцькому відділенні банку. Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року зазначені працівники були визнанні винними у вчиненні ряду злочинів передбачених ч.5 ст. 191 КК України, в тому числі і по епізоду заволодіння коштами [PERSON], даним вироком із засуджених на користь останньої стягнуто 17776 грн.. Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 14 серпня 2013 року в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Відмовляючи у позові, суд вказав, що позивачка розпорядилася своїм правом на пред'явлення позову про відшкодування шкоди, вибравши спосіб захисту шляхом його пред'явлення до засуджених, таким чином її право захищене. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 11 вересня 2013 року вказане рішення суду залишено без зміни та відповідно набрало законної сили. Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 361 ЦПК України рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрали законної сили може бути переглянуте у зв'язку з нововиявленими обставинами. Однією з підстав для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягають перегляду. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року відносно [PERSON] та [PERSON], в частині рішення про стягнення із засуджених на користь [PERSON] шкоди в сумі 17776 грн. - скасовано. Враховуючи, що саме вказаний вирок, який був підставою для відмови позивачці у позові, скасовано і вказаний юридичний факт виник після набрання судовим рішенням законної сили, суд приходить до висновку, що вказаний факт віднесений законом до нововиявлених обставин та має істотне значення для розгляду справи, у зв'язку з чим є підстави для задоволення заяви та перегляду рішення суду. Судом встановлено, що вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними та засуджено за ч.5 ст.191 КК України, а саме в тому, що вони, являючись працівниками Новотроїцького відділення Херсонської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", за попередньою змовою між собою, користуючись службовим становищем, 24 квітня 2007 року вчинили розкрадання коштів, що належали позичці в сумі 1600 євро. Вказаний вирок набрав законної сили. Згідно з ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків. За таких обставин, оскільки протиправними діями працівників відповідача - [PERSON] та [PERSON] позивачці завдано шкоди, вимоги останньої є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим, з банку на користь [PERSON] має бути стягнуто 26082 грн. 48 коп. (1600 євро х 16.31 грн. - офіційний курс НБУ на 2 жовтня 2014 року) Доводи представника відповідача про те, що шкода має бути стягнута з осіб які її завдали, а не з банку, суд вважає безпідставними, оскільки особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, а враховуючи, що за законом межі відповідальності винної особи і особи, яка за неї відповідає, однакові, позивачка має право подати позов як до засуджених так і до банку. Також, суд вважає, що клопотання позивачки про збільшення позовних вимог, а саме стягнення відсотків, упущеної вигоди тощо, не може бути прийняте до уваги та розглянуте судом, оскільки, відповідно до вимог ст.365 ЦПК України предметом розгляду є перевірка наявності підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами і в разі задоволення вказаної заяви, суд приймає нове рішення в межах вимог які бути предметом розгляду суду першої інстанції при ухваленні скасованого рішення. Враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 260 грн. 82 коп. має бути стягнуто з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.12, 22, 1172 ЦК України,

Outcome: approved