Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

04.06.2021 року, представниця позивача за адвокатським ордером та договором про надання правової допомоги, звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд, визнати право власності за позивачем, [PERSON] ,на реконструйовану квартиру [ADDRESS] , та припинити право власності Навчального-Курсового Комбінату Акціонерного Товариства "ОДЕСАГРОБУД" ЄРДПОУ 05520566 на квартиру [ADDRESS] , мотивуючи це тим, що після укладання договору купівлі продажу та реконструкції даної квартири та звернення позивача до держаного реєстратора, для внесення у реєстр прав власності - право власності на майно, їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що відповідач не зареєстрував у відповідності до закону право власності на вже реконструйований об`єкт нерухомості, враховуючи, що рішеннями судів по справам № 509/4706/17, № 509/3673/20було визнано право власності на іншу частину майна, з 41/100 приміщення, яке було реконструйоване, та виділено у окремі квартири. Представниця позивача в підготовче судове засідання не з`явилася, але на адресу суду надіслала заяву, в якій повністю підтримала позов, просила його задовольнити та слухати справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду письмові пояснення, в яких повністю визнав позов та заяву про слухання справи за його відсутністю. Ознайомившись з позовом, заявами сторін та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з вимогами ч.1 та ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності до ст.ст.76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності - є непорушним. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З огляду на вимоги ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.ч. 1-3,5 ст. 203 ЦК України, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтями 316,317,319 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статями 386-393 ЦК України передбачено - держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Підстави витребування майна від добросовісного набувача - повністю передбачені ст. 388 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном і може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд встановив, що АТзТ «Одесагрострой» є власниками 41/100 приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 06.06.2001 р. наданого на підставі розпорядження Овідіопольської РДА № 35 від 11.01.2001 р. Рішенням № 341 Виконкому Овідіопольської с/р від 29.11.2001 р. підтверджено, що будинок гуртожитка АТзТ «Одесагрострой» розташований по [ADDRESS] . Починаючі з 28.07.2009 року відповідачперебував у стадії припинення та був призначений керівник ліквідаційної комісії Шабанов В.Л. АТзТ «Одесагрострой`ЄРДПОУ 36518488 було перейменовано у Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Навчально-Курсовий Комбінат «Одесагробуд» код ЄРДПОУ 36518488 Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Навчально-Курсовий Комбінат «Одесагробуд» код ЄРДПОУ 36518488 від 27.08.2010 року припинено шляхом приєднання до юридичної особи Навчально-Курсовий Комбінат Акціонерного Товариства «Одесагробуд» код ЄДРПУ 05520566 та від 31.03.2011 року затверджений порядок передачі ТОВ «НКК ОДЕСАГРОБУД» майна за передавальним актом. НККАТ "ОДЕСАГРОБУД"- відповідач на підставі протоколу №1 від 05.05.2011 року став власником 41/100 приміщення, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ). На цей час НКК АТ "ОДЕСАГРОБУД" прийняв майно на свій баланс але оформити його, а саме ввести у реєстр прав власності не може, оскільки частина майна із 41/100 вже не є його власністю, відповідно до рішення суду від 31 січня 2018 року яке було прийнято Овідіопольським районним судом Одеської області, справа № 509/4706/17, а також відповідно до рішення суду від 28.09.2020 року справа № 509/3673/20 Між позивачем [PERSON] відповідачем 12.07.2019 року був укладений договір №1/ж/д купівлі продажу приміщення під реконструкцію під житло, відповідно до п. 5.1 якого, право власності на приміщення у покупця виникає після підписання акту прийому передачі. Актом прийому - передачі приміщення від 24.02.2021 року відповідач передав реконструйовану квартиру [ADDRESS] . Разом з тим 09 вересня 2019року [PERSON] технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Рішенням виконкому Великодолинської селищної ради № 41 від 22.06.2020 року було присвоєно адресу приміщенню - квартира [ADDRESS] . Отже, після повної оплати позивачем відповідно до умов договорів та реконструкції даного приміщення у окрему квартиру було складено відповідний акт про передачу всіх документів, але оскільки реконструкція проводилась до грудня 2019 року, та адреса була присвоєна 22.06.2020 р. і на цей час АТзТ «Одесагрострой`є припиненим, а правонаступник, не може взяти на баланс спірну квартиру, ввести у реєстр прав власності відповідно до законодавства Украйни у зв`язку з відсутністю вже відчуженої частини майна з 41/100, відповідно до свідоцтва про права власності. Ухвалою суду від 11 травня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області роз`яснив, що право власності АТзТ «Одесагрострой» на нерухоме майно : реконструйовану квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , реконструйовану квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , реконструйовану квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , реконструйовану квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , припиняється з моменту набрання рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 31.01.2018 р. законної сили, а саме з 05.03.2018 року. Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і тому у набувача за договором право власності на нерухомість виникає з моменту державної реєстрації цього права. Позивач звернулась до державного реєстратора, для внесення у реєстр прав власності - право власності на майно, в чому їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що відповідач не зареєстрував у відповідності до закону право власності на вже реконструйований об`єкт нерухомості. За загальним правилом, момент набуття права власності за договором пов`язується з переданням майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК України). Таким чином, для набуття права власності на майно потрібно два правочини - договір, який є підставою набуття права власності, та передання майна, який є способом набуття права власності; правила щодо передачі як умови виникнення права власності свідчать про розмежування зобов`язання (договору) і речового права (власності). Домовленість, що закріплена у договорі, стосується обов`язку продавця в майбутньому передати річ, тобто перенести право власності на неї на іншу особу - набувача. Адже, за загальним правилом, право власності на майно, що є предметом договору, виникає не одночасно з його укладенням. Переданням майна є його вручення однією особою іншій із наміром перенести право власності. У такому разі не викликає сумніву наявність правочину, який є наслідком виконання сторонами умов договору і являє собою дії з передання (та відповідно прийняття) майна. Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і тому у набувача за договором право власності на нерухомість виникає з моменту державної реєстрації цього права. Позивач за власні кошти зробила переобладнання приміщення та провела капітальний ремонт відповідно до укладеного договору. Проведення капітального ремонту здійснено за погодженням на той час з власником житлового будинку - АТзТ «Одесагрострой», Великодолинської селищною радо. Бюро технічної інвентаризації Овідіопольського районну, провела первинну технічну інвентаризацію житлової квартири. Відповідно до ст. 100 ЖК України виконання наймачем робіт з переобладнанням та переплануванням жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Рішенням 42 виконкому Великодолинської селищної ради від 26.03.2009 року було надано АТзТ «Одесагрострой» на виконання робіт по виготовленню проектно кошторисної документації для реконструкції. Отже, проведення капітального ремонту здійснено за погодженням з власником житлового приміщення. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування та забудову території» здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт чи його перереєстрації, а також здійснення незазначених у дозволі будівельних робіт вважається самочинним будівництвом. Відповідно до розділу 3 Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 р. «Про затвердження інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» не належить до самочинного будівництва … для квартир багатоквартирних житлових будинків, гуртожитків: перепланування, пов`язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень; влаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх некапітальних станах тощо. будинку, відповідно до умов укладених договорів. Право власності - є право особи на річ (майно), яке вона реалізує відповідно до закону за своєї волі незалежно від будь-яких третіх осіб. Оскільки відповідач АТзТ «Одесагрострой`вже з 28.07.2009 року перебував у стадії припинення, вищевказаними рішеннями Великодолинської селищної ради на протязі 2017-2020 років були присвоєні адреси квартирам, які були з погодженням власника реконструйовані, та на їх переобладнання не потрібно брати дозволи, оскільки реконструкція не виходила за межи вже існуючих меж (несучих конструкції), та на даний час у відповідача не має, а ні коштів, а ні повноважень для внесення в реєстр прав власності змінені данні, та позивач позбавлена права розпоряджання своїм майном. Таким чином, з огляду на вищевикладене, позивач на законних підставах стала власником реконструйованого приміщення, яке було переобладнано у окрему квартиру з відповідною адресою відповідно до укладеного договору. Разом з тим рішенням Великодолинської селищною радою було присвоєно номера квартирам та внесені зміни в земельно-облікову та технічну документацію. Відтак, майновий стан відповідача, та його відмова у реєстрації у реєстрі прав власності переобладнані квартири порушує права позивача на вільне розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення. При цьому суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved