Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], просив стягнути солідарно заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі зареєстровані та проживають в неприватизованій квартирі [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Позивач відзначив, що у зв'язку з несплатою заборгованості відповідачами, звертався до суду про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.11.2012 року було видано судовий наказ, однак він був скасований ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16.04.2013. В ході розгляду справи позивачем були зменшені позовні вимоги, у зв'язку з чим просив стягнути заборгованість за період з 01.03.2009 по 01.09.2012 в сумі 17357,77 грн, в тому числі: 15562,49 грн - основний борг, 1116,70 грн - індекс інфляції, 680,58 грн - 3% річних. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, згідно якої підтримав зменшені позовні вимоги та просив суд про їх задоволення в повному обсязі, справу розглядати у його відсутність. Відповідач[PERSON] в судове засіданняне з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, письмові заперечення на позов підтримувала. Інші відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. Власником особового рахунку є [PERSON], що підтверджується довідкою ВСП «Відрадненський» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» №1167 від 07.05.2013 року (а.с.4). Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою також підтверджується довідками адресно-довідкового підрозділу ВАРД ГУ ДМС України (а.с.20-23). Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. В матеріалах цивільної справи міститься ордер на жиле приміщення №53714, виданий [PERSON] на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради від 22.01.1962 р. №17/2, де зазначений склад сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). На підставі рішення виконавчого комітету від 13.07.1981 № 448/32 особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] був переоформлений на [PERSON] у зв'язку зі зміною прізвища з [PERSON] на [PERSON] (а.с.8). Згідно розпорядження виконкому Київської міської ради від 06.09.1991 р. №561 та від 06.12.1991 р. проспект Чубаря перейменовано на проспект Відрадний, вул.. Затонського перейменована на вул. Михайла Донця, що підтверджується довідкою ВСП «Відрадненський» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» (а.с.9). Листом-попередженням від 07.05.2013 року позивач намагався повідомити відповідача [PERSON] про наявність заборгованості, звертаючись до останньої за адресою: [ADDRESS], який був залишений в поштовій скриньці (а.с.11). Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16.04.2013 судовий наказ Солом'янського районного суду м. Києва від 26.11.2012 про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги був скасований (а.с.12). Згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26.05.2004 в позові [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON], Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування на жиле приміщення було відмовлено (а.с.91-93). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.08.2004 рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26.05.2004 було залишено без змін (а.с.94-95). В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про виявлення бажання укласти з КП «Відрадненський» договір про сплату комунальних послуг. Також у вказаній заяві вона повідомляла, що вважає [PERSON] (мати) та [PERSON] (брат) не членами її сім'ї та вони не проживають за адресою реєстрації, тому вона не повинна нести за них відповідальність (а.с.42). В листіВСП «Відрадненський» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» від 22.03.2013 №111 [PERSON] був роз'яснений порядок зняття нарахування зі співмешканців, які не проживають за адресою, який передбачений п.29 постанови КМУ №630 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Крім того, із вказаного листавбачається, що протягом 2012 та 2013 років не здійснено жодної оплати за надані житлово-комунальні послуги. До ВСП «Відрадненський» із заявами про зняття з нарахування з зазначеним переліком документів ніхто не звертався. Так, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.11.2009 по цивільній справі №2-2896-1/09 задоволено в повному обсязі позовну заяву КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» про стягнення заборгованості з відповідачів за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 2557,99 грн - основного боргу та 251,00 грн судових витрат. Станом на 21.03.2013 вказане рішення суду не виконане, виконавчі листи знаходяться на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві (а.с.44). Відповідачами [PERSON], [PERSON] були надані через канцелярію суду письмові заперечення на позовну заяву, у яких підставою для відмови в позові відповідачі зазначили, що договір про надання житлово-комунальних послуг з ними не укладався; відсутні докази, на підставі яких позивачем проведено розрахунок заборгованості. Крім того, відзначили, що відповідача [PERSON] (мати) та [PERSON] (брат) в квартирі [ADDRESS] не проживають та не ведуть спільного господарства, про що надали акт майстра т/д №1 (а.с.38-40, 43). Щодо відсутності між сторонамиукладеного договору про надання житлово-комунальних послуг, суд зазначає наступне. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюютьсяЗаконом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується наКонституції Україниі складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цьогоЗаконута інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що платаза житлово-комунальні послуги нараховується щомісячновідповіднодоумовдоговорувпорядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи зрозміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Договір між позивачем та відповідачами на утримання будинку та прибудинкової території не укладався, однак відповідачам відповідні послуги надавались, а відтак одержувались і споживались останніми. Статтями20,21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"визначені права та обов"язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов"язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов"язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Відповідно дост.179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. ЗгідноЗакону України "Про житлово-комунальніпослуги"споживачізобов'язаніоплачуватижитлово-комунальніпослуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 20). Відповідно до "Правил наданняпослуг з централізованогоопалення, постачанняхолодної та гарячої води і водовідведення", якізатвердженіпостановоюКабінетуміністрівУкраїнивід 21.07.2005 р. № 630, розрахунковимперіодомдляоплати послуг є календарниймісяць.Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, щонастаєзарозрахунковим,якщодоговоромневстановленоінший строк. Система оплатипослуг(щомісячнаабоавансова)таформа оплати послуг (готівковаабобезготівкова) визначаються у договоріміжспоживачем і виконавцем (п. 18 Правил). Згідно п.8 "Правил наданняпослуг з центрального опалення, постачанняхолодної та гарячої води і водовідведення", затвердженихПостановоюКабінетуміністрівУкраїнивід 21 липня 2005 року № 630, послугинадаютьсяспоживачевізгідноздоговором,щооформляється на основі типовогодоговорупронаданняпослугз централізованогоопалення,постачанняхолодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п.1ст.32 Закону України "Про житлово-комунальніпослуги" (надалі - Закону), плата за житлово-комунальніпослугинараховуєтьсящомісячновідповідно до умов договору. Відповідно до ст.19 Закону відносиниміжучасникамидоговірнихвідносин у сферіжитлово-комунальнихпослугздійснюютьсявиключно на договірних засадах. Статтями 20, 21Закону визначені права та обов'язкиспоживача й виконавцяжитлово-комунальнихпослуг. Зокрема, правом споживача є одержаннявчасно та відповідноїякостіжитлово-комунальнихпослугзгідноіззаконодавством та умовами договору, а обов'язком - оплата житлово-комунальнихпослуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язкомвиконавця є наданняпослугвчасно та відповідноїякості. Статтею 509 ЦК Українивизначено, щозобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язанавчинити на користьдругоїсторони (кредитора) певнудію (сплатитигроші), а кредитор має право вимагативідборжникавиконанняйогообов'язку. Зобов'язаннямаєґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язаннявиникають з підстав, встановленихст. 11 ЦК України. Однак відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зіст.11 ЦК Україницивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. З огляду на викладене, суд вважає, що відсутність укладеного між сторонами договору, не звільняє відповідачів від сплати виниклої заборгованості за спожиті послуги на підставі ч.2ст.642 ЦК України, а тому посилання відповідачів на дані обставини є безпідставними. Суд вважає,що при відсутностіукладеного договору чивідмови у йогоукладанні, відповідачі не позбавлені у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистомпорушених прав. Разом з тим, даніобставини неє предметом спору у данійсправі. Щодо заперечень відповідачів [PERSON], [PERSON] про нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги на [PERSON],[PERSON] у зв'язку із відсутністю їх за місцем реєстрації суд зазначає наступне. Відповідно до Порядку звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення, газопостачання), затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №409/1843, наймач (власник) квартири (приватного будинку) та члени його сімї за період тимчасової відсутності мають право на несплату вартості ненаданих послуг з холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, газопостачання при дотриманні умов та наданні переліку документів, передбаченому у п.3 вказаного Порядку. Згідно п. 1.2 передбачено, що при тимчасовій відсутності одного або кількох членів сім'ї: за умови своєчасного подання в житлово-експлуатаційну організацію та управління газового господарства документів, що підтверджують факт відсутності одного або декількох членів сім'ї, не пізніше місячного терміну. Частиною 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Такожслідзазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їхпереконливості. Відповідно до положень ч.3ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не було надано належних та допустимих доказів у підтвердження своїх доводів щодо звернення до позивача із дотриманим порядком та необхідним переліком документів для звільнення від нарахування комунальних послуг осіб, які зареєстровані, але не проживають за адресою реєстрації, а тому дії позивача щодо нарахування заборгованості є цілком правомірними. Крім того, з наданого до суду позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.03.2009по 01.09.2012 року заборгованість по платі за утримання житла та за користування комунальними послугами становить17357,77грн, яка складається з: основного боргу - 15562,49 грн, індексу інфляції - 1116,70 грн, 3% річних - 680,58 грн. Доказівнеотриманнячинесвоєчасного (або не в повномуобсязі) отриманнявідповідачамижитлово-комунальнихпослуг в спірнийперіод, порядку нарахуваннявказаноївищезаборгованості, суду надано не було, тому заперечення відповідачів щодо нарахування боргу є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Відповідно дост.526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2ст.625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язанийсплатити суму боргу з урахуваннямвстановленогоіндексуінфляції за весь час прострочення, а також три процентирічнихвідпростроченоїсуми, якщоіншийрозмір не встановлений договором або законом. Таким чином, 3% річних та інфляційнаскладовасуми боргу становить 1797,28 грн. (680,58грн+ 1116,70грн= 1797,28 грн.) та узгоджується з вимогамист. 625 ЦК України. Отже, загальна сума заборгованості відповідачів становить 17357,77грн, яка підлягає солідарному стягненню на користь позивача. В силуст.88 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі229 грн 40 коп. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved