Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

23 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,3413 га, розташована на території Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням справу розглядати без представника відповідача. Позов визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 10.07.2008 виконавчим комітетом Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 6/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,3413 га, розташована на території Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту посвідченого 30.07.2000 секретарем виконкому Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] все своє майно де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом матиме право, заповіла - [PERSON] /а.с. 9/. Відповідно до копій матеріалів спадкової справи № 5/2012, яка надійшла на запит суду з Остерської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв /а.с. 29/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.09.2006, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 1,3413 га, кадастровий номер [NUMBER] / а.с. 16/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану земельну ділянку.

Outcome: approved