Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Радегаст-Сервіс" до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-сервіс Групп", [PERSON], третя особа - Приватне акціонерне товариство Науково-виробниче об'єднання "Созидатель" про відшкодування шкоди внаслідок залиття. Позивач у позові посилається про те, що через затоплення офісного приміщення, позивач був змушений провести ремонтні роботи та оплатити витрати на проведення ремонтних робіт та придбання будівельних матеріалів у розмірі 36 126 грн. 98 коп. На думку позивача, винними особами у заподіяній шкоді є власник приміщення - [PERSON], розташованого на другому поверсі будинку, орендар - ТОВ "Мед-сервіс Групп", який на момент спричинення шкоди, займав приміщення та поручитель - [PERSON] Позивач намагався врегулювати спір у досудовому порядку, шляхом надіслання відповідачеві ТОВ "Мед-сервіс Групп" вимоги про компенсацію витрат, які пов'язані з відновленням приміщення через затоплення. Проте відповідач ТОВ "Мед-сервіс Групп" відмовилося відшкодувати збитки, посилаючись на необґрунтованість вимог. Позивач зазначає, що у 2008 році відповідач ТОВ "Мед-сервіс Групп" прийняв рішення про відключення від централізованого опалення, демонтаж та монтаж системи був проведений ним самостійно. Крім того, над приміщенням позивача розташоване тільки приміщення, яке орендує ТОВ "Мед-сервіс Групп", системи опалення у приміщенні є власністю та експлуатуються ним з 2008 року. Просив стягнути з відповідачів у якості відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям приміщень в сумі 36 126 грн. 98 коп. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди мотивовані тим, що через пошкодження офісного приміщення, де позивач здійснює свої господарську діяльність, він змушений був затратити додатково вільний час для відновлення роботи офісу. Тому прохав стягнути з відповідачів на відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 5 000 грн. Оскільки позивач немає достатніх знань у сфері права, він звернувся до адвоката за наданням правової допомоги. А тому просить суд також стягнути з відповідачів ці судові витрати та судовий збір. Представник позивача у судових засіданнях позов підтримував в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідач - [PERSON], відповідач - [PERSON] та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача - ТОВ "Мед-сервіс Групп" в судових засіданнях проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність правових підстав щодо відшкодування шкоди, суду надав свої заперечення проти позову. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачеві на праві власності належить нежитлове приміщення № 4 в адміністративному будинку літ. Б-5, 6 на першому поверсі по [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.07.2003 р. Згідно ст. 322 ЦК України на власника майна покладено тягар утримання майна, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власником нежитлових приміщень № 7 поз. 2-52, V на другому поверсі адміністративної будівлі літ. Б-5-6, будинку [ADDRESS] є [PERSON], згідно інформаційної довідки Дніпропетровського МБТІ. У відповідності до ст. 774 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму. Статтею 773 ЦК України визначено, що наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. Згідно договору суборенди № 93 від 01.02.2014 року - ТОВ "Мед-сервіс Групп" є орендарем у ТОВ "МС Девелопмент" нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Орендар зобов'язується виконувати правила користування тепловою енергією, може здійснювати переобладнання, перепланування, реконструкцію приміщення без погодження з орендодавцем та з виконанням усіх вимог законодавства України, згідно п.п. 6.4, 6.6. вказаного договору. Згідно інформації з відповіді ПАТ НВО «Созидатель» від 19.05.2014 року № 0412-2014 року ТОВ "Мед-сервіс Групп" прийняв рішення про відключення від центрального опалення. Демонтаж та монтаж системи, а також подальше обслуговування комунікацій у своєму приміщенні проводить самостійно. Відповідно до ст. 780 ЦК України шкода, завдана третім особам у зв'язку з користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах. Шкода, завдана у зв'язку з користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати. В результаті прориву труби теплової мережі 22.03.2014 року сталось залиття приміщень, що належать позивачеві, та знаходяться поверхом нижче ніж нежитлове приміщення, що знаходиться у власності відповідача - [PERSON] та розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, [ADDRESS] та яке знаходиться у суборенді відповідача - ТОВ "Мед-сервіс Групп", що підтверджується актом про залиття приміщення від 24.03.2014 року складеного представниками ТОВ "Радегаст-Сервіс" та ПАТ НВО «Созидатель». З метою відновлення колишнього стану приміщення, позивач уклав договір підряду № 05/05/14 від 05.05.2014 року, на підставі якого позивачем було проведено ремонт офісного приміщення. Відповідно до розрахунково-товарних чеків наданих позивачем, загальний розмір витрат на придбання матеріалів для ремонту та проведення ремонтних робіт склав 36 126, 98 грн. Доказів, які б спростовували кошторис, в якому зазначений перелік робіт для проведення ремонту в приміщенні позивача, а також вартість цих робіт, відповідачі та представник позивача в судовому засіданні не надали. Підстав сумніватися у правильності даного кошторису суд не має, оскільки зазначені в кошторисі найменування об'єктів, які потребують ремонту фактично відповідають зазначеним в акті пошкодженням в приміщенні позивача. Представником ТОВ "Мед-сервіс Групп" до суду було надано акт дослідження системи опалення, гарячого або холодного водовідведення, каналізації від 22.03.2014 року, в якому вказано, що комісія у складі представників ТОВ "МС Девелопмент", ТОВ "Мед-сервіс Групп" та ПАТ НВО «Созидатель» оглянула приміщення 2 поверху по [ADDRESS] на предмет протікання системи індивідуального опалення та встановила, що слідів протікання та поривів труб не знайдено. Однак суд не приймає, як доказ вказаний акт, оскільки згідно інформації наданій на запит позивача від ПАТ НВО «Созидатель» від 19.05.2014 року № 0412-2014, ймовірною причиною залиття приміщення позивача міг стати прорив труби, яка знаходиться в підлозі приміщення ТОВ "Мед-сервіс Групп", яку при демонтажі невірно заглушили. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином законодавством передбачено, що обов'язок доказування у зазначених правовідносинах покладається на відповідачів, оскільки в процесі розгляду справи вина відповідачів не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. У матеріалах справи відсутні докази того, що власник нерухомого майна або орендар здійснювали належний технічний нагляд за системою комунікацій у нежитловому приміщенні. Представником ТОВ "Мед-сервіс Групп" у судовому засіданні також не надано пояснень та доказів того, що орендар належним чином доглядає за системою комунікації у офісному приміщенні. У судовому засіданні встановлено, що відповідачами, а саме власником приміщення - [PERSON] та орендарем - ТОВ "Мед-сервіс Групп" було завдано шкоду позивачеві, у зв'язку із їхньою бездіяльністю, яка виразилась у неналежному утриманні системи опалення, предмет зобов'язання щодо відшкодування шкоди позивачеві є неподільним, тому вказані особи відповідно до вимог законодавства несуть солідарну відповідальність перед позивачем у розмірі заподіяних збитків. Натомість, з доданих до матеріалів справи актів про залиття приміщення від 24.03.2014р. та листа третьої особи від 19.05.2014р. № 0412-2014 вбачається, що залиття сталося з вини особи, що перебуває на другому поверсі будівлі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. На підставі ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз'яснень пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У зв'язку із затопленням офісного приміщення дійсно було завдано шкоди власності позивача, який згодом здійснив відновлювальні ремонтні роботи, однак позивачем не надано доказів того, що йому було завдано моральну шкоду, внаслідок дій (бездіяльності) відповідачів, посилання позивача про його непоправну втрату часу та неможливість ведення фінансово-господарської діяльності не підтверджуються належними доказами. Стаття 553 ЦК України визначає договір поруки як договір за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що відповідач - [PERSON] поручилася перед ним за виконання відповідачами зобов'язань по відшкодуванню завданих збитків. Доказів наявності договору поруки суду не надано, оскільки представник позивача пояснив у судовому засіданні, що між позивачем та відповідачем - [PERSON] було усно досягнуто вказану угоду. Отже, суд дійшов висновку про відсутність зобов'язань відповідача - [PERSON] перед позивачем. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь держави в частині задоволених вимог в розмірі 361 грн. 26 коп. Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги б/н від 22.03.2014 року, укладений між позивачем та адвокатом, який носить оплатний характер, що випливає з його змісту, тобто договір має вказівку на те, що позивач понесе матеріальні витрати за послуги адвоката в залежності від обсягу його роботи. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера, наданого позивачем, адвокатом було надано послуги, за які позивач сплатив кошти в розмірі 2 000 грн., які судовим рішенням необхідно стягнути з відповідачів [PERSON] та ТОВ "Мед-сервіс Групп". На підставі викладеного,

Outcome: partial