Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2021 року позов [PERSON] задоволено. Поділено між [PERSON] та [PERSON] в натурі будівлю механічної майстерні А2-1 (частина) поз.8, площею 413.1 кв. м., поз.17, площею 8.0 кв.м., загальна площа приміщень 421.1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] згідно із висновком експерта за результатами проведення судового будівельно-технічного та земельнотехнічного експертного дослідження №1324-04 від 05.05.2021 року. В порядку поділу виділено в натурі: [PERSON] частину будівлі механічної майстерні А2-1 (частина) поз.8, поз.17, що включає кладову літ. 17 площею 12.0 м.кв., частину майстерні літ. 8 (у плані літ.8-1) площею 198.2 м.кв. (згідно висновку експертизи власник 1, жовтий колір), загальною площею 210.2 м.кв. [PERSON] частину приміщення загальною площею 210.2 м. кв., у тому числі: роздягальня літ. 8а площею 16.7 м. кв., душова літ. 8б площею 4.3 м. кв., туалет літ 8в площею 2.1 м.кв., вмивальня літ. 8г площею 3.6 м. кв., частина майстерні літ. 8 (у плані літ. 8-2) площею 183.5 м. кв. (згідно висновку експертизи власник 2, голубий колір), припинивши право спільної часткової власності на будівлю механічної майстерні А2-1 (частина) поз.8, площею 413.1 кв. м., поз.17, площею 8.0 кв.м., загальна площа приміщень 421.1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 908 грн. та 5750 грн. витрат за проведення будівельно-технічного експертного дослідження та 2500 грн. за послуги з оцінки. 25 жовтня 2021 року представник позивача подав до суду заяву про винесення додаткового рішення по справі та стягнення з відповідача на користь позивача 27\~200 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що між ним та [PERSON] 24 лютого 2021 року було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 4.3 якого сторони домовились, що за надання правничої допомоги відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі погодженому додатками до Договору. Як слідує з додатку №1 до вищевказаного договору адвокатом надано клієнту спектр послуг та визначено вартість таких послуг, а всього на загальну суму 27\~200 грн. 25 жовтня 2021 року представником позивача такі кошти отримано від [PERSON] . В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити заяву. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо стягнення додатково витрат на правову допомогу із посиланням на те, що позивачем не зазначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи; позивач не зробив заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів; з укладеного договору про правову допомогу не слідує, що допомога надавалась саме в зв`язку з розглядом цієї справи; необґрунтованість розміру витрат заявлених по справі по відношенню до складності справи та часу проведеного в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього ж Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що між адвокатом Бойко П.Ю. та [PERSON] 24 лютого 2021 року було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 4.3 якого сторони домовились, що за надання правничої допомоги відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі погодженому додатками до Договору. Як слідує з додатку №1 до вищевказаного договору адвокатом надано клієнту спектр послуг по справі №206/2298/21 та визначено вартість таких послуг, а всього на загальну суму 27\~200 грн. 25 жовтня 2021 року представником позивача такі кошти отримано від [PERSON] . Представником позивача в порядку і строки заявлено клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу та докази понесення таких витрат подано до спливу 5 днів після ухвалення рішення. Поженнями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~ договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 цього Закону \~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1вищевказаного Закону). Відповідно до\~статті 19 Закону України\~від 05\~липня 2012\~року N\~5076-VI\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Учасниками справи не оспорював ся обсяг наданої правової допомоги по справі. Представник відповідача вказувала в своїх запереченнях, що позивачем не було заявлено вимогу до закінчення судових дебатів про стягнення витрат на правову допомогу, а також не зазначено в позові попередній орієнтовний розрахунок, дана позиція спростовується матеріалами справи, зокрема позовною заявою, де такі відомості містяться. Що стосується неподання договору про надання правничої допомоги, то суд вважає, що представником позивача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України подано такий договір у строк та відповідності до вимог чинного законодавства, а отже не може бути підставою для відмови у відшкодуванні заявлених витрат. У відповідності до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідача не погоджується із розміром витрат за участь представника в судовому засіданні та вказує, що судові засіданні тривали не 4 години, а 16 хвилин, 22 хвилини , а тому вважає, що розмір є необґрунтованим. Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеній в постанові від 25 травня 2021 року по справі №910/7586/19 час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для зменшення часу для обрахунку часу участі представника в судовому засіданні лише до часу безпосереднього перебування представника в судовому засіданні, відповідно до даних журналу судового засідання. При цьому, суд звертає увагу на те, що сторони вільні в укладенні договорів та скориставшись своїми правами уклали додаток до договору в якому окремо визначили вартість участі адвоката у судових засіданнях. При цьому, умови додаткової угоди не суперечать основній угоді, а навпаки деталізують умови, раніш не обумовлені сторонами. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує співмірність витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, а саме: складність справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом під час судових засідань, та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн., зменшивши їх розмір. При цьому, визначаючи даний розмір суд враховує позицію представника відповідача про визнання позову.

Outcome: partial