Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, зазначивши, що вона є матір"ю дитини [PERSON], який народився [INFO] року в м.Севастополі, АРК в незареєстрованому шлюбі. Безпосередньо в м.Севастополі їй було видано свідоцтво про народження [INFO] року [PERSON], серії [NUMBER] від 14.07.2016 року, видане відділом запису актів цивільного стану Гагаринського району м.Севастополя, Управління запису актів цивільного стану м.Севастополя, тобто на тимчасово окупованій території. В зазначеному свідоцтві про народження батько дитини записаний зі слів матері. При зверненні до Андрушівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заявнику було відмовлено у реєстрації народження дитини, у зв'язку з тим, що медичне свідоцтво про народження, яке видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, є тимчасово окупованою територією України, є недійсним та не створює правових наслідків. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану народження дитини. Просила встановити факт народження дитини [PERSON], який народився [INFO] року в м.Севастополь, АРК у громадянки [PERSON], [INFO], що не перебувала у шлюбі. Представник заявника та заявник подали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, зазначивши, що вимоги викладені в заяві, підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Заінтересова особа Андрушівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, зазначивши, що при вирішенні питання покладаються на думку суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник - [PERSON] є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта, а також довідкою Зарубинецької сільської ради № 1496 від 16.11.2016 року (а.с. 4-6, 10). [INFO] року у пологовому відділенні ГБУЗС ГБ № 5 ЦОЗМиР Роддом № 1 м.Севастополя, пр.Гагаріна,17 В, територія якого є тимчасово окупованою, заявник [PERSON] народила дитину чоловічої статі, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серія [NUMBER], довідкою про народження № 55 та свідоцтвом про народження дитини (а.с.7-9), які відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. П. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження сина. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. З огляду на викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди та з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження її сина, виданого державним органом України.

Outcome: approved