Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

05.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому в якому просив зняти арешти з квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], а саме: номер запису про обтяження: 21038254, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : [NUMBER], виданий 28.04.2016, видавник: Старший державний виконавець Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, [PERSON]; номер запису про обтяження: 21038292, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : ВП № 50977945, виданий 28.04.2016, видавник: Старший державний виконавець Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, [PERSON]; номер запису про обтяження: 21038199, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : ВП № 50978255, виданий 28.04.2016, видавник: Старший державний виконавець Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, [PERSON]; номер запису про обтяження: 21038338, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : ВП № 45479525, виданий 20.03.2015, видавник: перший Малиновський ВДВС ОМУЮ. Свої вимоги мотивує тим, що наявність арешту на нерухоме майно позбавляє його можливості володіти та користуватись належним йому майном, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, одночасно з подачею позову просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 07.07.2017 року до суду надійшла заява, в якій відповідач не заперечує проти зняття арешту з майна та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Представник третьої особи Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що в забезпечення виконання Кредитного договору №ML-501/140/2008, між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] 05 червня 2008 року було укладено Іпотечний договір № PML - 501/140/2008, відповідно до умов якого в іпотеку Банку було передано квартиру під [ADDRESS], яка в цілому складається з 3 жилих кімнат, житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею 55,0 кв.м.. Так іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом - ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» Частиною 5 та 6 ст. З Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і е дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору . У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки інотекодержатель мас право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоїн яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до приписів ч. 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. 28 квітня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. було посвідчено Договір комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, що був укладений між [PERSON] (Комітент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» (Комісіонер). Відповідно до розділу 2 даного договору, Комісіонер зобов'язується за дорученням Комітента за Комісійну винагороду вчинити за рахунок Комітента від свого імені правочини з Первісним кредитором щодо набуття Права Вимоги до Позивальника за Кредитним договором № ML-501/140/2008, Іпотекодавців за Договором іпотеки № PML - 501/140/2008 за ціною не більше узгодженої Сторонами, що становить 671 246 гривень без ПДВ, і в строки, визначені Сторонами у цьому Договорі, а саме до 28 квітня 2017 року (включно). Належним виконанням Комісіонером своїх обов'язків за цим Договором вважається набуття Комітентом Права Вимоги до Позичальника за Кредитним договором, Іпотекодавців за Договором іпотеки. За належне виконання Комісіонером його безпосередніх обов'язків за цим Договором Комітент зобов'язується сплатити Комісіонеру комісійну винагороду у розмірі 500 гривень без ПДВ в строки, визначені Сторонами у цьому договорі, а саме до 28 квітня 2017 року (включно). При вчиненні відповідних правочинів із Первісним кредитором, Комісіонер зобов'язаний діяти в інтересах Комітента, на умовах, що є найбільш вигідними для нього та відповідно до його вказівок, беручи до уваги звичаї ділового обороту та вимоги, що звичайно ставляться. Права Вимоги переходять до Комітента з моменту підписання та нотаріального посвідчення Сторонами Акту прийому-передачі Права Вимоги, що є невід'ємною частиною цього Договору. За даним договором Комісіонер зобов'язався укласти від свого імені та за рахунок Комітента з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» Договір факторингу для набуття Права вимоги до Позичальника за Кредитним договором, а також Договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № PML - 501/140/2008 від 05.06.2008 року для набуття права вимог до Іпотекодавців за Договором іпотеки. Передати Комітенту за Актом прийому-передачі Права Вимоги. Передати Комітенту за Актом прийому - передачі Документи, а Комітент в свою чергу зобов'язався : без зволікання прийняти від Комісіонера все виконане ним згідно з Договором; в день укладання Договору перерахувати на банківський рахунок Комісіонера № [NUMBER] в АТ «ОТП Банк» , код банку 300528 , Комісійну винагороду згідно з п. 2.3 цього Договору; в день укладання правочинів, що вказані в п. 2.1 цього Договору, перерахувати на банківський рахунок Комісіонера № [NUMBER] в АТ «ОТП Банк» , код банку 300528, Витрати на набуття права вимоги згідно з п. 2.1 цього Договору. У разі якщо зобов'язання Комітента згідно п. 3.2.3. даного Договору не буде виконане без поважних причин, вказана в п. 2.3 сама залишається у власності Комісіонера; протягом дії даного Договору не надавати третім особам право здійснювати в його інтересах і за його рахунок правочинів, вчинення яких доручено Комісіонеру. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що у позасудовому порядку передбаченому ст.. 37 Закону України «Про іпотеку» він звернув стягнення та набув права власності на предмет іпотеки, а саме квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], однак його право власності порушене, оскільки квартира знаходиться під арештами. Дійсно, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 91138140 від 04.07.2017 року вбачається, що власником квартири [ADDRESS] з 21.06.2017 року є [PERSON]. Підстава виникнення права власності: заява, серія та номер: 853-1855, виданий 27.05.2017 року, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міглазова Ю.О.; договір комісії, серія та номер: 758, виданий 28.04.2017 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко О.І.; договір про відступлення права вимоги, серія та номер: 769, виданий 28.04.2017 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко О.І.; іпотечний договір, серія та номер: PML - 501/140/2008, виданий 05.06.2008 року, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кот Д.Г.; договір про зміни, серія та номер:1, виданий 25.05.2011 року, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кот Д.Г. Судом також встановлено, що на квартиру [ADDRESS], при примусовому виконанні виконавчих листів № 520/12995/13-ц виданих Київським районним судом м. Одеси 18 липня 2014 року було накладено арешти: номер запису про обтяження: 21038254, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : [NUMBER], виданий 28.04.2016, видавник: Старший державний виконавець Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, [PERSON]; номер запису про обтяження: 21038292, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : ВП № 50977945, виданий 28.04.2016, видавник: Старший державний виконавець Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, [PERSON]; номер запису про обтяження: 21038199, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : ВП № 50978255, виданий 28.04.2016, видавник: Старший державний виконавець Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, [PERSON]; номер запису про обтяження: 21038338, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : ВП № 45479525, виданий 20.03.2015, видавник: перший Малиновський ВДВС ОМУЮ. Згідно ч.1 та 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку, встановлених законом. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання рішень суду, виконання якого закінчено, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Положеннями ст. 3 ч. 1 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1 та 2 ст. 16 ЦК України). Статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved