Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сосницької селищної ради, третоьї особи Сосницької районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]; та інше майно, яке належало покійному. Згідно зі ст.1223 ЦК України вона має право на майно, яке на лежало покійному чоловіку, в зв'язку з тим, що покійний заповідав своє майно їй відповідно заповіту від 29 липня 2009 року, складеного приватним нотаріусом Сосницького районного нотаріального округу Чернігівської області за особистим зверненням [PERSON] Відповідно до ст.1261 ЦК України вона також має право на спадщину майна за законом, що належало померлому, як його дружина. За життя чоловік прийняв спадщину після смерті його мами [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS]. Це підтверджується нотаріальним свідоцтвом серії [NUMBER] від 17 грудня 2004 року, виданим на ім"я її покійного чоловіка Сосницькою державною нотаріальною конторою. Про те, за життя покійний чоловік не звернувся до відповідних органів для отримання свідоцтва на право власності на вище вказаний будинок. При зверненні в Сосницьку державну нотаріальну контору їй було відмовлено в оформленні нотаріальних документів в зв'язку тим, що потрібно надати в нотаріальну контору підтвердження права приватної власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Просить визнати право власності на даний житловий будинок з надвірними будівлями. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Сосницької селищної ради у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги відповідач визнає. Від Сосницької державної нотаріальної контори у судове засідання надійшла письмова заява про розгляд справи без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 січня 2014 року . Із заповіту, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 29.07.2009 року, зареєстрованим в реєстрі за №1363, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Із свідоцтва про право на спадщину серії [NUMBER] від 17.12.2004 року, вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO] року, є її син [PERSON]. Спадкове майно складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Із постанови державного нотаріуса Сосницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з невідповідністю чинному законодавству поданих документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. З довідки-характеристики, виданої Сосницьким районним комунальним підприємством "Зодчий", вбачається, що вартість житлового будинку з надвірними будівлями: житлового будинку А-1, сараю Б-1, літньої кухні В-1, погреба п/г; розташованого в [ADDRESS], становить 39985 грн., рік забудови 1917. В домоволодінні існує самовільно прибудована веранда а-1, площею 7,62 м. кв., вартістю три тисячі чотириста тринадцять грн. Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку та надвірних споруд було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року. Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов'язкову державну реєстрацію нерухомого майна. До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвалися згідно з діючим на той час законодавством. Ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " передбачає, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]; за спадкоємцем за заповітом [PERSON].

Outcome: approved