Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 15.3 \\СЖ-192.06.1 від 01.12.2006 р. в розмірі 793184,60 євро та 23063308,74 гривні, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,1101, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності\\незалежним експертом на стадії оцінки майна під час судового розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 15.3\\СЖ-192.06.1 від 01.12.2006 р., відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит в розмірі 700000 євро терміном до 01.12.2016 року, зі сплатою 15% річних В забезпечення виконання умов Кредитного договору між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 01.12.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., відповідно до якого Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю належні йому на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку плоещ 0,1101, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що Позичальник належним чином не виконав зобов»язання за Кредитного договору в частині щомісячного погашення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам, внаслідок чого станом на 03.07.2014 р. наявна сума заборгованості в розмірі 793184,60 євро та 23063308,74 гривні. Відповідно до умов Кредитного договору Банк має право на дострокове повернення суми кредиту, а також звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі положень ст.33 Закону України «Про іпотеку» позивач просить задовольнити грошові вимоги Банку за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений ст.ст. 39, 41 Закону України «Про іпотеку». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач повторно в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлявся шляхом розміщення судової повістки на офіційному сайті суду в зв»язку з неможливістю відправлення поштової кореспонденції до АР Крим. На підставі положень ст.ст.224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов"язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а Позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 15.3\\СЖ-192.06.1 від 01.12.2006 р., відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит в розмірі 700000 євро терміном до 01.12.2016 року, зі сплатою 15% річних. В забезпечення виконання умов Кредитного договору між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 01.12.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., відповідно до якого Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю належні йому на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,1101, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору Позичальник зобов»язався забезпечити повне повернення одержаної суми кредиту не пізніше 01.12.2016 р. і погашати кредит рівними частками до 10 числа кожного місяця в сумі 6141 євро. Пунктом 4.5 Кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредиту або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов»язується сплачувати банку пеню за кожен день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки, яка вказана в п.1.3 Кредитного договору, від суми простроченої заборгованості. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи Позичальник належним чином не виконав умови Кредитного договору, внаслідок чого станом на 03.07.2014 р. наявна заборгованість по сплаті основного боргу по тілу кредиту - 693850 євро; простроченої заборгованості по сплаті процентів - 99325,60 євро, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 18056360,40 гривень, пеня від суми прострочених процентів за кредитом - 2910283,46 гривень, сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту - 1805636,04 гривні, сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту - 291028,39 гривень, а всього 793184,60 євро та 2096664,43 гривні. Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. З Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Пунктом 3.1 Іпотечного договору передбачено, що при порушенні Позичальником умов основного зобов»язання щодо строків погашення заборгованості по кредитам, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні Іпотекодавцем умов цього Договору та у випадках встановлених законом у Іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов»язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом тридцяти календарних днів Позичальником\\Іпотекодавцем не буде виконана вимога про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов»язання та\\або умов цього Договору. В силу положень п.3.1.3 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право на свій розсуд застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті Іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги Іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до висновку експерта № 9929\\15-42 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи імовірна ринкова вартість об»єкту нерухомості - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,1101, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], становить 7 336 188 гривень Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи досліджені судом докази, суд вважає, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у справі.

Outcome: approved