Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплати пенсії. Свої позовні вимоги обґрунтували наступними обставинами та фактами. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.09.2020 [PERSON] призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058. Згідно розпорядження від 16.09.2020 № 951200115589 [PERSON] було призначено пенсію відповідно до заяви від 16.09.2020 № 957 та довідки з навчального закладу № 5259 № 28.08.2020 на період з 01.09.2020 по 31.01.2021. Для подальшої виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 01.02.2021 [PERSON] необхідно було надати до Головного управління довідку про продовження навчання. Оскільки [PERSON] до Головного управління не зверталася, 18.05.2021 листом № 1500- 0403-8/61526 було зроблено запит до Державного вищого навчального закладу "Одеський фаховий коледж економіки, права та готельно - ресторанного бізнесу. Відповідно до листа навчального закладу від 19.05.2021 №158 [PERSON] була відрахована з числа студентів коледжу 21.09.2020. Оскільки [PERSON] своєчасно не повідомила позивача про відрахування зі складу студентів з 01.10.2020 по 31.01.2021, утворилася переплата пенсії в сумі 8400,00 грн. 10.06.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відповідачці було направлено листа № 1500-0402-8/73173 щодо добровільного повернення переплати пенсії. Проте станом на 22.06.2021 [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не з`явилася. Представник позивача надали на адресу суду заяву про слухання справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягали та не заперечували проти заочного розгляду справи. У справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін по справі. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позов не подала, клопотань не заявляла, у судове засідання повторно не з`явилася про причини неявки не повідомила. На адресу реєстрації місця проживання відповідачки судом направлялись ухвали про відкриття провадження та копію позову з доданими документами про дату та час судового засідання та вдруге судова повістка про виклик до суду. Відповідач судове поштове відправлення отримав 11.10.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що судове поштове відправлення (копія позову з додатками, ухвала про відкриття спрощеного провадження) направлялося за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки), відповідачка його отримала, тому у суду є підстави розцінювати, що відповідач отримав ухвалу про відкриття спрощеного провадження та повідомлена про порядок розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилася без поважних причин, про причини неявки не повідомила, заяв клопотань не надавала, відзив не подавала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, про що постановлено ухвалу суду. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитом підлягає задоволенню виходячи з наступного. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свій висновок суд мотивує наступним. Відповідно до ч. 2 ст.3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 затверджено Положення про Пенсійний фонд України (надалі - ПФУ), відповідно до якого ПФУ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМІ через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Згідно з п.3 Положення, основними завданнями ПФУ є: 1) реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 2) внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; 3) виконання інших завдань, визначених законом. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.09.2020 [PERSON] призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058. Відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дітям, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно- технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), пенсія призначається до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Згідно розпорядження від 16.09.2020 № 951200115589 [PERSON] було призначено пенсію відповідно до заяви від 16.09.2020 № 957 та довідки з навчального закладу № 5259 № 28.08.2020 на період з 01.09.2020 по 31.01.2021. Для подальшої виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 01.02.2021 [PERSON] необхідно було надати до Головного управління довідку про продовження навчання. Оскільки [PERSON] до Головного управління не зверталася, 18.05.2021 листом № 1500- 0403-8/61526 було зроблено запит до Державного вищого навчального закладу "Одеський фаховий коледж економіки, права та готельно - ресторанного бізнесу. Відповідно до листа навчального закладу від 19.05.2021 № 158 [PERSON] була відрахована з числа студентів коледжу 21.09.2020. Згідно ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788 (зі змінами) пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Отже, обов`язок сповіщати про будь-які зміни щодо пенсійного забезпечення, законом покладено на отримувача пенсії. Саме тому одразу після відрахування з навчального закладу отримувач пенсії повинен повідомити управління про дострокове закінчення даного закладу аби уникнути переплати пенсії. Оскільки [PERSON] своєчасно не повідомила Головне управління про відрахування зі складу студентів з 01.10.2020 по 31.01.2021, утворилася переплата пенсії в сумі 8400,00 грн. Згідно ст. 50 Закону 1058 суми пенсій виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. 10.06.2021 Головним управлінням відповідачці було направлено листа № 1500-0402-8/73173 щодо добровільного повернення переплати пенсії. Проте станом на 22.06.2021 [PERSON] до Головного управління не з`явилася. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435 особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року (Заява № 29979/04) наголошено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правовою позицією Верховного Суду України 22.01.2014 року за результатами розгляду справи №6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Крім того, правовою позицією Верховного Суду України від 02.07.2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017). Як вбачається із матеріалів справи ст..1215 ЦК України застосуванню не підлягає, оскільки при розгляді справи судом вбачається недобросовісность з боку набувача, оскільки відповідачці було відомо про те, що вона припинила навчання проте позивача вона про це не повідомила та на листи не відповідала, а кошти продовжувала отримувати. Таким чином є наявні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області переплату пенсії в сумі 8400,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги банку підлягають задоволенню, то розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved