Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною вимогою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та на земельні ділянки площею 7,10га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Яковлівської сільської ради Роздільнянськогго району Одеської області, належні її померлому чоловікові [PERSON], який помер [INFO] . В позові зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] та на земельні ділянки площею 7,10га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. За життя [PERSON] заповіт не склав, тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та його діти: [PERSON], який від частини спадщини на яку він мав право відмовився від спадщини та донька [PERSON], яка у встановлений законодавством 6-місячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вищезазначені об'єкти нерухомості. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] та на земельні ділянки площею 7,10га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Яковлівської сільської ради Роздільнянськогго району Одеської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та слухати справу без її участі. ( а.с.39) В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися, надавши до суду заяву про визнання позову та слухання справи у їх відсутність ( а.с.37,36) Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 29.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області , актовий запис № 654 (а.с.12). Згідно ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та на земельні ділянки площею 7,10га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Яковлівської сільської ради Роздільнянськогго району Одеської області. Згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на новозбудовані об'єкти нерухомого майна видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. Однак спірний житловий будинок побудований у 1961 році, тобто коли чинне законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно, будинки громадян, збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлуатацію (лист-роз"яснення Центрального БТІ від 29.12.82 року за №23-5/1-394. У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст.2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так при житті [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2012 року ( а.с.8). Наявність житлового будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок по [ADDRESS], виготовлений на ім'я [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований житловий будинок з господарськими спорудами, побудований у 1961 році, який складається з : А- житлового будинку, загальною площею 61.30кв.м., житловою площею 39.00кв.м, а-веранди, Б, В - сараїв, Г- кладової, Д - погреба, Є - літньої кухні, № 1 -огорожі, № 2 -воріт, І- мостіння. ( а.с. 12-15). Також померлому [PERSON] належали земельні ділянки площею 7,10га, кадастрові номери 5123986400:01:003:0068 і 5123986400:01:003:0069 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Яковлівської сільської ради Роздільнянськогго району Одеської області, що підтверджуються свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 2-562 та за № 2-565 посвідчені державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори від 16 лютого 2009 року ( а.с.10,11). Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах без зміни її цільового призначення. Відповідно до п. б ч. 2 ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Згідно до п.2 ч. 6 ст. 126 Земельного кодексу України на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Статтею 202 Земельного кодексу України встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 року «Про затвердження порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку» територіальний орган Держкомзему за місцезнаходженням земельної ділянки проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності на неї. Власник земельної ділянки подає для здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку : а) державний акт з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку; б) цивільно - правовий договір про відчуження земельної ділянки у разі набуття права власності на земельну ділянку за таким договором або свідоцтво про право на спадщину. Немає сумніву, що [PERSON] на законних підставах набув право власності на земельні ділянки площею 7,10га, кадастрові номери 5123986400:01:003:0068 і 5123986400:01:003:0069 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Яковлівської сільської ради Роздільнянськогго району Одеської області, однак за життя не встиг до кінця юридично оформити право власності, а саме: не встиг провести державну реєстрацію свого права на нерухоме майно. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому має місце спадкування за законом. В порядку ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є дружина померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] ( а.с.14) та діти померлого: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 04.03.1988року міським відділом ЗАГС м. Тираспіль Р.Молдови, на підставі актового запису №609 (а.с.16), син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26.02.1990року міським відділом ЗАГС м. Тираспіль Р.Молдови, на підставі актового запису №481 (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач [PERSON] прийняла спадщину, своєчасно звернулася до державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Ворсуляк А.М. з заявою про прийняття спадщини від 13.02.2014р. №61 (а.с.29), на підставі якої була заведена спадкова справа №34/2014(а.с.29-33), однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та на земельні ділянки площею 7,10га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Яковлівської сільської ради Роздільнянськогго району Одеської області, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказане вище нерухоме майно, відповідно до законодавства. (а.с.7). В свою чергу [PERSON] від частини спадщини на яку він мав право у встановленому законодавством відмовився ( а.с.29 на зворотній стороні). В свою чергу [PERSON] . до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті батька [PERSON] не зверталася, спадщину не прийняла. Згідно ч.1 ст. 1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку. Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та на земельні ділянки площею 7,10га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Яковлівської сільської ради Роздільнянськогго району Одеської області, що належали [PERSON], який помер [INFO]. Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.ст.182, 328, 1216, 1217,1218,1220, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.. ст.. 126, 202 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved