Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

ПАТ УкрСиббанк звернулося до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно вимог позову позивач просив: - стягнути на користь позивача з відповідача [PERSON] суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 11094824000 від 14.12.2006 року в розмірі 9 524,69 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року складає 132 112,61 грн., з яких: 8 872,74 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 123 069,73 грн. - кредитна заборгованість; 557,22 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 7 728,94 грн. - заборгованість по процентам; 61,35 швейцарських франків , що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 850,95 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 33,38 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 462,99 грн. - пеня за прострочення сплати процентів; - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки д 14.12.2006 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], а саме: житловий будинок, загальною площею 72,7 кв. м., житловою площею 37,0 кв.м, до якого відносяться надвірні споруди: літня кухня, сарай, свинарник, уборна, гараж, огорожа, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Виноградівський р-н, с. Матійово, вул. Шевченка, буд. 89, з метою задоволення вимог Позивача, що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 14.12. 2006 року в розмірі 9 524,69 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року складає 132 112,61 грн.; - встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON] на праві власності, а саме шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства. - стягнути з відповідачів судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач-1), укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11094824000 (надалі - Кредитний договір). Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-УІ від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ « УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 14 750,00 швейцарських франків, а Відповідач-1 зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14.12.2013 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти користування кредитом у розмірі 8,99% річних. Відповідно Додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 (включно) число кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані проценти. 09.02.2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж у розмірі 120 швейцарських франків, зі строком сплати 27-го числа кожного місяця. Змінено термін остаточного повернення кредиту - не пізніше 14 грудня 2023 року. 31.03.2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої перенесено строки виконання зобов'язань зі сплати прострочених процентів. В якості забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним говором між Позивачем та [PERSON] (надалі-Відповідач-2) укладено договір іпотеки від 14 грудня 2006 року, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 72,7 кв. м., житловою площею 37,0 кв.м, до якого відносяться надвірні споруди: літня кухня, сарай, свинарник, уборна, гараж, огорожа, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Виноградівський р-н, с. Матійово, вул. Шевченка, буд. 89, та належать іпотекодавцю на підставі Договору дарування житлового будинку від 09.12.2003 р., посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної контори [PERSON] за р. № 3621 і зареєстрованого в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.12.2003 р. в книзі №1, під № 47, за № 3755780. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач - 1, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам з жовтня 2012 року, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 08 липня 2014 року Відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 11.08.2014 року, вимоги банку залишені без задоволення. Розділом 11 Кредитного договору передбачено право вимоги дострокового кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту. Згідно з п. 7.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит та/ або комісій, Відповідач-1 сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Таким чином, станом на 11.08.2014 року заборгованість Відповідача-1 по поверненню кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, становить 9 524,69 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року складає 132 112,61 грн, з яких: 8 872,74 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 123 069,73 грн. кредитна заборгованість; 557,22 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 7 728,94 грн. заборгованість по процентам; 61,35 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 850,95 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 33,38 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 462,99 грн. пеня за прострочення сплати процентів. До початку розгляду справи представник позивача уточнив розмір позовних вимог, про що подав відповідну письмову заяву (а.с.115-116), згідно якої зазначено, що відповідно до п. 12 ПП ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Постановою Верховного суду України від 24.09.2014 р. надано правову позицію у справі за № 6-145цс14, згідно якої грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним, курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Постановою Верховного суду України від 27.05.2015 р. надано правову позицію у справі за № 6-57цс15 визначено, що установлений Законом. № 1304-УІІ мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. У звязку з цим позивач просить ухвалити рішення про стягнення на користь [PERSON] акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 29090000000113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - м. Харків, просп. Московський, 60) з [PERSON] ([INFO]; ідентифікаційний номер: [NUMBER]; місце проживання: [INFO]) суму боргу за договором про надання споживчого кредиту №11094824000 від 14 грудня 2006 року в розмірі 9524,69 швейцарських франків та пеню в розмірі 1313,94 грн; Ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 14 грудня 2006 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» (61050, м. Харків, проспект Московський, 60, рахунок №29090000000113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, ідентифікаційний код 09807750) та [PERSON] (місце проживання: [INFO]; [INFO]; ідентифікаційний номер: [NUMBER]), а саме: житловий будинок, загальною площею 72,7 кв. м., житловою площею 37,0 кв.м, до якого відносяться надвірні споруди: літня кухня, сарай, свинарник, уборна, гараж, огорожа, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Виноградівський р-н, с. Матійово, вул. Шевченка, буд. 89, з метою задоволення вимог Позивача, що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту № 11094824000 від 14 грудня 2006 року в розмірі 9524,69 швейцарських франків (дев'ять тисяч п'ятсот двадцять чотири швейцарських франки 69 сантимів); Встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON] на праві власності, а саме шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 1321,13 грн. Представник позивача згідно доручення [PERSON] (а.с.117-118) у судове засідання не зявився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.110-111, 115-116, 156). Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи під запис у судовому засіданні 25.06.2015 р., що стверджується журналом судового засідання від 25.06.2015 р. (а.с.155) в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи в порядку ст.74 ЦПК України належним чином своєчасно (а.с.162), в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 14.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач-1), укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11094824000 (надалі - Кредитний договір) (а.с.6-15). Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-УІ від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ « УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 14 750,00 швейцарських франків, а Відповідач-1 зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14.12.2013 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти користування кредитом у розмірі 8,99% річних. Відповідно Додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 (включно) число кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані проценти. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується копію меморіального ордеру № [NUMBER] від 18.12.2006 року (а.с.157). 09.02.2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж у розмірі 120 швейцарських франків, зі строком сплати 27-го числа кожного місяця. Змінено термін остаточного повернення кредиту - не пізніше 14 грудня 2023 року (а.с.17-18). 31.03.2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої перенесено строки виконання зобов'язань зі сплати прострочених процентів (а.с.19). В якості забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним говором між Позивачем та [PERSON] (надалі-Відповідач-2) укладено договір іпотеки від 14 грудня 2006 року, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 72,7 кв. м., житловою площею 37,0 кв.м, до якого відносяться надвірні споруди: літня кухня, сарай, свинарник, уборна, гараж, огорожа, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Виноградівський р-н, с. Матійово, вул. Шевченка, буд. 89, та належать іпотекодавцю на підставі Договору дарування житлового будинку від 09.12.2003 р., посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної контори [PERSON] за р. № 3621 і зареєстрованого в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.12.2003 р. в книзі №1, під № 47, за № 3755780 (а.с.20-25). Договором про внесення змін № 1 від 25.02.2009 року до договору іпотеки від 14.12.2006 р. іпотекодавець надав згоду забезпечувати змінені зобовязання (а.с.26-27). Станом на 11.08.2014 року заборгованість Відповідача-1 по поверненню кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, становить 9524,69 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року складає 132 112,61 грн, з яких: 8 872,74 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 123 069,73 грн. кредитна заборгованість; 557,22 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 7 728,94 грн. заборгованість по процентам; 61,35 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 850,95 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 33,38 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 462,99 грн. пеня за прострочення сплати процентів (а.с.28-42). 08 липня 2014 року Відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 11.08.2014 року, вимоги банку залишені без задоволення (а.с.43-46). Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів, суд констатує, що дані правовідносини врегульовані відповідними нормами ЦК України. Так, відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Розділом 11 Кредитного договору передбачено право вимоги дострокового кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту. Згідно з п. 7.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит та/ або комісій, Відповідач-1 сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Постановою Верховного суду України від 24.09.2014 р. надано правову позицію у справі за № 6-145цс14, згідно якої грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним, курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно наявного у справі розрахунку заборгованості, станом на 11.08.2014 року заборгованість Відповідача-1 по поверненню кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, становить 9524,69 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року складає 132 112,61 грн., з яких: 8 872,74 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 123 069,73 грн. кредитна заборгованість; 557,22 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 7 728,94 грн. заборгованість по процентам; 61,35 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 850,95 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 33,38 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 462,99 грн. пеня за прострочення сплати процентів (а.с.28-42). Отже, належними та допустимими доказами достовірно встановлено, що заборгованість відповідача -1 становить 9524,69 швейцарських франків. Згідно уточнених вимог позивач просить стягнути з відповідача-1 9524,69 швейцарських франків та пеню у розмірі 1313,94 грн. Однак стягнення додатково у якості пені 1313,94 грн. задоволенню не підлягає, оскільки дана сума, що еквівалентна 61,35 швейцарських франків , що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 850,95 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та 33,38 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 462,99 грн. - пеня за прострочення сплати процентів вже врахована у сумі заборгованості, тобто є складовою загальної суми заборгованості у розмірі 9524,69 швейцарських франків. Правових підстав для повторного стягнення пені не має. Отже, вимога в цій частині задоволенню не підлягає. За таких обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач-1, в порушення умов кредитного договору від 14.12.2006 року та в порушення ст.526 ЦК України, не виконав свої зобов'язання перед позивачем по поверненню Кредиту, позовні вимоги позивача в цій частині слід задовольнити частково, стягнувши з нього заборгованість у розмірі 9524,69 швейцарських франків. Вирішуючи позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки суд виходить з наступного. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 33 та статті 39 Закону № 898-ІV передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до умов іпотечного договору, укладеного між сторонами, іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки в таких випадках: в разі невиконання боржником основного зобовязання; у разі виконання або неналежного виконання іпотекодацем умов іпотечного договору; (п.п. 2.1.1, 2.1.2 іпотечного договору). Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснене іпотекодерджателем на підставі рішення суду, виконавчого напису або виконавчого напису нотаріуса або застереження про задоволення вимоги Іпотекодержателя (пункт 4.2 іпотечного договору). Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що значена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 2 ст. 590 Цивільного кодексу України передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 12 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.1, 4.2. Договору іпотеки у разі порушення будь-якого зобов'язання за договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за Договором іпотеки, Банк має право на звернення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов Договору іпотеки та інших підстав, передбачених законодавством України. Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 3 червня 2014 року № 1304-VII не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.144-147) [PERSON], код [NUMBER] має у власності житловий будинок з надвірними спорудами в с.Матійово, вул.Шевченка, 89 Виноградівськогог району, який є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 14 грудня 2006 року та 1/5 частину трикімнатної квартири загальною площею 68 м.кв., що заходиться за адресою Закарпатська обл., м.Виноградів, вул.Корятовича, буд.№ 15, кв. №15. Крім цього, згідно довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №3136 від 05.09.2014 р. [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [INFO] (а.с.61). З огляду на те, що відповідач [PERSON] має у власності інше нерухоме житлове майно 1/5 частини трикімнатної квартири за адресою Закарпатська обл., м.Виноградів, вул.Корятовича, буд.№ 15, кв. №15, фактично у зазначеній квартирі зареєстрована, положення Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 3 червня 2014 року № 1304-VII на даний випадок не поширюються. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 1321,13 гривень судового збору (а.с.1), а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з Відповідачів солідарно. Крім цього позивачем під час розгляду справи було уточнено позовні вимоги, згідно яких просив стягнути заборгованість у розмірі 9524,69 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 р. становить 132112,61 грн. та 1313,94 грн. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1321,13 грн., що становить 1% від 132112,61 грн. При уточненні позовних вимог доказу про сплату судового збору за збільшення позовних вимог позивачем суду не надано. Приймаючи до уваги, що у задоволенні вимоги про стягнення 1313,94 грн. відмовлено, судовий збір у розмірі 1% від вказаної суми, що становить 13,14 грн. підлягає стягненню з позивача на користь держави.

Outcome: partial