Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та на земельні ділянки, а саме: земельну ділянку загальною площею 2,2340 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; земельну ділянку загальною площею 0,2100 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Євинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; земельну ділянку загальною площею 0,1300 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Євинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності; - заява за підписом сільського голови Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівській області за відсутності представника та не заперечення щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] Остерською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа відповідно до якої: -27.07.2009 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] (заява про прийняття спадщини скерована до нотаріальної контори 24.07.2009 р.). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 15.12.2016 року [PERSON] на день смерті [INFO] року проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], одна. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 09 липня 2004 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 17 травня 2004 року № 215 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,23 га, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. 15 липня 2004 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 17 травня 2004 року № 215 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,34 га, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 2,2340 га (рілля) (кадастровий номер [NUMBER]); - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,3400 га, з яких: 0,2100 га - сіножать (кадастровий номер [NUMBER]), 0,1300 га - пасовище (кадастровий номер [NUMBER]). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08 грудня 2016 року за земельними ділянками (кадастрові номери: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану вище земельну ділянку. Також, суд вважає необхідним позов в частині визнання за заповітом права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], також задовольнити з огляду на наступне. Згідно довідки, наданої виконавчим комітетом Одинцівської сільської ради від 15.12.2016 року, житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 15.04.1991 року були: [PERSON]. Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність". Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою по [ADDRESS], побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути об'єктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем [PERSON] не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], підлягають задоволенню.

Outcome: approved