Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON] про зміну розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу вони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Рахівського районного суду від 15.03. 2010 року, відповідача, як батька дитини було зобов'язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 14 частині всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для повного матеріального утримання дитини, де з кожним роком дитина потребує постійного збільшення. Донька знаходиться на її повному вихованні , якої-небуть допомоги крім сплати аліментів, відповідач на утримання доньки не надає. Тому задоволення зростаючих потреб дитини повністю залежить від її доходів. Вона ніде не працює, діяльністю, яка б приносила прибутки не займається, власного житла не має. Розмір аліментів, які сплачує відповідач складають 292-400 гривень, що є меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Їх донька [PERSON], часто хворіє, а визначений розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини. Відповідач [PERSON], являється приватним підприємцем, де його заробіток йому невідомий, будь-яких інших аліментних зобов'язань не має, тобто має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Тому, на підставі наведеного, просить суд винести рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Рахівського районного суду від 15.03. 2010 року з 1/4 частки від усіх видів заробітку в тверду грошову суму в розмірі 1000 гривень, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до моменту досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав. В ході розгляду надав суду заперечення відповідача [PERSON] на позовну заяву. Згідно поданого заперечення, відповідач [PERSON] позов не визнає з наступних підстав. Рішення суду про стягнення з нього аліментів він виконує сумлінно, а доводи позивачки про те, що він приховує свій дохід є неправдивими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки в період з 15.03. 2010 року по 01.04. 2013 рік він працював інженером з інвентаризації КП "Рахівське міське БТІ" Рахівської міської ради та отримував заробітну плату згідно штатного розпису. У зв'язку із початком з 01.01. 2013 року реформи "БТІ", підприємство, на якому він працював перестало існувати, що в свою чергу зумовило виникнення заборгованості по заробітній платі та стало причиною несвоєчасної виплати аліментів. Тому, він 01.04. 2013 року був змушений звільнитися та розпочав приватну діяльність, зареєструвавшись як фізична особа - підприємець. Оскільки він є підприємцем, то його дохід не є мінливим. Вказує, що будь-якої заборгованості по сплаті аліментів у нього не має а, розмір аліментів, який він сплачує не є меншим від прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Станом на сьогоднішній день, його сім'я складається з дружини та її неповнолітньої доньки, а на його утриманні також є його мати - [PERSON], яка є непрацездатною, нещодавно перенесла важку операцію та потребує постійного лікування. На підставі наведеного, просить прийняти до уваги дане заперечення та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов"зані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Судом встановлено, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 березня 2010 року зобов'язано відповідача, [PERSON] сплачувати в користь позивачки [PERSON], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу відповідача), щомісячно, починаючи з 17 січня 2011 року до досягнення дітьми повноліття Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03 вересня 2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Аліментні зобов'язання існують, як правило, протягом тривалого часу, у зв'язку з чим матеріальне становище і сімейний стан особи, яка зобов'язана надавати утримання дитини, та особи, яка одержує аліменти, може змінюватися (покращуватися або погіршуватися). Враховуючи, що матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я зазначених у законі осіб протягом аліментного зобов'язання можуть змінюватися, стаття 192 СК України передбачає можливість збільшення або зменшення розміру аліментів. Так, відповідно до ч.1 цієї статті, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Абзацами 3, 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. З урахуванням цієї норми Закону позивачка не надала суду правових доказів на підтвердження факту погіршення свого матеріального становища чи матеріального становища дитини. Натомість позивачкою надано довідки виконавчого комітету Рахівської міської ради № 346 та № 347 від 24.01.2014 року та акт обстеження її матеріально-побутових умов від 23.01.2014 року, з яких слідує, що позивачка має на утриманні свою дочку - [PERSON], ніде не працює, стабільних доходів не має, отримує аліменти на утримання дитини в розмірі 300 гривень. Проте з вище наведеного суд не вбачає зміну матеріального стану позивачки, зокрема в бік його погіршення, оскільки таке матеріальне становище позивачки було і на момент винесення 15 березня 2010 року рішення по справі № 2-85/10 про стягнення аліментів з відповідача [PERSON]. Виписка з медичної книжки, свідчить про те, що дитина хворіє на кон"юктивіт та перебуває на "Д" обліку в офтальмолога. Поряд з цим позивачкою не надано жодних доказів понесених додаткових витрат на лікування дитини. Окрім того, позивачкою також не надано суду доказів про те, що у відповідача змінилися матеріальні або сімейні обставини в кращу сторону, або покращився стан його здоров'я. При цьому судом, з доказів наданих відповідачем встановлено, що сімейний стан відповідача з дня винесення рішення про стягнення з нього аліментів змінився, оскільки на його утриманні перебувають інші особи, зокрема [PERSON], [INFO] та дружину [PERSON]. Крім того, рішенням Рахівського районного суду від 18.12. 2013 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, у позові було відмовлено, таким чином, дана справа вже була предметом судового розгляду. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачкою не наведено в силу ст. 60 ЦПК України, обґрунтованих доказів погіршення свого матеріального становища та покращення матеріального стану відповідача, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed