Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищеозначеним позовом до вказаного відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнила, підтримала і пояснила, що [PERSON] є власником земельної ділянки 4,54га, розташованої на території Новопокровської сільської Ради.Право власності на цю земельну ділянку посвідчене державним актом. 01.06.2008 року за № 206 вона уклала договір оренди з відповідачем строком на 5 років, зареєстровано договір 03.08.2009 року. Згідно з п.10 цього договору орендна плата повинна виплачуватися щорічно у строк до 01 жовтня в розмірі 3% від вартості земельної ділянки. Щорічно відповідач виплачував їй орендну плату в повному розмірі, однак до 01 жовтня 2014 року їй орендну плату не виплатив, заборгувавши орендну плату за період з 03.08.2013 року по 03.08.2014 року. Вважає,що відповідач повинен виплатити їй орендну плату відповідно до ст.15 Закону України "Про оренду землі" та умов договору 3% від вартості земельної ділянки з урахуванням індексації вартості землі,що становить 3151 грн 25 коп та пеню 0,2% несплаченої вчасно суми за кожен день прострочення 5,92 грн та на підставі вимог ст.625 ЦК України 3% річних від простроченої суми,що становить 2,40 грн по час розгляду справи в суді. Позовні вимоги просила задовольнити повністю,стягнути з відповідача заборгованість 3151 грн 25 коп. та штрафні санкції, понесені судові витрати. Представник відповідача Граф А.С. позов визнала частково і пояснила, що 29.12.2014 року сплачено позивачу 1061 грн. 30 коп орендної плати за 2014 рік, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити, оскільки нарахування по договору оренди №206 відбулося згідно бухгалтерських відомостей в вересні за умовами договору від 03 серпня 2014 року відповідно за 7 повних місяців та 3 дні, а не за повний рік. Орендна плата, що обрахована в позовних вимогах не відповідає договору. Застосування коєфіцієнту 1756 для сільгоспвиробників, які знаходяться на спеціальному режимі оподаткування прямою нормою закону не перебачено, а можливо лише за згодою сторін при підписанні додаткової угоди. Не заперечувала проти задоволення вимог про стягнення штрафних санкцій у виді пені і 3% річних, оскільки виник спір і позивач умисно не отримала нараховану орендну плату,однак слід було їй направити орендну плату поштовим переказом. Залучена до участі у справі в якості спеціаліста відділу земельних ресурсів [PERSON] суду пояснила, що в разі зміни грошової оцінки землі внаслідок застосування коефіцієнта індексації необхідно змінювати розмір орендної плати. Складається додаткова угода і відбувається перерахунок орендної плати. В такому разі орендарі повинні складати проект зміни до умов договору. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є донькою позивача і отримувала за довіреністю її орендну плату. В 2014 році матері нарахували оренду плату невірно, тому вона відмовилася її отримати. Вислухавши пояснення представників сторін, свідка, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступних висновків, що предметом спору є вимога про отримання орендної плати за договором оренди земельної ділянки з врахуванням змін коефіцієнту грошової оцінки землі та стягнення штрафних санкцій за порушення цього зобов"язання. Виниклі правові відносини є земельно-правовими і регулюються нормами Земельного Кодексу України,Законом України "Про оренду Землі". Постановою КМУ від 31 жовтня 2011 року №1185 "Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів",ст.625 ЦК України та договором оренди,укладеним між сторонами і означеним вище. Згідно з вищеозначеними вимогами приведеного законодавства і підставами,які регулювали договірні відносини, а саме ст.93 Земельного Кодексу, відносини,що пов"язані з орендою землі,регулюються Законом "Про оренду землі","Про плату за землю". Відповідно до вимог ст.18 Закону "Про оренду землі" договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Ст.17 Закону "Про оренду землі передбачається, що термін дії договору визначається за угодою сторін, за ст.21 - що орендна плата за користування земельними ділянками переглядається за згодою сторін. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до державного акту [PERSON] належить право приватної власності на землю в розмірі 4,54 га в межах земель Н-Покровської сільської Ради. Згідно з договором оренди від 01.06.2008 року №206 [PERSON] надала орендарю ПП "Космополія" в оренду належну їй земельну ділянку строком на 5 років. До 01.06.2013 року. Державна реєстрація договору відбулася 03.08.2009 року. Відповідно до ст.9 Договору орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі і становить 1731 грн або 2 тонни зерна/за згодою сторін/Ціна соломи становить 100 грн за 1 тн. За ст. 10. орендна плата сплачується у строк до жовтня місяця. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними відомостями,з підписанням про отримання. Згідно п. 11 розмір орендної плати переглядається 1 раз у 2 роки у разі зміни умов господарювання,передбачених договором, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами. В інших випадках, передбачених законом,за п.12.у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором,справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Як передбачено п. 34 Договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору, спір роз"вязується у судовому порядку. За п.41 Договору сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання зобов"язань за цим договором, якщо доведено, що це порушення сталося не з їх вини. Вирішуючи спір про стягнення орендної плати за договором з урахуванням коефіцієнту індексації, суд приходить до висновку, що договором, який укладений між сторонами, або діючим на час виникнення правових відносин законодавством, не передбачене автоматичне нарахування орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації. Як вбачається з наведеного вище тексту договору про внесення змін до договору оренди щодо орендної плати мала складатися додаткова угода. Згідно прикладу судової практики Верховного Суду України з означеного питання, рішення колегії судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20.02.2008 року /Вісник Верховного Суду України №1 /101/2009 рік стор.8 -обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється на підставі договору оренди. Урахування індексів інфляції можливе лише у тому випадку, коли така умова була передбачена договорами оренди. Оскільки сторони досягли домовленості щодо орендної плати в розмірі 1731 грн або 2 тонни зерна/за згодою сторін/ та не передбачили обов"зку її індексації, слід виходити з умов договору оренди сторін, який не суперечить Закону №2535Х11.Вимоги цього Закону стосовно щорічного уточнення грошової оцінки землі на коефіцієнт індексації відповідно до постанови КМУ і встановлення орендної плати в розмірі не меншому ніж розмір земельного податку, обов"язкові для суб"єктів договорів оренди земельної ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, орендна плата за які централізується на спеціальних бюджетних рахунках, розподіляється та використовується відповідно до цього Закону і не є обв"язковими для угод інших суб"єктів землекористування. Із долученої до матеріалів справи відомості видачі орендної плати за оренду земельної ділянки у 2013 році вбачається,що [PERSON]отримала орендну плату у розмірі 1794 грн 56 коп. Як встановив суд, і не заперечується представником [PERSON] - [PERSON] під час розгляду спору судом 29 грудня 2014 року відповідач сплатив орендну плату позивачу за певний період 2014 року. Безпідставними є доводи позивачки про те, що орендна плата має сплачуватися орендарем у розмірі більшому, ніж це передбачено умовами договору, оскільки зазначене не підтверджене належними та допустими доказами, адже зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Сторонами не заперечується, що зміни в умови договору не здійснювалися у спосіб, визначений договором. Посилання позивача на Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, як на підставу для збільшення розміру орендної плати є безпідставним, так як договором не передбачено внесення змін в умови договору в односторонньому порядку і крім того за умовами договору розмір орендної плати не залежить від показників нормативної грошової оцінки землі. Суд приходить до висновку,що орендна плата [PERSON] за 2014 рік має визначатися з урахуванням фактичного користування ПП "Космополія" землею за 7 місяців та 3 дні і тому складає 1061,30 грн. Таким чином позовні вимоги про стягнення орендної плати на користь [PERSON] у розмірі 3151 грн 25 коп. підлягають відхиленню. Однак орендна плата позивачем за 2014 рік отримана 29.12.2014 року, в той час як п.10 договору передбачено,що строк виплати становить до жовтня місяця. Вказаними умовами визначається, що обов"язок по своєчасній сплаті орендної плати покладається саме на орендаря. П.12 договору передбачено,що у разі невнесення орендної плати у строк визначений договором справляється пеня у розмірі 0,2% за кожний день прострочення. Таким чином за період з 01 жовтня 2014 року підлягає стягненню з відповідача пеня за несвоєчасну виплату орендної плати у сумі 191,03 грн. /1061,30х0,2%х90дн/. Ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних. Отже на користь позивача підлягає стягненню 3% річних 7,85грн /1061 грн.х3%:365днх90дн/ Таким чином слід позовні вимоги в цій частині задоволити і стягнути з відповідача на користь позивача суми, обраховані судом. Судові витрати, понесенні позивачем повинні бути відшкодовані відповідачем пропорційно до задоволення позовних вимог. Оскільки задоволено позовні вимоги частково на суму 198 грн 88 коп., судовий збір, за які становив би суму 243 грн 60 коп, то ці витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved