Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

14.05.2015року позивач [PERSON] звернулась до Краснолиманського міськсуду з позовом до відповідача Донецького національного медичного університету ім.М.Горького про розірвання договору на навчання та стягнення оплати за навчання (а.с. 2-4). У судове засідання позивач [PERSON] не з*явилась, просить цивільну справу розглянути в її відсутності, позов задовльнити, про що надала до суду відповідну заяву (а.с.22). Представники відповідача Рубльова М.В., Цариценко А.Ю., діючи за довіреністями (а.с. 27-30), позовні вимоги позивача не визнали просять відмовити в задовленні позову. Дослідивши зібрані у справі докази, вислухавши представників відповідача, всебічно і повно з*ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. ст. 509, 524, 533, 526, 652 ЦК України та положеннями цивільно-процесуального закнодавства. Судом встановлено, що 08.09.2010року між позивачем та відповідачем укладено Договір на навчання у Донецькому національному медичному університеті ім.М.Горького. Згідно умов договору п.1.1 відповідач приймає на себе зобов*язання щодо організації платного навчання позивача за спеціальністю "лікувальна справа" на рівні державних стандартів України (а.с.6). Відповідно до п.п. 5.1 та 5.2 договору порядок оплати за навчання здійснюється в національній валюті України по курсу Національного Банку України на день оплати та розмір оплати, починаючи з 01.09.2010року до закінчення навчання не змінюється і складає 3 300 доларів США за кожний рік навчання (а.с.7). 07.12.2012року та 26.02.2013року позивачем [PERSON], за квитанціями № к 111/7/12 та № к111/Q/74, відповідно, через відділення № 0499 ПАТ "Надра" м. Донецьк, на рахунок відповідача ДОННМУ ім М.Горького, сплачено за навчання: 2014-2015рр - 23 979грн, 2015-2016рр - 23979грн (а.с. 9,10), що на час сплати відповідало 6 600 доларів США ( тобто, по 3 300доларів США за кожний навчальний рік). Стаття 509 ЦК України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тобто, до початку навчального 2014-2015рр позивач та відповідач, відповідно до вимог цивільного законодавста України та Договору про навчання від 08.09.2010року, укладененого між сторонами, умови договору виконували та не порушували. Пунктами 61. та 6.2 Договору на навчання визначено, що ні одна із сторін договору не буде нести відповідальність за повне, або часткове невиконання будь-якого із своїх обов*язків за вказаним договором, якщо таке невиконання буде наслідком обставин непереборної сили, виниклої після укладання договору, внаслідок подій надзвичайного характеру, які сторона не могла ні передбачити, ні запобігти розумними мірами. До обставин непереборної сили належать події, на які сторона не могла вплинути та за виникнення яких не несуть відповідальність наприклад, землетрус, наводнення, пожежа, а також війна, війскові дії, блокада, страйк, урядові постанови, або розпорядження державних органів. Указом Презитента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р, "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014р № 405/2014 розпочато антитерористичну операцію на території Донецької області (а.с.46). Донецький національний медичний університет ім.М.Горького, відповідно до Статуту, підпорядкований Міністерству охорони здоров*я України. Згідно Указу Президента України від 14.11.2014р № 875/2014 "Про рішення Ради нацианальной безпеки і оборони України від 04.11.2014р "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", п.3 КМ України від 07.11.2014 № 595 "Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємставам і організаціям Донецької та Луганської областей", наказу Міністерство охорони здоров*я України від 21.11.2014р № 876, проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей було змінено юридичну адресу Донецького національного медичного університету ім.М.Горького, до завершення антитерористичної операції на вказаній території. Донецький національний медичний університет ім.М.Горького тимчасово проводить свою діяльність на базі Краснолиманського медичного коледжу ім. М. Горького за адресою: м. Красний Лиман, вул. Кірова,27 (а.с. 43-45, 47-48, 55, 56). 01.12.2014року Донецький національний медичний університет ім.М.Горького почав свою діяльність на території підконтрольній українській владі, а з 03.02.2015року, відповідно до Наказу ректора № 13 від 03.02.2015 року, в університеті почався учбовий процес (а.с.49-54). Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач умови договору не порушував. При з*ясуванні фактів, з якими закон пов*язує зобов'язання в іноземній валюті, слід виходити з вимог Констиуції України, а також цивільного законодавства, які визначають порядок вчинення правочинів. Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Незважаючи на те, що ч.2 ст. 524 ЦК України дозволяє сторонам визначити горошовий еквівалент зобов*язання в іноземній валюті, але відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов*язання має бути виконане у гривнях, а використання іноземної валюти під час здійснення розрахунків на території України за зобов*язаннями допускається лише у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. В даних правовідносинах такий порядок не встановлено. Положеннями договору, укладеного між сторонами, передбачена оплата за навчання, яка здійснюється в національній валюті України по курсу Національного Банку України на день оплати, та не передбачено попередньої оплати за навчання (а.с. 7). Тобто, Договором на навчання визначено грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті Позивач добровільно здійснив у 2012р та 2013р предоплату за навчання: 2014-2015, 2015-2016 навчальні роки (а.с. 9,10). Суд вважає, що позивач [PERSON], на порушення обов*язку, передбаченого цивільно-процесуальним законодавством - ст. ст. 10, 11 ЦПК України, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сум оплати за навчання в розмірі 138 765грн (еквівалентної 6 600доларів США на день звернення з позовом за курсом НБУ) не довела, та не надала належних і допустимих доказів. Враховуючи зазначені факти суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума, сплачена [PERSON] відповідно до квитанцій № к 111/7/12 та № к111/Q/74 від 07.12.2012року та 26.02.2013року, а саме: 23979грн + 23979грн = 47 958грн. Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен з*ясувати обставини, які пов*язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - ст. 214 ЦПК. При цьому факти підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являються предметом позову. Стаття 652 ЦК України передбачає зміну або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин. Відповідно до аналізу змісту ст. 652 ЦК України розірвання договору у зв*язку з істотною зміною обставин допускається за наявності всіх чотирьох обов*язкових умов: у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Позивач [PERSON] є громадянином іншої держави - Туркменістану. На теперішній час на території Донецької області (безпосередньо в м. Донецьку) проводиться антитерористична операція. Зміна обставин ( місцезнаходження університету, інший порядок навчання) є істотною. Суд вважає, що якби позивач могла передбачити зазначені обставини, вона б не уклала договір. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання договору на навчання, який укладено 08.09.2010року між нею та Донецьким національним медичним університетом ім.М.Горького є законними, обгрунтованими, та підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним витрат підлягають задоволенню. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial