Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що він є громадянином України, про що свідчить Свідоцтво про народження [NUMBER] від 23.02.2005 року. 27.06.1996 року заявник був засуджений Ірпінським міським судом Київської області за ст. 94, 206 ч.2., 22, ч.1, 42 КК України (1960 року) до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 30.05.2005 року заявник був звільнений умовно достроково, що підтверджується довідкою Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ № 1818938 від 21.10.2011 р. та довідкою Державного департаменту України з питань виконання покарань № 001497 від 30.05.2005 р. Заявник зазначає, що оригінал належного йому паспорта громадянина України зберігався в матеріалах судової справи в Ірпінському міському суді Київської області, однак у ніч з 26 на 27 травня 2004 року в архіві та приміщені суду сталась пожежа і справа по обвинуваченню [PERSON] була втрачена, що підтверджується довідкою Іріпінського міського суду Київської області. Заявник вказує, що факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується також: - довідкою Ірпінського комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Ірпінь» від 15.02.2012 року № 265, відповідно до якої [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. З 27.11.1965 року по 18.08.1994 рік він проживав за адресою: [ADDRESS]. - актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 11.02.2012 року, з якого вбачається, що [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з моменту народження [INFO] по 18.08.1994 рік. Таким чином, заявник вважає, що ним доведено факт постійного проживання на території України з 1964 року по 1994 рік включно, зокрема і станом на 24 серпня 1991 року. Встановлення факту постійного проживання на території України заявнику необхідно для підтвердження свого громадянства та легітимності видачі паспорта громадянина України. У зв'язку з вищевикладеним просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO] на території України станом на 24 серпня 1991 року. В судове засідання заявник не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. До суду від заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити. В судове засідання заінтересована особа Відділ державної міграції при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради свого представника не направив, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.02.2005 року [PERSON] народився в Україні у м. Ірпінь Київської області. 27.06.1996 року [PERSON] був засуджений Ірпінським міським судом Київської області за ст. 94, 206 ч.2., 22, ч.1, 42 КК України (1960 року) до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 30.05.2005 року [PERSON] був звільнений умовно достроково, що підтверджується довідкою Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ № 1818938 від 21.10.2011 р. та довідкою Державного департаменту України з питань виконання покарань № 001497 від 30.05.2005 р. Оригінал належного [PERSON] паспорта громадянина України зберігався в матеріалах судової справи в Ірпінському міському суді Київської області, однак у ніч з 26 на 27 травня 2004 року в архіві та приміщені суду сталась пожежа і справа по обвинуваченню [PERSON] була втрачена, що підтверджується довідкою Іріпінського міського суду Київської області. З довідки Ірпінського комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Ірпінь» від 15.02.2012 року № 265 встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. З 27.11.1965 року по 18.08.1994 рік він проживав за адресою: [ADDRESS]. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 11.02.2012 року встановлено, що [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з моменту народження [INFO] по 18.08.1994 рік. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до Указу Президента України від 27 березня 2001 року "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України на певний час. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 15.12.2017 року не здійснювалось.

Outcome: approved