Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

У липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позові зазначив, що з 15 грудня 2012 року по жовтень 2016 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . В квітні 2016 року відповідачка пішла з сім"ї, залишивши дитину з ним та виїхала до м.Снігурівка, де влаштувалася на роботу і не повернулася. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року з відповідачки стягнуто на його користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З квітня 2016 року відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. А саме не відвідує доньку ані вдома, ані в дитячих закладах, не спілкується з нею, не цікавиться дитиною, її розвитком, станом здоров"я, успіхами та проблемами, жодного разу не поздоровила з днем народження, не купувала іграшки або інші подарунки, не проявляє жодного інтересу до доньки, що негативно впливає на дитину, оскільки вона позбавлена можливості спілкуватися з матір"ю та придбавати життєвий досвід від такого спілкування. Крім того, відповідачка не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, аліменти жодного разу не сплачувала, внаслідок чого має заборгованість в сумі 47635,88 грн. З метою залучення відповідачки до належного виховання дитини, він звертався до служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації, але жодних змін з боку відповідачки до дитини не відбулося. Розпорядженням голови Снігурівської райдержадміністрації від 15 лютого 2017 року місце проживання дитини визначено з батьком. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позбавити відповідачку батьківських прав щодо доньки. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно. Позивач [PERSON] подав суду письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи (вх. № 985/20-вх. 14.02.2020). Представник третьої особи органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Мельник В.В. також подала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги позивача підтримала та надала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем проживання, яку вручено особисто. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2012 року, який розірвано заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2016 року. Рішення суду набрало законної сили 18 жовтня 2016 року (а.с.6). Від вказаного шлюбу, [INFO] в них народилася донька [PERSON] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про її народження серії [NUMBER] , виданого повторно 31 серпня 2016 року Снігурівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, на підставі актового запису №6 від 04 березня 2019 року, складеного виконавчим комітетом Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5), актовим записом про народження та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.32-34). Дитина проживає разом з батьком [PERSON] за адресою по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім"ї позивача, виданої виконавчим комітетом Афанасіївської сільської ради 16.05.2019 року за №608 (а.с.12). Крім того, розпорядженням Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 15.02.2017 року № 93-р "Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] ", також визначено місце проживання дитини з батьком [PERSON] (а.с.9). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року з відповідачки на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2016 року і до повноліття дитини (а.с.54). За даними довідки Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відповідачка має заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів на утримання дитини, яка станом на 01.07.2019 року становить 47635,88грн. Аліменти на дитину, з дня пред"явлення виконавчого документу до виконання, мати жодного разу не сплачувала (а.с.7-8). Відповідачка була зареєстрована за адресою позивача в [ADDRESS] , але з 30 квітня 2016 року за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується довідками виконавчого комітету Афанасіївської сільської ради №605 від 04.05.2017 року, та №607 від 16.05.2019 року (а.с.10, 11) та актом депутата Афанасіївської сільської ради Шапір С.В. від 27.05.2019 року (а.с.13). Тому провести обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачки за вище вказаною адресою та надати характеристику на неї сільська рада не має можливості, відповідно до довідки №540 від 30.08.2019 року (а.с.38). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2019 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] , належного позивачу. Рішення суду набрало законної сили 05.12.2019 року (а.с.72). Як встановлено під час судового розгляду, відповідачка [PERSON] проживає фактично за адресою в [ADDRESS] , створила нову сім"ю з іншим чоловіком [PERSON] , де народила двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно наданої характеристики міським головою Снігурівської міської ради Голоблею Л. від 06.09.2019 року, відповідачка за фактичним місцем проживання характеризується посередньо, веде нормальний спосіб життя, доглядає дітей до 3-х років, живе за рахунок державної соціальної допомоги за зарплатні співмешканця. Ввічлива, спокійна, врівноважена. Алкоголем не зловживає, наркотичні засоби не вживає. Скарг від сусідів до міської ради не надходило (а.с.43). При проведенні обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачки встановлено, що остання проживає разом зі співмешканцем [PERSON] та двома дітьми донькою [PERSON] , [INFO] , та сином [PERSON] , [INFO] в квартирі співмешканця за адресою [ADDRESS] . [PERSON] [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] в с.Афанасіївка та навчається в Юріївській ЗОШ І-ІІІ ст. В квартирі є електрика та водопостачання. Опалення електрокаміном. Санітарно-гігієнічні умови в нормі. Є необхідні меблі: 2 ліжка, шафа для одягу, тумба, кухонний стіл, кухонні шафи. З побутової техніки: телевізор, холодильник, газова плита, пральна машинка. Сім"я забезпечена продуктами харчування. Для дітей є іграшки, одяг, дитячий візок, ходунки. Засобами гігієни забезпечені (а.с.44). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду показали, що відповідачка, яка є матір" ю , ніякої участі у вихованні доньки більше трьох років взагалі не приймає, навіть не телефонує та не вітає з днем народження, дитиною опікується лише її батько та бабуся. За повідомленням в.о.директора Снігурівського районного центру СССДМ Ушакової А. від 30.08.2019 року №242, гр. [PERSON] під соціальним супроводом не перебувала (а.с.37). У висновку органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області № 2 від 24.01.2019 року визнано за доцільне та таке, що відповідає інтересам дитини, позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожен із зазначених факторів має місце по відношенню до доньки відповідачки. Вона самоусунулася від виховання та утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Під час розгляду справи у суді відповідачка зазначені обставини не заперечила, відзиву не надала, виявила байдужість до долі дитини, виконувати батьківські обов"язки бажання не виявила, до суду жодного разу не з"явилася. Така поведінка матері є винною по відношенню до дитини. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою своїх батьківських обов"язків по відношенню до дитини. З огляду на наведені обставини, суд визнає її поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На прохання позивача суд не стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved