Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

11.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в твердій грошовій сумі 6000 грн. щомісячно на утримання сина, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, та витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 23.11.2012 року. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що [PERSON] здоровий, працездатний, займається підприємницькою діяльністю, непрацездатних батьків не має, аліменти нікому не сплачує, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться, але не надає матеріальної допомоги сину, через що позивач з дитиною знаходиться в скрутному матеріальному становищі, угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Ухвалою судді Золочівського районного суду Харківської області від 30.03.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Відповідач, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, зазначив, що проти задоволення позовних вимог в повному обсязі заперечує, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов частково, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначає, що позовні вимоги від визнає частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в іншій частині позовні вимоги він не визнає з огляду на наступне. Відповідач зазначає, що батьки мають рівні обов`язки з утримання дітей, до позову не додано жодного документу, що підтверджували б доходи позивачки і неможливість надання нею дитині утримання та/або підтвердження постановки на облік у службу зайнятості. Запропонований до сплати добровільний розмір аліментів був позивачем визначений, виходячи з того, що на таку суму він в будь-якому випадку надасть відповідне утримання своїй дитині, навіть під час відсутності будь-якого сталого доходу протягом певного часу. У зв`язку із впровадженням карантинних заходів він взагалі не має доходу, не працює. Чи зможе утримати свою справу як ФОП після карантину - ще не знає. Є передумови для неможливості в подальшому здійснення ним підприємницької діяльності, в тому числі в умовах карантину, пошуку нових джерел існування. З січня 2020 року він постійно утримує родину, щомісяця перераховуючи на картку дружини кошти в розмірі 2000,00 грн. Проти стягнення з нього витрат на адвоката заперечує в повному обсязі. Вважає витрати на адвоката не підтвердженими належними доказами, не співмірними із заявленими вимогами, сутністю та складністю справи та бажання покласти на нього як відповідача додатковий тягар. Позивачкою [PERSON] надано відповідь на відзив з якої вбачається, що позивачка повністю не згодна із обставинами, викладеними у відзиві на позовну заяву, зазначає, що її син знаходиться на її утриманні, зазначене відповідачем не спростовано. На утримання сина вона щомісячно витрачає приблизно 8000,00 грн. І ця сума дозволяє її придбати тільки необхідне, в більшості обмежуючи потреби дитини. В дійсний час вона працює прибиральницею в Харківській загальноосвітній школі №68, отримує заробітну плату. Звертаючи увагу не негативну економічну ситуацію в країні, та вказуючи на зниження свого доходу, відповідач свідомо ігнорує той факт, що така ситуація вплинула не лише на нього (як йому здається), а на усіх. А більш за все - на незахищені верстви населення, і в тому числі - на матерів, які самостійно виховують і утримують своїх дітей за відсутності необхідної допомоги від колишніх чоловіків. Таким чином вона заперечує проти визначення аліментів в розмірі, на який погоджується відповідач. І наполягає на стягненні саме 6000,00 грн. Щомісяця. Також просить покласти на відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн., так як вважає ці витрати підтвердженими належними та достовірними доказами, а суму- співмірною заявленим вимогам, сутністю та складністю справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1497 (а. с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.01.2013 року подружжя від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , де відповідач вказаний батьком, а позивачка - матір`ю. (а. с. 6). Згідно інформації №673 від 20.12.2019 року Великорогозянський старостинський округ інформує, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована в [ADDRESS] і має на своєму утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно дублікатів квитанцій №Р24173430442С83642 від 28.01.2020 року, №Р24А194135892С28652 від 12.02.2020 року, №Р24А272273733С93158 від 31.03.2020 року [PERSON] перераховано кошти в сумі 2000,00 грн. щомісяця на ім`я [PERSON] (а.с.25,26,27). Згідно довідки №87/04-08/20 від 14.04.2020 року виданої директором ХЗОШ №68 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно працює у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступеню №68 Харківської міської ради Харківської області на посаді прибиральниці службових приміщень (як основний працівник) з 03 лютого 2020 року (наказ №15к/тс від 31.01.2020) по ХЗОШ №68 по теперішній час (а.с.37). Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою зазначає, що їх з відповідачем дитина мешкає з нею, і відповідачем ця обставина не спростована. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в судовому порядку. Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років на місяць становить: із 1 січня - 2218 гривень, із 1 липня - 2318 гривень, із 1 грудня - 2395 гривень. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів та позовних вимог, суд виходить з того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час розгляду справи складає 1109,00 грн., відповідачем частково визнаний позов в твердій грошовій сумі - 2218 грн. Враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлений мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України), суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів частково задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2218 грн., з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини. Даний розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини семи років, на момент ухвалення рішення, враховуючи, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків та з урахуванням наданих до суду доказів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивачем до матеріалів справи додано квитанцію до прибуткового касового ордеру №36 від 23.12.2019 року прийнятий від [PERSON] за надання правової допомоги по угоді від 23.12.2019 року, на суму 2000,00 грн, саму угоду а також надано розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу згідно вказаної угоди на загальну суму 2000,00 грн.(а.с.8а,9, 10). Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 310,80 грн., та на користь позивача витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 740,00 грн.

Outcome: partial