Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

11 січня 2021 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 18.09.2019 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито картковий рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та надано у користування кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 15000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 11 листопада 2020 року в сумі 18850,77 гривень, яка складається з: 14725,51 гривень - заборгованість за тілом кредита, 4125,26 гривень, заборгованість за простроченими відсотками. 29 січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів обгрунтувала тим, що 18.09.2019 року вона звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання картки для виплат, оператор Банку разом із карткою для виплат № [NUMBER] видала їй картку "Універсальна" № [NUMBER] , де було встановлено кредитний ліміт 15000 грн., з оговоркою, що це є обов`язкова умова Банку. Банком самостійно встановлено кредитний ліміт 15000,00 грн. Нею було підписано лише анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг. Жодних письмових розпоряджень АТ КБ «ПриватБанк» на списання 15000,00 грн. з картки "Універсальна" № [NUMBER] нею не надавалися. Картку не активувала, смс з пін-кодом видалила. 07.03.2020 року у неї було викрадено мобільний телефон моделі "Самсунг Галакси s10e", придбаний 30.12.2019 року, у якому було дві сім-карти мобільних операторів Київстар [NUMBER] та ЮМС [NUMBER] . На вказаному мобільному телефоні був встановлений мобільний додаток "Приват24". Того ж дня, 07.03.2020 року з картки "Універсальна" № [NUMBER] було несанкціоноване списання коштів у розмірі 14876,52 гривень + залишок у розмірі 123,48 гривнь, який Банк списав самостійно = 15000,00 гривень, невідомими особами з електронного банківського рахунку через мобільний додаток "Приват24". 07.03.2020 року приблизно з 13:30 год. до 14:00 год. вона звернулась до магазину "Київстар" за адресою: [ADDRESS] , щоб відновити сім-карту оператора Київстар [NUMBER] , двічі зверталась щодо письмового підтвердження інформації про відновлення сім-карти, та їй було відмовлено в наданні такої інформації. Крім того, того ж дня 07.03.2020 року за телефоном гарячої лінії Банку "3700" вона повідомила Банк про шахрайські дії та просила блокувати як свою картку так і картку особи, на рахунок якої було здійснено переказ коштів Банку, також нею було повідомлено про злочин на гарячу лінію "102", також звенулась з письмовою заявою у Дніпровське відділення поліції ГУНП у Дніпропетровській області із заявою про вчинення двох кримінальних правопорушень. 13.03.2020 року внесено заяву про злочин до ЄДРДР і присвоєно номер кримінального провадження № 12020040030000564 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК УКраїни, на сьогодні досудове розслідування триває. Того ж дня, тобто 13.03.2020 року нею до АТ КБ «ПриватБанк» було подано заяву про незаконне списання коштів з кредитного рахунку № [NUMBER] на суму 15000,00 грн; про проведення службового розслідування щодо незаконного списання коштів; про списання з неї заборгованості у розмірі 15000,00 гривень. Листом від 26.03.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» їй було повідомлено про неможливість повернення коштів, оскільки переказ коштів було здійснено шляхом створення платежу в системі Приват-24, під її авторизацією. 23.03.2020 року та 02.03.2020 року вона зверталась до банку з проханням повідомити інформацію щодо особи, на ім`я якої було переведено кошти, щоб передати до поліції, однак відповіді Банку не містять жодної конкретної дії, які направлені на проведення розслідування та захиту своїх клієнтів. 30.10.2020 року вона повторно звернулась до Банку з листом-претензією до АТ КБ «ПриватБанк» де виклала свою позицію стосовно дотримання договору та пропонувала обмежитись досудовим регулюванням питань між ними, та відповіді не отримала. Вказувала на те, що не вчиняла розпорядження щодо списання/перерахунку коштів, та не вчиняла будь-які інші дії що могли б призвести до списання грошових коштів з її рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). У з`язку з чим просить відмовити повністю у первісному позові Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у розмірі 18850,77 грн. станом на 11.11.2020 року, де 14725,51 грн. заборгованість за тілом кредита; 4125,26 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати у розімірі 2102,00 грн. Крім того просить зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за кредитною карткою № [NUMBER] ( [NUMBER] ) процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, та їх скасування, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) 07.03.2020 року, та зобов`язати АТ КБ "ПриватБанк" відновити залишок коштів на картковому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) станом на 07.03.2020 року до проведення спірних операцій з нею. Представник позивача за первісним позовом, представник відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутності представника Банку. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про стягнення з неї заборгованості, просила відмовити у вказаному позові в повному обсязі. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі з мотивів наведених у ньому. Суд, заслухавши відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом, повно та всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як встановлено в судовому засіданні 18.09.2019 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана відповідачем заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір і згода на це засвідчена 18.09.2019 року підписом [PERSON] в анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.13-34). Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг сторони узгодили, що кредит надається на здійсненя будь-яких споживчих трат Клієнта. Трати - це будь-які списання з кредитної картки клієнта, здійснені за рахунок наданого Банком кредиту шляхом: - переказу коштів з рахунка Клієнта з метою оплати вартості товарів і послуг ( в тому числі сплати відсотків за користування кредитними коштами); - перерахування коштів зі свого рахунка на рахунки інших осіб; - отримання коштів у готівковій формі в касах банків, через банкомати; - здійснення інших операцій, передбачених договором обслуговування між Банком та Клієнтом. Відповідно до 2.1.1.2.5. Умов та Правил надання банківських послуг загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані Клієнту на умовах цього Договору. Сторони узгодили, що загальний розмір кредиту за цим Договором становить розмір кредитного ліміту, встановлений Банком Клієнту, та який за розміром не перевищує: 50 000 грн для карт "Універсальна"...При цьому Сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта в рамках розміру, зазначеного у абз.1 цього пункту, та не потребує додаткового погодження із Клієнтом. Звертаючись до суду із даним позовом, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказувало про те, що [PERSON] отримала кредитні кошти, але у встановлені договором строки зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 11.11.2020 року, згідно наданого банком розрахунку (а.с. 10) утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 18850,77 грн. станом на 11.11.2020 року, де 14725,51 грн. заборгованість за тілом кредита; 4125,26 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно інформації наданої АТ КБ "ПРИВАТБАНК" [PERSON] було оформлено кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 03/23, дата відкриття - 18.09.2019 року, що підтверджується довідкою (а.с. 12). Згідно довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про зміну умов кредитування та обслуговування картки оформленої на [PERSON] , стартом карткового рахунку є 18.09.2019 року, встановлено кредитний ліміт 15000,00 грн, 14.04.2020 року зменшено кредитний ліміт - 14876,52 грн, 27.04.2020 року зменшено кредитний ліміт - 14874,76 грн, 01.07.2020 року зменшено кредитний ліміт - 0,00 (а.с. 11). Судом встановлено, що станом до 07.03.2019 року [PERSON] не мала заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за наданим кредитом по рахунку № [NUMBER] , що підтверджується даними руху коштів по рахунку (а.с.44). Згідно виписки про рух коштів 07.03.2020 року з рахунку [PERSON] № [NUMBER] , відбувся переказ на свою картку [NUMBER] через через додаток Приват24 у розмірі 104,52 грн., також переказ на карту ПриватБанку через додаток Приват24 одержувач: [PERSON] у розмірі 104 грн., переказ на карту ПриватБанку через додаток Приват24 одержувач: [PERSON] у розмірі 11440 грн., переказ на карту ПриватБанку через додаток Приват24 одержувач: [PERSON] у розмірі 3328 грн., а також переказ зі своєї карти [NUMBER] через додаток Приват 24 у розмірі 100 грн., отже залишок після операцій склав -14876,52 грн., на який в подальшому було здійснено відповідні нарахування за кредитним договором (а.с. 44). 07.03.2020 року [PERSON] звернулась до ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою стосовно втрати мобільного телефону (а.с. 64). На підставі заяви [PERSON] від 13.03.2020 року було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄДДР під № 12020040030000564, що підтверджується витягом з ЄДРСР та відповідно до якого [PERSON] звернулась до СВ ДВП ГУГП в Дніпропетровській області з заявою про те, що 07.03.2020 року невстановлена особа таємно шляхом вільного доступу викрала майно заявниці, а саме мобільний телефон марки "Samsung" моделі "Galaxy S10e" IMEI1: [NUMBER] , IMEI2: [NUMBER] . Крім того близько 13:30 год. 07.03.2020 року невідомою особою були зняті грошові кошти з електронного банківського рахунку з кредитної карти АТ КБ "Приват Банк" у розмірі 15000 грн. за допомогою раніше викраденого у неї телефону (а.с. 65). 13.03.2020 року, 25.03.2020 року та 05.05.2020 року [PERSON] зверталась до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" із письмовою заявою, в якій просила провести внутрішнє службове розслідування щодо незаконного списання з кредитної карти коштів, заблокувати картку № [NUMBER] та картку особи якій переведено кошти [PERSON] , крім того списати суму кредиту, не здійснювати нарахування пені з 07.03.2020 року, крім того у зверненні 05.05.2020 року просила встановити точку доступу де були зняті кошти з її рахунку, надати відеозапис з даної точки, однак на її звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив письмові повідомлення, в яких зазначено, що Банк не може повернути кошти з тих підстав, що переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вхід в систему Приват24 був здійснений під авторизацією [PERSON] . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить в Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього в Банк надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону [PERSON] та іншої особистої інформації. Цими же повідомленнями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» рекомендував [PERSON] звернутись до правоохоронних органів (а.с. 66-69). Крім того, [PERSON] 30.10.2020 року зверталась до АТ КБ "ПриватБанк" із претензією про повернення коштів списаних без її участі у сумі 15000 грн (а.с. 72). Абонентський номер [NUMBER] за [PERSON] як за абонентом не зареєстрований, про що свідчить відповідь з ПАТ "Київстар" вих.№6523426008/03/03/02 від 18.09.2020 року (а.с. 73, 75). При вирішенні спору, що виник між сторонами суд застосовує наступні норми права. Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Конституційний Суд України у Рішенні від 10 листопада 2011 р. у справі № 15-рп/2011 роз`яснив, що положення пунктів 22, 23 ст. І, ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 7, 8 розділу VI Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. При вирішенні спору необхідно приймати до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, яка ґрунтується на тому, що не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд дійшов помилкового висновку про вину особи - споживача як підставу цивільно-правової відповідальності. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав, зазначив, що встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Аналогічний правовий висновок наведений і у Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 у справі № 691/699/16-ц. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не мала боргу перед позивачем за кредитним договором № б/н від 18.09.2019 року станом на 07.03.2020 року; невідомою особою за допомогою Приват 24 було здійснено перекази на карту [PERSON] . Після того як [PERSON] дізналася про несанкціоновані нею фінансові операції по її рахунку, що мали місце 07.03.2020 року, вона невідкладно через працівника банку повідомила позивача про необхідність проведення перевірки у зв`язку з шахрайськими діями, звернулася із заявою до поліції щодо викрадення телефону та проведення перевірки за фактом несанкціонованого зняття коштів, та наявне кримінальне провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами та мобільним телефоном. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» - захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно з ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Оскільки первісним позивачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення [PERSON] дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню Приват24 або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, розголошення секретної інформації третім особам, суд доходить висновку відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18.09.2019 року у сумі 18850 гривень 77 копійка, станом на 11.11.2020 року, яка складається з 14725,51 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4125,26 грн. заборгованості за простроченими відсотками, що виникли після 07.03.2020 року. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18.09.2019 року у сумі 18850 гривень 77 копійка станом на 11.11.2020 року, яка складається з 14725,51 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4125,26 грн. заборгованості за простроченими відсотками - у повному обсязі, та частковому задоволенні зустрічного позову, оскільки позивач не оспорює положень 2.1.1.2.5. Умов та Правил надання банківських послуг, крім того у зустрічному позові остання посилається на те, що навіть не активовувала карту "Універсальна", щоб не користуватись нею.

Outcome: partial