Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 17.10.2009 року і зареєстрованого виконкомом Рафалівської селищної ради Володимирецького району, актовий запис №19, та стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя, втрату почуття поваги та любові. В даний час сторони шлюбних та сімейних відносин не підтримують, примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що сімейне життя з відповідачем у неї не склалось, вони різні люди, шлюбних та сімейних відносин не підтримують. Вона наполягає на розлученні, примирення між ними неможливе. Просила розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. щомісячно. Відповідач повністю визнав позов в частині розірвання шлюбу, пояснив, що згідний на розлучення, оскільки сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Частково визнав позов щодо стягнення аліментів, просив стягнути аліменти в розмірі 1000 грн на двох дітей. Суд, дослідивши та оцінивши пояснення сторін, інші докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв'язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку, в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, що вони підтвердили в своїх заявах, а також і інтересам малолітніх дітей подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач при укладенні шлюбу змінювала прізвище, вона вправі, за своїм бажанням, відновити дошлюбне прізвище. Також встановлено, що сторони є батьками двох малолітніх дітей - сина [PERSON] 2010 р.н. та доньки [PERSON] 2012 р.н., що підтверджується свідоцтвами про народження. Діти проживають спільно з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Рафалівської селищної ради №314 від 10.02.2016 року. Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком малолітніх дітей, зобов'язаний їх утримувати до досягнення повноліття, а також відсутні обставини, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свій обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей, позов щодо стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні іх розміру та порядку стягнення судом встановлено наступне. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює, одержує нерегулярні доходи, що підтверджується як поясненнями сторін, так і довідкою Чорниводської сільської ради №323 від 09.03.2016 року. Вказані обставини суд вважає такими, що істотно впливають на можливість позивача сплачувати аліменти, і достатньою підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі ст.184 СК України, розмір аліментів визначається судом за заявою платника або одержувача. При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року» враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов'язань матеріального характеру. Згідно з п.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6 років з 01 січня 2016 року становить 1167 грн., для дитини віком від 6 до 18 років - 1455 грн. Згідно із ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір аліментів на кожну дитину по 1000 грн. в місяць, є надмірним та несправедливим, і стягнення аліментів у такій сумі поставить відповідача у тяжке матеріальне становище. Виходячи із взаємного обов'язку батьків утримувати дитину, приймаючи до уваги, що [PERSON] будь-якого підтвердженого доходу немає, також немає у власності нерухомого майна, хворіє на бронхіальну астму, у зв'язку з чим отримує відповідне лікування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання кожної дитини в розмірі по 650 грн. щомісячно на кожну дитину.

Outcome: approved