Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» надалі Комунальне підприємство «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (надалі - «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - також «Відповідач») в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у [PERSON] перед КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» як виконавцем цих послуг, утворилася заборгованість за надані послуги в сумі 5704,96 грн. Як зазначила представник Позивача, відповідно до норм чинного законодавства України та рішень органів місцевого самоврядування КП «ЄРЦ» (КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія») є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зобов'язане їх надавати, а споживач, [PERSON], в свою чергу, зобов'язана їх оплатити у разі, якщо вона фактично користується ними. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник Відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов. Зокрема, представник Відповідача в судовому засіданні посилався на факт неякісного надання КП «ЄРЦ» (КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія») послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Заслухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Як підтверджується матеріалами справи, Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того, як підтверджується матеріалами справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Отже, відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Відповідач є споживачем послуг, оскільки їх отримує. Згідно Рішення Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02 червня 2011 року № 212-Х КП «ЄРЦ» з 01 листопада 2011 року для житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Івано-Франківська визначено виконавцем послуг: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд. ( а.с.6). Будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в якому проживає Відповідач, який є власником квартир №11, [NUMBER] віднесено до переліку будинків, щодо яких Позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта в управління з управління (з балансу) , що підтверджується Актом приймання-передачі, довідками КП «ЄРЦ» ( а.с.23-25). На підставі Рішення Івано-Франківської міської ради від 15 вересня 2011 року зі змінами від 29.12.2011 року №546-18, від 29.05.2012 року №763-25 КП «Єдиний розрахунковий центр» (КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія») після прийняття будинку [ADDRESS] на баланс 01 квітня 2012 року почав виконувати послуги відповідно до структури періодичності та строків їх надання, затверджених Рішенням Івано-Франківської міської ради від 15 вересня 2011 року(а.с.7). Перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій Позивачем здійснено публікацію суті житлово-комунальної реформи та Договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» в офіційному виданні «Західний кур'єр» від 29 вересня 2011 року та на сайті www.domivka.if.ua. Відтак, на підставі вищевикладеного, КП «ЄРЦ» (КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія») надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо будинку [ADDRESS] в м. Івано-Франківську, в якому в квартирі [NUMBER] проживає [PERSON], який одночасно є власником квартири [NUMBER] в даному будинку. Факт надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо будинку, в якому проживає Відповідач, підтверджується наданими представником Позивача договорами та угодами з підрядними організаціями щодо надання окремих видів послуг, актами приймання-передачі послуг, актами перевірки надання послуг ( том 1 а.с. 116-250, том 2 а.с.1-44). КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" в березні 2016 року подало заяву про уточнення позовних вимог та просило стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 5704,96 грн. Доказів, які б спростовували факт надання Позивачем послуг стосовно будинку [ADDRESS] в м. Івано-Франківську, Відповідачем Суду не надано. В той же час, як встановлено Судом, отримуючи від КП «ЄРЦ»(КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія») послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Відповідач частково оплачував вартість даних послуг, у зв'язку з чим, як вбачається з довідки про розрахунок за надані послуги в квартири Відповідача за період з листопада 2011 р. по лютий 2016р., заборгованість [PERSON] становить 5704,96 грн. (а.с.95-96). Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості Відповідача за надані послуги, Відповідачем Суду не надано, а Судом таких доказів не встановлено. Враховуючи вищезазначене, КП «ЄРЦ» (КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія») звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 5704,96 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до вказаного закону, термін «житлово-комунальні послуги» визначається як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При цьому, відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відтак, системний аналіз положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчить про те, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг з конкретним споживачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України. Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За вимогою частини 3 статті 815 ЦК України наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору приєднання про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, є зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплату коштів за надані послуги. При наполяганні Відповідача укласти безпосередньо договір між споживачем та надавачем послуг, такий договір може бути укладено за згодою сторін, однак як зазначив представник позивача, відповідач щодо укладення такого договору не зверталася. Заперечуючи проти позову, представник Відповідача покликався на неналежне надання Позивачем послуг. На підтвердження факту надання Позивачем послуг будинку, в якому проживає Відповідач, представником Позивача надано докази укладення відповідних договорів з обслуговуючими організаціями, докази складання актів перевірки належності послуг, актів приймання-передачі послуг, а також докази нарахування таких послуг, копії яких містяться в матеріалах справи. При цьому Відповідач, посилаючись на факт неналежного надання Позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не надав суду належних доказів на підтвердження таких обставин. Зокрема, Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться письмові документи (акти, претензії, заяви, зі змісту яких вбачається, що між КП "ЄРЦ» (КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія»)та [PERSON] виникли спірні правовідносини щодо якості надання КП «ЄРЦ» (КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія») послуг Відповідачу. Разом з тим, Суд звертає увагу на те, що порядок оформлення претензій споживачів до виконавців послуг врегульовано ст. 18 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги". Так, згідно ст. 18 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги": У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника. Згідно ст. 18 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" належних доказів на підтвердження факту дотримання Відповідачем визначеної ст. 18 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" процедури оформлення претензій його, як споживача, до Позивача, як виконання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, Відповідачем суду надано не було. Відтак, Суд вважає необгрунтованими посилання Відповідача на неякісність надання послуг Позивачем. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає сума заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 5704,96 грн. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, стягненню з [PERSON] підлягає сплачена КП «ЄРЦ» сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 1, 21, 22, 23, 24, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved