Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Кредитна спілка «Косівська» звернулася в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] згідно заяви № 437 від 04.07.2017 року та договору відновлювальної кредитної лінії № ДНП-00026591 від 04.07.2017 року, які підписав власноруч отримав в кредитній спілці "Косівська" кредит в сумі 245000.00 грн. (Двісті сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок) на умовах встановленим цим договором і попередньо вступивши в члени кредитної спілки та сплативши вступний внесок. Відповідно до пункту 1 п.п.1.3. договір укладено строком на 60 (Шістдесят) місяців, що діє з 04.07.2017 до 04.07.2022 року. Відповідач не надавав своєчасно КС "Косівська" грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення в графіку розрахунків заборгованості. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК У країни, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 19.02.2021 року має заборгованість, яка до цього часу не повернута і становить 217188.50 гривень основної суми, 5712.50 грн заборгованості по процентах. Всього заборгованість відповідача на 19.02.2021 року складає 222901.00 гривень. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, не з`являється і не реагує що є порушенням законних прав та інтересів КС "Косівська". При укладенні кредитного договору №ДНП-00026591 від 04.07.2017 року, було укладено договір поруки № 00026591-1П, в якому зазначено, що поручитель [PERSON] , бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язанням [PERSON] а також при укладенні кредитного договору № ДНП-00026591 від 04.07.2017 року, було укладено договір поруки № 00026591-2П, в якому зазначено, що поручитель [PERSON] бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язанням [PERSON] . Враховуючи порушення відповідачами своїх боргових зобов`язань, КС «Косівська» просить позов задоволити та стягнути із відповідачів в солідарному порядку заборгованість згідно кредитного договору №ДНП-00026591 від 04.07.2017 року в розмірі 222901.00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій на розгляд суду позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника КС «Косівська» та не заперечують проти винесення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоч про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Окрім того інформація про справи призначені до судового розгляду поміщено в загальному доступі, на офіційному WEB сайті Косівського районного суду Івано-Франківської області. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачі були повідомленими про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 06.10.2021 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання в строк встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно заяви № 437 від 04.07.2017 року (а.с.7) та договору відновлювальної кредитної лінії № ДНП-00026591 від 04.07.2017 року ( а.с.4-5), які підписав власноруч отримав в кредитній спілці "Косівська" кредит в сумі 249000.00 грн. на умовах встановленим цим договором і попередньо вступивши в члени кредитної спілки та сплативши вступний внесок. Відповідно до пункту 1 п.п.1.3. договір укладено строком на 60 (Шістдесят) місяців, що діє з 04.07.2017 до 04.07.2022 року. Відповідач не надавав своєчасно КС "Косівська" грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення в графіку розрахунків заборгованості. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК У країни, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 19.02.2021 року має заборгованість, яка до цього часу не повернута і становить 217188.50 гривень основної суми, 5712.50 грн заборгованості по процентах. Всього заборгованість відповідача на 19.02.2021 року складає 222901.00 гривень. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, не з`являється і не реагує що є порушенням законних прав та інтересів КС "Косівська". Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач порушила умови кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст.1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Суд звертає увагу, що при укладенні кредитного договору №ДНП-00026591 від 04.07.2017 року, також було укладено договір поруки № 00026591-1П (а.с.9), в якому зазначено, що поручитель [PERSON] , бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язанням [PERSON] а також при укладенні кредитного договору № ДНП-00026591 від 04.07.2017 року, було укладено договір поруки № 00026591-2П (а.с.8), в якому зазначено, що поручитель [PERSON] бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язанням [PERSON] . Пункт 4.1 Договору поруки передбачено, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і Боржник. Відповідно до 1 першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків. Непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі №6-1451цс15. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції Закону, чинній на час настання строку виконання позичальником кредитного зобов`язання) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що законодавець передбачив три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги). Зважаючи на наведене, строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення пред`явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак й в такому разі кредитор може звернутися з названою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Outcome: approved