Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Сонцівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 12 травня 2016 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,6900 га, кадастровий номер 1422782300:02:000:1011, розташованої на території Красненської сільської ради, та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 128688, який виданий 1 липня 2008 року. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, оскільки спадкодавець залишила на її ім'я заповіт. Спадкоємців за законом немає. Вона вчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. На підставі її заяви було відкрито спадкову справу № 146/2016. 18 листопада 2016 року вона звернулась до державного нотаріуса Другої красноармійської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з ненаданням оригіналу державного акту на землю. Оригінал державного акту втрачений, та згідно відповіді Управління Держгеокадастру дублікати державних актів не видаються. Отже, отримати свідоцтво про право на спадщину у звичайному порядку неможливо, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. На підставі наведеного позивачка просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,6900 га, кадастровий номер 1422782300:02:000:1011, розташованої на території Красненської сільської ради Покровського району Донецької області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON], яка померла 12 травня 2016 року, в порядку спадкування за заповітом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. 12 травня 2016 року померла [PERSON], про що 16 травня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецької області складено відповідний актовий запис № 103. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 4,6900 га, кадастровий номер 1422782300:02:000:1011, розташованої на території Красненської сільської ради Покровського району Донецької області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до постанови Верховної ради України від 19.05.2016р. № 1377-УШ "Про перейменування окремих населених пунктів та районів", рішенням Красненської сільської ради Покровського району Донецької області від 20.10.2016р. № УП/12-2 Красненську сільську раду було перейменовано на Сонцівську сільську раду. Позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], яка 5 липня 2016 року звернулась до Другої красноармійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], на підставі якої було заведено спадкову справу № 146/2016. Згідно повідомлення Другої красноармійської державної нотаріальної контори від 02.11.2016р. № 1359/01-16 спадщина після смерті [PERSON], померлої 12 травня 2016 року, відкривалась. Спадщину прийняла [PERSON]. Заповіти посвідчені Красненською сільською радою Красноармійського району Донецької області 11.02.2016р. за реєстром № 13 та 19.09.1997р. за реєстром № 177. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно повідомлення Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області від 25.08.2016р. № 02/234/1 відповідно до п.9 Перехідних та Прикінцевих положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. З 1 січня 2013 року реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Приймаючи до уваги вищевикладене, державні акти на право власності на земельну ділянку або дублікати таких державних актів на теперішній час не видаються. Постановою державного нотаріуса Другої красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] від 18 листопада 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої Добвиш [PERSON] [PERSON] було відмовлено, оскільки спадкоємцем нотаріусу не надано документ на земельну ділянку - державний акт, витяг з Державного земельного кадастру та нормативну грошову оцінку цієї земельної ділянки. В газеті "Телескоп" № 46 (1020) за 17.11.2016р. розміщене оголошення про визнання недійсним втраченого державного акту на земельну ділянку серія ЯД № 128688 від 01.072008р. на ім'я [PERSON]. Право власності на земельну ділянку площею 4,6900 га, кадастровий номер 1422782300:02:000:1011, розташованої на території Красненської сільської ради Покровського району Донецької області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за [PERSON], яка померла 12 травня 2016 року, підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 128688, виданого Красноармійською райдержадміністрацією 1 липня 2008 року на підставі розпорядження голови Красноарміської районної державної адміністрації № 474 від 17.10.2006р., копією розпорядження голови районної державної адміністрації від 17.10.2006р. № 474 "Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних ділянок у розмірі земельних паїв КСП ім. Свердлова на території Красненської сільської ради", згідно додатку до якого за номером 223 значиться за [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,69 га, кадастровий номер ділянки 1422782300:02:000:1011. Згідно п.4.14 гл.10 р.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. На підставі с.49 Закону України "Про нотаріат" та гл. 13 розділу 1 Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а також в інших випадках, передбачених законом. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.ч.1, 3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1, 2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Такими підставами є спадкування майна за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Позивачка в установлений законом шестимісячний строк звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на земельну ділянку, у зв'язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивачки шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 12 травня 2016 року. Відповідно до ст. ст.78, 152 ЗК України, ст.ст.328, 373, 392, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved