Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

16.04.2014 року Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат пов'язаних з навчанням, у якому просить стягнути із відповідача грошові кошти у розмірі 16180 гривень 60 копійок та понесений судовий збір. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.12.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом УМВС України в Хмельницькій області та відповідачем був укладений Договір № Хм-61 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір). В період з 01.09.2006 - 30.05.2008 року по 22.06.2009-17.06.2011 року, у відповідності з підписаним договором, відповідач [PERSON] навчався за державним замовленням та здобув вищу освіту за напрямком «Правознавство», перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Після закінчення Національної академії внутрішніх справ згідно із наказом № 465 від 17.06.2011 року, [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство», та направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Хмельницькій області. Наказом УМВС України у Хмельницькій області № 402 о/с від 27.12.2011 року [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, відповідач зобов'язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті згідно із затвердженим розрахунком. Сума витрат на утримання складає 16180,60 гривень. Відповідно до п. 4.4. Договору, у разі відмови особи добровільно відшкодовувати витрати, стягнення суми здійснюється у судовому порядку. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму витрат, пов'язаних з навчанням у розмірі 16180,60 гривень, а також понесені ним судові витрати. У судове засідання 25 червня 2014 року сторони не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник позивача за дорученням О.А. Дідич в наданій до суду письмовій заяву, заявлені вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у суд на розгляд справи не з'явився, причини неявки не повідомляв, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. У зв'язку з тим, що за місцем реєстрації у [ADDRESS] відповідач відсутній, про що свідчить поштове повідомлення, судова повістка про дату і час проведення судового слухання 25 червня 2014 року у відповідності з вимогами ст. 76 ЦПК України йому направлялась через орган місцевого самоврядування - Віньковецьку селищну раду, що підтверджується актом сільської ради від 16 червня 2014 року, та розпискою про отримання судової повістки органом місцевого самоврядування, тому суд вважає, що відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. За відсутності сторін справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд ухвалює провести заочний розгляд справи на підставі поданих позивачем доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 11 та ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено наступне. На підставі наказу Київського національного університету внутрішніх справ Національної Академії Внутрішніх справ від 22.07.2006 року № 27 дск «Про зарахування на навчання на 1 курс ФПКБНОН Київського національного університету внутрішніх справ набору 2006 року» [PERSON] було зараховано на навчання на 1 курс факультету підготовки кадрів для підрозділів боротьби з незаконним обігом наркотиків Київського національного університету внутрішніх справ з 01.09.2006 року, що підтверджується витягом з Наказу Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2006 року № 27 дск. 05.12.2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, який у відповідності до п. 7.6 набирає чинності з моменту його підписання і діє весь період навчання та на протязі 3 років з дати призначення Особи на посаду Замовником. На підставі наказу Національної академії внутрішніх справ від 17.06.2011 року № 465 «Про черговий випуск курсантів навчально-наукового інституту підготовки кадрів громадської безпеки та психологічної служби у 2011 році» [PERSON] було присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» (7.060101) та видано диплом спеціаліста факультету підготовки кадрів громадської безпеки навчально-наукового інституту підготовки кадрів громадської безпеки та психологічної служби. Наказом начальника УМВС України у Хмельницькій області № 181 о/с від 30.06.2011 року лейтенанта міліції [PERSON], який прибув з Національної академії внутрішніх справ, призначено на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дунаєвецького районного відділу УМВС з 20 червня 2011 року. Відповідно до наказу начальника УМВС України у Хмельницькій області № 402 о/с від 27.12.2011 року лейтенант міліції [PERSON] відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України та на підставі рапорту від 24 грудня 2011 року був звільнений з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил за п. 64 „ж" (за власним бажанням). Згідно з п. 2.3.6. Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2007 року, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, особа зобов'язується відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. У пункті 3 Договору закріплені підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку. Зокрема, такими підставами є: п. п. 3.1. - дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням з Київського національного університету внутрішніх справ та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни; п. п. 3.2. - відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно п. п. 4.2. п. 4 Договору, який визначає порядок відшкодування особою фактичних витрат на підготовку, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. У п. п. 4.3. п. 4 Договору зазначено, що сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується в порядку, визначеному чинним законодавством. З розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] за час навчання в Національній академії внутрішніх справ (речове забезпечення, комунальні послуги, харчування, грошове забезпечення) вбачається, що загальна сума витрат за час навчання останнього в Національній академії внутрішніх справ з 22.06.2009 року по 17.06.2011 року становить 16180,60 гривень. Згідно з п. 7.4. п. 7 Договору, дострокове припинення дії чи розірвання цього договору з боку будь-якої зі Сторін оформлюється окремим договором. Доказів того, що спірний договір розірваний, суду не представлено. Відповідно до п. п. 4.4. п. 4 Договору, у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Стаття 56 Закону України "Про вищу освіту" від 17.01.2002 року гарантує випускникам вищого навчального закладу, що їх працевлаштування повинно здійснюватись за направленням вищого навчального закладу відповідно до угоди між замовником, керівником навчального закладу та випускником. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про освіту" випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 992 від 22 серпня 1996 року,у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Обов'язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання за умов, що склалися між сторонами, встановлений також п. 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів". Згідно з ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідні норми з цього приводу містяться також і в у «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України» (далі-Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313, який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, зокрема і у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. У п. п. 2.7 вказаного Порядку зазначено, що порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном. Сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, згідно з п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України, є договір який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд приймає до уваги розрахунки фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] за час навчання в Національній академії внутрішніх справ (речове та грошове забезпечення, харчування, комунальні послуги), оскільки вони проведені у відповідності до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (зі змінами), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007 року, і йому не суперечать. Крім того, відповідно до п. 2.3. спільного наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року, «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2007 року, за № 863/14130, період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. Як вбачається із листа № 46/2193 від 22.05.2013 року Національної Академії внутрішніх справ, адресованого [PERSON], останньому було запропоновано відшкодувати розмір витрат на навчання у добровільному порядку, та попереджено, що в разі відмови добровільно відшкодувати витрати, стягнення вказаної суми буде здійснюватись у судовому порядку. Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів у справі і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що відповідач у справі [PERSON] після закінчення навчання у Національній академії внутрішніх справ звільнився з органів внутрішніх справ за власним бажанням протягом перших 3 років, в добровільному порядку не відшкодував фактичні витрати на його утримання за період його навчання у навчальному закладі, а відтак є беззаперечні підстави для стягнення з нього цих витрат у примусовому порядку на підставі наведених вище норм права та ст. 526 ЦК України. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір також належить стягнути з відповідача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved