Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

у лютому 2018 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров"я України" про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона з 20 липня 2009 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з відповідачем, де займає посаду начальника відділу експертизи генеричних лікарських засобів. 12 лютого 2018 року позивач була ознайомлена з наказом № 2-к від 02 січня 2018 року "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани", в частині другій якого вказано про грубе порушення позивачем трудової дисципліни. Оскільки наказ № 2-к "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани" виданий 02 січня 2018 року, а позивача ознайомили з його змістом лише 12 лютого 2018 року, [PERSON] зазначає про порушення терміну ознайомлення з наказом. Також, на думку позивача, в розпорядженні № 43 від 08.12.2017 р. про проведення службової перевірки не наведені конкретні підстави та посилання на докази можливого розголошення інформації з обмеженим доступом конкретним працівником, не зазначені прізвища, дати, вхідні номери службових записок, відсутні факти, які б свідчити про розголошення позивачем інформації з обмеженим доступом. Позивач вказує на те, що у оспорюваному наказі не зазначено в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, а вказано на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. На її думку, роздруківка електронних адрес не може бути допустимим доказом та фактом вчинення нею дисциплінарного проступку, оскільки факт можливої передачі, або розголошення інформації з обмеженим доступом не може відображатися у роздруківці електронних адрес без відповідного електронного документального підтвердження передачі або розголошення інформації з обмеженим доступом третім особам. За час перебування у трудових відносинах з відповідачем жодного договору про нерозголошення інформації з обмеженим доступом позивач не підписувала, а тому їй не відомо яка інформація у процесі виконання нею своїх посадових обов"язків відноситься до інформації з обмеженим доступом. Також комісією не доведено та не надано доказів умисного розголошення позивачем інформації з обмеженим доступом третім особам, внаслідок чого ДП МОЗ України могло зазнати шкоди. Відомості, зазначені у акті службової перевірки від 27.12.2017р., є припущеннями відповідача. За таких підстав, позивач просить скасувати та визнати протиправним наказ № 2-к від 02.01.2018 р. ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров"я України "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]". Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження. (а.с. 23) 28 березня 2018 року ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров"я України" надіслав заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 31) 06 квітня 2018 року ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров"я України" надіслав до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 53) Просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки розпорядженням Центру від 08.12.2017 р. № 43 було створено комісію з проведення службової перевірки щодо встановлення факту розголошення інформацції з обмеженим доступом, за результатами якої відповідно до протоколу від 27.12.2017 р. були встановлені факти, які свідчили про пересилання позивачем на свою домашню електронну адресу матеріалів з робочого комп"ютера, а саме порядків денних засідань НЕР та НТР, а також деяких документів, пов"язаних з роботою КЕГ. 07 травня 2018 року [PERSON] надіслала відповідь на відзив. (а.с. 86)Зазначає, що твердження відповідача стосовно пересилання на свою особисту електронну пошту зі свого робочого комп"ютера матеріалів не відповідають дійсності. Якщо погодитись з правовою позицією відповідача, то можна дійти висновку, що інформація з обмеженим доступом не була розголошена третім особам, моральна та матеріальна шкода ДП МОЗ України не завдана, факт розголошення інформації з обмеженим доступом відсутній, прямий умисел розголошення інформації з обмеженим доступом відсутній, конкретна інформація з обмеженим доступом не визначена, відомості, які становлять інформацію з обмеженим доступом не відомі, а лише, на думку відповідача, була передана самій собі, що, в свою чергу, свідчить про відсутність протиправного винного діяння, яке визнається дисциплінарним проступком (порушенням трудової дисципліни). На виконання вимоги голови комісії позивач надала пояснення від 27.12.2017 р. за вх. № 02/494/с, в яких зазначила, що під час виконання своїх обов"язків інформацію з обмеженим доступом не розголошувала. Доступу до державної таємниці та до документів з грифом "для службового користування" позивач не має. Позивач не заперечує підписання нею зобов"язання про нерозголошення конфіденційної інформації ДП "Державний фармакологіічний Центр МОЗ України". Проте в зобов"язанні відсутній перелік відомостей, які становлять інформацію з обмеженим доступом, натомість зазначені застереження про передачу конфіденційної інформації третім особам без визначення конкретної інформації, що становить інформацію з обмеженим доступом. 14 травня 2018 року ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров"я України" надіслав заперечення на відповідь на відзив. (а.с. 91) Зазначає, що факт пересилання файлів з робочої електронної пошти позивача на її особисту електронну пошту підтверджується роздруківкою з електронної пошти. Відповідач зауважує, що позивач у присутності членів Комісії підтвердила факти пересилання засобами електронного зв"язку матеріалів, які відносяться до конфіденційної інформації, а саме порядки денні засідання Науково-експертної ради та Науково-технічної ради, а також деякі документи, пов"язані з роботою Консультативно-експертної групи. Відзначає, що позивач свідомо та систематично пересилала на свою домашню адресу інформацію, яка, відповідно до діючого законодавства, не підлягає несанкціонованому використанню, оскільки є інфомацією з обмеженим доступом. Також позивач підтвердила, що дозволу від керівництва Центру на пересилання даної інформації вона не отримувала. [PERSON], підписуючи зобов"язання від 20.07.2009 р., погодилася забезпечити збереження від нерозголошення та не передавання третім особам конфіденційної інформації, розпорядником якої є Центр. До її відома також були доведені положення Інструкції про порядок діловодства щодо відомостей, що складають конфіденційну інформацію Центру, про що позивач особисто поставила свій підпис.Посадовою інструкцією позивача чітко визначено якими нормативними актами вона керується та повинна знати у процесі своєї роботи, де, серед іншого містяться накази і розпорядження керівництва Центру. Терміни ознайомлення позивача з наказом про накладення дисциплінарного стягнення були пропущені відповідачем, оскільки 27 грудня 2017 року [PERSON] написала заяву про надання їй відпустки з 09.01.2018 р. тривалістю 11 календарних днів, а з наступного дня, тобто з 28 грудня 2017 року вона внаслідок тимчасової непрацездатності перебувала на амбулаторному лікуванні до 05.01.2018 р., з 06.01.2018 р. по 08.01.2017 р. тривали вихідні дні, а з 09.01.2018 р. до 19.01.2018 р. позивач знаходилася у відпустці, 20.01.2018 р. та 21.01.2018 р. були вихідними днями, з 22.01.2018 р. по 25.01.2018 р. було перенесено дні відпустки, які співпали з лікарняним, з 26.01.2018 р. по 02.02.2018 р. позивач хворіла, 03.02.2018 р. та 04.02.2018 р. були вихідними днями, з 05.02.2018 р. по 10.02.2018 р. позивач знов хворіла, 10.02.2018 р. та 11.02.2018 р. - вихідні дні, і тільки 12 лютого 2018 р. позивач з"явилася на роботі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року розгляд даної цивільної справи продовжено за правилами загального позовного провадження. (а.с. 103) 04 вересня 2018 року [PERSON] надіслала до суду клопотання про розгляд без її участі. (а.с. 109) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. (а.с. 119) В судове засіданні позивач не з"явилася, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі. (а.с. 109) Представник відповідача ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров"я України" в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив суд відмовити в задоволенні позову з наведених у відзові підстав. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно зі ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Встановлено, що ДП "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров"я України" є спеціально уповноваженою експертною установою у сфері державної реєстрації лікарських засобів. Відповідно до статуту ДП ""Державний експертний центр Міністерства охорони здоров"я України" є уповноважена Міністерством охорони здоров"я Україна спеціальна експертна установа у сфері доклінічного вивчення, клінічних випробувань та державної реєстрації лікарських засобів. Центр, виконуючи статутні завдання, безпосередньо працює з матеріалами реєстраційного досьє на лікарські засоби, які відповідно до Закону України "Про лікарські засоби", Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів і розмірів збору за їх державну реєстрацію (перереєстрацію), затвердженого постановою КМ України від 25.05.2005 р. № 376, Порядку проведення експертизи реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), затвердженого наказом міністерства охорони здоров"я України від 26.08.2005 р. № 426, містять конфіденційну інформацію, яка підлягає державній охороні від розголошення та недобросовісного комерційного використання. Наказом Центру № 113 від 11.07.2011 р. визначено та затверджено Перелік відомостей, що містять інформацію з обмеженим доступом. (а.с. 65, 67) (розділ 4 Відомості про наради та засідання органів управління Центру). Наказом № 302-к від 20 липня 2009 року [PERSON] призначена на посаду експерта сектора перереєстрації лікарських засобів відділу внутрішніх експертиз Департаменту реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів з 20 липня 2009 року. (а.с. 10) При прийнятті на роботу позивач 20.07.2009 р. підписала зобов"язання про нерозголошення конфіденційної інформації. (а.с. 64) Наказом № 2-к від 03 січня 2017 року [PERSON] переведена на посаду начальника відділу експертизи генеричних лікарських засобів вказаного управління. (а.с. 11). Згідно з п. 7.2 Посадової інструкції, з якою позивач була особисто ознайомлена 11.01.2017 р., начальник відділу несе відповідальність за розголошення конфіденційної інформації та відомотсей, що становлять комерційну таємницю Центру, відповідно до чинного законодавства України. (а.с. 80) Відповідно до п. 7.4 Положення про відділ експертизи генеричних лікарських засобів Управління експертної роботи Департаменту експертизи реєстраційних матеріалів, з яким позивач ознайомлена 11.01.2017 р.), працівники відділу, крім іншого несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством, зокрема за незбереження та розголошення конфіденційної інформації. (а.с. 75) З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням № 43 від 08.12.2017 р. була утворена комісія з проведення службової перевірки щодо встановлення факту розголошення інформаії з обмеженим доступом. (а.с. 37) В матеріалах службової перевірки містяться службові записки. Зокрема зі службової записки завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Гришкова В.О. вбачається, що під час розмови в кабінеті № 211/1 начальник відділу експертизи традиційних та інших лікарських засобів Решетняк С.І. повідомила, що 01.12.2017 р. приблизно о 15 год. 15 хв., перебуваючи в каб. 410 Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві, під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 12017100010011068 їй задавалися питання щодо можливості включення до порядку денного найближчого засідання науково-технічної ради лікарських засобів у зв"язку із одержанням позитивного експертного висновку Департаменту фармаконагляду з рекомендацією до перереєстрації на необмежений термін та існуючими зобов"язаннями щодо надання Плану управління ризиками та доповненнями до огляду клінічних даних без дати виконання вищезазначених зобов"язань згідно Порядку, що закінчився 30.10.2017 р. (а.с. 44). Оскільки матеріали стосовно вказаного кримінального провадження в Центрі не вилучалися та запитів до Центру не надходило просить ініціювати проведення службової перевірки з метою встановлення фактів розголошення конфідентиційної інформації. Підставою оспорюваного наказу є протокол засідання комісії з проведення службової перевірки від 27 грудня 2017 року та пояснення [PERSON], з якого вбачається, що керівництву Центру стало відомо про передачу інформації з обмеженим доступом, яка є внутрішньою перепискою між структурними підрозділами, третім особам, що не є працівниками Центру. В ході перевірки було встановлено факти пересилання файлів з робочої адреси [PERSON] на її домашню адресу. [PERSON] підтвердила факти пересилки на свою домашню електронну адресу матеріалів з робочого комп"ютера, зокрема порядків денних засідань НЕР та НТР, а також деякі документи, пов"язані з роботою КЕГ. У відповідь на службову записку від 26.12.2017 р. № 05/30/с голови комісії Ковтун Л.І. позивач надала пояснення про те, що вона не розголошувала інформацію з обмеженим доступом, не має доступу до державної таємниці та до документів з грифом "для службового користування". Виявлено порушення [PERSON] пункту 1,2 та абзацу 2 зобов"язання про нерозголошення конфіденційної інформації ДП "Державний фармакологічний центр" та порушення посадової інструкції наальника відділу експертизи генеричних лікарських засобів Управління експертної роботи Департаменту експертизи реєстраційних матеріалів в частині зобов"язання забезпеченння захисту інформації з обмееженим доступом. Наказом № 2-к від 02 січня 2018 року з метою недопущення грубих порушень трудових обов"язків, зміцнення трудової дисципліни шляхом підвищення особистої відповідальності за виконання своїх посадових обов"язків та розголошення інформації з обмеженим доступом начальнику відділу експертизи генеричних лікарських засобів управління експертної роботи Департаменту експертизи реєстраційних матеріалів [PERSON] оголошена догана. (а.с. 36) Аналізуючи надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявні ознаки дисциплінарного проступку за який остання була притягнута до дисциплінарної відповідальності. На думку суду, наказ про оголошення догани позивачу прийнятий правомірно та з дотриманням строку і порядку застосування, оскільки [PERSON] порушила заборону розголошення конфіденційної інформації. Доводи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне. Чинне законодавство та нормативні акти Центру встановлюють наступні вимоги щодо визначення інформації з обмеженим доступом. Згідно абзацу 11 статті 9 Закону України "Про лікарські засоби" інформація, що міситься у заяві про державну реєстрацію лікарського засобу та додатках до неї, відповідно до положень цього Закону та інших нормативно-правових актів України підлягає державній охороні від розголошення та недобросовісного комерційного використання. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров"я, зобов"язаний охороняти таку інформацію від розголошення та зпобігати недобросовісному комерційному використанню такої інформації. Згідно абзацу 17 статті 9 Закону України "Про лікарські засоби" за розголошення, неправомірне використання реєстраційної інформації винні особи притягуються до дисциплінарної, адміністративної, цивільної та/або кримінальної відповідальності згідно до законів України. Підпунктом 2 пункту 1 розділу 2 наказу Міністерства охорони здоров"я України "Про затвердження Порядку проведення експертизи реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), а також експертизи матеріалів про внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення" від 26.08.2005 р. № 426 визначено, що конфеденційна реєстраційна інформація - це науково-технічна, включаючи частини І-ІV або модулі 1-5 матеріалів реєстраційного досьє, методи контролю якості лікарського засобу, склад діючих речовин, силу дії, які наводяться в межах інструкції для медичного застосування, пакування, про заявника та/або виробника лікарського засобу, інструкції для медичного застосування, інформації щодо небезпечних властивостей лікарського засобу, які можуть завдати пацієнту під час застосування. Частиною 2 наказу Міністерства охорони здоров"я України "Про зберігання реєстраційних матеріалів щодо лікарських засобів Міністерства охорони здоров"я України" від 25.04.2006 р. № 247, Міністерством охорони здоров"я України доручено Центру забезпечення зберігання реєстраційних матеріалів, а також матеріалів щодо внесення змін та доповнень до них. Пунктом 2 статті 21 Закону України "Про інформацію" визначено конфіденційною інформацію про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб"єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Саттею 43 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено нерозголошення інформації з обмеженим доступом, а саме особи, зазначені у пункті 1 підпункту "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв"язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов"язків, крім випадків, встановлених законом. Факт пересилання файлів з робочої електронної пошти позивача на її особисту електронну пошту підтверджується роздруківкою з електронної пошти, яку надано суду та приєднано до матеріалів справи. (а.с. 4) Також позивач у присутності членів комісії підтвердила факти пересилання засобами електронного зв"язку матеріалів, які відносяться до конфіденційної інформації, а саме порядки денні засідання Науково-експертної ради (НЕР) та Науково-технічної ради (НТР). За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed