Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач Служба автомобільних доріг в Одеській області звернувся до суду з позовм до [PERSON] про стягнення з нього збитків, заподіяних внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 06.04.2013 року на 14 км + 850м автомобільної дороги М-05-01 "Обхід м.Одеса" за участю автомобілю КАМАЗ 5511, д/з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] сталося ДТП, під час якого останній допустив зіткнення з попереду стоячим автомобілем Фольксваген, д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а також було пошкоджено металеве бар'єрне огородження, яке перебуває на балансі позивача. Розмір заподіяних дорожньому облаштуванню збитків складає 10 357 грн. Оскільки постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.05.2013р. винним у ДТП визнано водія [PERSON], позивач просив стягнути з нього на свою користь шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в сумі 10 357 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Роздільянського районного суду Одеської області від 08.09.2014 року за клопотанням позивача до участі у справі було притягнуто в якості співвідповідача ПАТ "ХДІ страхування", оскільки цивільна відповідальність водія [PERSON] застрахована, страховиком згідно полісу від 16.11.2012р. №АЕ/0177053-58 є ПАТ "ХДІ страхування". Представник позивача Латій О.В., яка діяла на підставі довіреності, в своїй заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] 1000 грн. франшизи, а з співвідповідача ПАТ "ХДІ страхування" - 9 357 грн., а також судові витрати по справі, справу розглянути у її відсутність (а.с.78-79). Відповідач [PERSON] в судове засідання, в якому було ухвалене рішення, не з'явився, раніше проти позовних вимог, заявлених до нього, заперечував, оскільки застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПАТ "ХДІ страхування", то вважав, що шкоду повинен відшкодувати страховик, факт наїзду автомобіля КАМАЗ під його керуванням під час ДТП на металеве бар'єрне огородження не оспорював. Представник ПАТ "ХДІ страхування" в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали адміністративної справи №51/1088/13п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП, оцінивши наявні у справі докази, прийшов до наступного. 06 квітня 2013 року о 10 год. 40 хв. на ділянці 14 км + 850 м автодороги загального користування державного значення М-05-01 "Обхід м.Одеса" з вини відповідача [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода: [PERSON], керуючи автомобілем КАМАЗ 5511 д/з [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечну дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а також було пошкоджено металеве бар'єрне огородження (80 метрів цієї споруди, 10 листів, 20 стойок, 40 компенсаторів, 14,5кг метизів) (а.с.5). Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2013 року за вказане порушення Правил дорожнього руху [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та підданий адміністративному штрафу в розмірі 340 грн. Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с.45). Судом встановлено - і це також не оспорюється сторонами, що [PERSON] керував автомобілем КАМАЗ правомірно, маючи при собі документи на автомобіль та посвідчення водія. Власником цього автомобіля є інша особа (згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2№774634 від 06.04.2013р. - [PERSON]). Автомобільна дорога М-05-01 "Обхід м.Одеса" включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2012 року № 301, і належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор). Ділянка даної дороги км 3+450 - км 28+145 протяжністю 32,6км знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг в Одеській області (а.с.18-19). Відповідно до ст.10 Закону України "Про автомобільні дороги" державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна Служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади. Згідно Положення про Службу автомобільних доріг в Одеській області, затвердженого наказом Голови Державної Служби автомобільних доріг України від 02.11.2011 №12, Служба автомобільних доріг в Одеській області є юридичною особою, державною неприбутковою організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011р. №456/2011 є правонаступником Державної Служби автомобільних доріг України, здійснює функції управління автомобільними дорогами загального користування. Предметом діяльності Служби автомобільних доріг в Одеській області є організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд (23-25). Згідно п.3.1 вказаного Положення, Служба автомобільних доріг в Одеській області має право вимагати дотримання нормативних актів з питань дорожнього руху та видавати розпорядження для їх забезпечення, порушувати питання про відшкодування збитків, завданих неправомірними діями та притягнення до відповідальності юридичних та фізичних осіб згідно із законодавством (20-22). Отже, власником дороги М=-05-01 Обхід м.Одеса є держава, яка уповноважила Державну агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) в особі Служби автомобільних доріг в Одеській області здійснювати управління ділянкою дороги км 3+450 - км 28+145 протяжністю 32,6км. Згідно з полісом від 16.11.2012р. №АЕ/0177053-58 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальник уклав договір із страховиком ПАТ "ХДІ страхування", на забезпечення з 19.11.2012 до 18.11.2013 включно транспортного засобу КАМАЗ 5511, н/з [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50 000 тисяч гривень; франшиза становить 1000 грн. (а.с.34). Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Главою 82 Цивільного кодексу України "Відшкодування шкоди" та спеціальним законом, що регулює дані правовідносини - Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004, № 1961-IV (з наступними змінами і доповненнями). З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався з заявою до страховика ПАТ "ХДІ страхування", але останній добровільно страхове відшкодування не виплатив, мотивуючи відсутністю в постанові суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності встановлення факту пошкодження металевого бар'єрного огородження, а також відсутністю документів, підтверджуючих право власності заявника на дорожню споруду (а.с.80). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дійсно, в постанові Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП встановлена вина [PERSON] в ДТП, але наслідком ДТП зазначено тільки отримання автомобілями механічних пошкоджень (а.с.45) . Між тим, з оглянутих судом матеріалів адміністративної справи №51/1088/13п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, вбачається, що наслідком зіткнення транспортних засобів було ще й пошкодження металевої огорожі на вищевказаній ділянці дороги. Вказана обставина занесена до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.04.2013р. серії АГ2№774634, складеного інспектором ВДАІ ОМУ м.Одеси к-ном [PERSON], підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] від 06.04.2013р. Також на місці ДТП був комісією у складі головного інженера ОДЄУ, інженера ОТ і БДД та інспектора ВДАІ Суворовського РВ складений акт огляду, яким зафіксовано, що в наслідок наїзду автомобілю КАМАЗ під керуванням водія [PERSON] на двостороннє металеве огородження було пошкоджено 80 метрів цієї споруди, 10 листів, 20 стойок, 40 компенсаторів, 14,5кг метизів (а.с.5). До акту додаються фотографії з місця пригоди, на яких зафіксований факт наїзду автомобілю КАМАз на металеву огорожу (а.с.6-12). Таким чином, суд вважає доведеним факт пошкодження в результаті ДТП 06.04.2013р. з вини водія [PERSON] під час керування забезпеченим транспортним засобом КАМАЗ 5511, н/з [NUMBER] металевого бар'єрного огородження. Що стосується наявності у позивача права власності на вказану споруду, то відповідно до ст.ст.1,9 Закону України "Про автомобільні дороги" транспортні та пішохідні огородження різних типів відносяться до технічних засобів, які є складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення. А оскільки ділянка дороги, на якій сталось ДТП, є власністю держави та перебуває на балансі позивача, то і металеве бар'єрне огородження, яке є складовою цієї дороги, відповідно перебуває на балансі Служби автомобільних доріг в Одеській області. Згідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Ст.1166 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме: шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України, визначено, що завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Так, ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) встановлює, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого (ст.. 6 Закону). Відповідно до п.9.1., п.9.2., п.9.4. статті 9 Закону визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерплого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до пункту 1.3 частини першої статті 1 Закону потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Згідно з пунктами 22.1, 22.2. статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Ст.31 Закону встановлено, що розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Обсяг пошкоджень був встановлений актом обстеження дороги, складеним 06 квітня 2013 року - у день ДТП (а.с.5-12) та актом дефектів технічного огляду об'єкту від 09.01.2014р. (а.с.16-17). Вартість ремонту пошкодженого металевого бар'єру та стійок (вартість ремонтних робіт та використаних матеріалів) становить 10 357 грн., що підтверджується кошторисом відшкодування збитків по пошкодженому дорожньому облаштуванню, складеним провідним інженером Відділу Інвестиційно-кошторисної роботи та будівництва Служби автомобільних доріг в Одеській області (а.с.13-15). У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Заперечень проти розміру розрахованої шкоди від сторін не надходило, інших розрахунків спричиненої шкоди відповідачами не надано. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно договору страхування ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого складає 50 000 тисяч гривень, франшиза становить 1000 грн. (а.с.34). Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Доведений розмір матеріальної шкоди (10 357 грн.) не перевищує ліміту страхової відповідальності ПАТ "ХДІ страхування". За таких обставин, суд вважає, що збитки, пов'язані з ремонтом та відновленням дорожньої огорожі, пошкодженої внаслідок ДТП відповідачем [PERSON], зобов'язаний відшкодувати позивачу співвідповідач ПАТ "ХДІ страхування" за мінусом франшизи, яка не підлягає відшкодуванню страховиком згідно з договором страхування, а підлягає відшкодуванню за рахунок винної особи, в даному випадку [PERSON] В силу ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать судовий збір та витрати пов'язані з розглядом справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Ураховуючи норми закону, які регулюють розподіл судових витрат з ПАТ "ХДІ страхування" підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати в розмірі 90,34% від понесених позивачем, а з [PERSON] - в розмірі 9,66%. На підставі викладеного та

Outcome: approved