Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, про стягнення з відповідача аліментів на повнолітніх дітей у зв'язку з їх навчанням, дочки [PERSON], [INFO], - у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення нею навчання, до 30.06.2017 року, та сина [PERSON], [INFO], - у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення ним навчання, до 30.06.2015 року, та заборгованості по аліментам у розмірі 142 грн. за період з травня 2014 року по листопад 2014 року включно. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя вони мають повнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] року народження, та дочку [PERSON], [INFO] року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось, їх шлюб розірвано 25 листопада 2003 року. Син позивачки та відповідача навчається в Чернігівському центрі професійно-технічної освіти, денна форма навчання. Син є таким що потребує матеріальної допомоги, утримує його позивачка. Дочка навчається в Глухівському національному педагогічному університеті імені Олександра Довженка, філологічний факультет, денна форма навчання. Дочка є такою, що потребує матеріальної допомоги, утримує її позивачка. Відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, направив до суду свого представника, у письмових запереченнях на позов просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що сторони перебували у шлюбі. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 25 листопада 2003 року. Сторони мають повнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] року народження (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Корюківським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області 15.02.1996 року), та дочку [PERSON], [INFO] року народження (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Корюківським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області 15.02.1996 року). Син позивачки та відповідача з 01 вересня 2013 року навчається в Чернігівському центрі професійно-технічної освіти ІІІ атестаційного рівня, за професією "Офіціант. Бармен", денна форма навчання. Навчання здійснюється за рахунок державного бюджету та закінчується 30 червня 2015 року. На державному утриманні він не перебуває, отримує стипендію (довідка № 1009 від 24.11.2014 року). Дочка позивачки та відповідача з 01 вересня 2013 року навчається в Навчально-науковому інституті гуманітарної освіти Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка, денна форма навчання. Навчання здійснюється за рахунок державного бюджету та закінчується 30 червня 2017 року (довідка № 173 від 13.11.2014 року). Відповідно до довідки виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області від 28.01.2015 року № 574 до складу сім'ї позивачки входять дочка [PERSON], 1996 р.н., та син [PERSON], 1996 р.н. Згідно довідки виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області від 28.01.2015 року № 575 у позивачки на утриманні знаходяться її дочка [PERSON], 1996 р.н., та син [PERSON], 1996 р.н. Згідно довідки Відділу освіти Корюківської районної державної адміністрації від 02.02.2015 року № 09-13/125 [PERSON] дійсно працює з 22 травня 2014 року і по теперішній час в Корюківській ЗОШ І ст. № 3 на посаді кочегара та за період з 22.05.2014 року по грудень 2014 року отримав 8751,67 грн. заробітної плати. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Враховуючи обставини справи, зокрема те, що [PERSON] та [PERSON] досягли повноліття, вони дійсно продовжують навчання та потребують у зв'язку з цим матеріальної допомоги, а їх батьки зобов'язані надавати їм матеріальну допомогу, зважаючи на те, що кожен із батьків має можливість надавати таку допомогу, батько дітей працює, враховуючи стан здоров'я обох сторін, їх матеріальний стан, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітніх сина [PERSON] та дочки [PERSON]. Так як, відповідно до положень ст.183 СК України стягуючи аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, а обов'язковою умовою для стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей є продовження ними навчання, але не довше ніж до досягнення дітьми двадцяти трьох років, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання двох дітей у єдиній частці доходу відповідача - у розмірі, що буде відповідати вимогам розумності і справедливості, - 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 29 грудня 2014 року та на період продовження навчання обома дітьми, а саме до 30 червня 2015 року, що не позбавляє позивачку права в майбутньому вирішити питання про стягнення аліментів на утримання того з дітей, хто продовжить навчання окремо або ж на утримання двох дітей, якщо обоє продовжуватимуть навчання. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 20.03.2014 року у справі № 736/261/14 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти у розмірі - 1/3 (однієї третьої) частини усіх видів заробітку щомісячно, на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, який продовжує навчання, та повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] року народження, яка продовжує навчання, починаючи з 18 лютого 2014 року і до 26 грудня 2014 року. Згідно з розрахунком старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області від 02 лютого 2015 року заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 736/261/14 від 03.04.2014 року, станом на 26.12.2014 року складає 3159,87 грн. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення заборгованості по аліментам у сумі 142,0 грн. суд виходить з наступного. Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів закон покладає на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Правові засади діяльності державної виконавчої служби визначені Законом України "Про державну виконавчу службу". Умови та порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачає Закон України „Про виконавче провадження". Обов'язок відповідача щодо сплати заборгованості по аліментам на користь позивача на утримання дітей, які продовжують навчання, встановлений рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2014 року. Примусове виконання такого рішення покладено на органи Державної виконавчої служби України, в обов'язки яких і входить вжиття заходів для своєчасного та повного його виконання. Тому суд приходить до висновку, що будь-які правові підстави для стягнення заборгованості з відповідача у суду відсутні. Позовні вимоги позивача в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню. При цьому відмова в задоволенні судом позовних вимог позивача про стягнення суми заборгованості по аліментам жодним чином не знімає з відповідача обов'язку по сплаті такої суми боргу, а державного виконавця відповідного відділу ДВС обов'язку вжиття заходів примусового виконання рішення суду в порядку та на умовах, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial