Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ"» (далі - ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ") про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме: про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, зареєстрованого за р. № 37939 від 14 травня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором № 2671204 від 25 листопада 2020 року в розмірі 21880,26 гривень. В судовому засіданні в обгрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] пояснила, що між нею та ТОВ «Мілоан» було укладено 25 листопада 2020 року електронний кредитний договір. Проте, такий договір у неї відсутній, оскільки її електронний особистий кабінет, що був створений для укладення кредитного договору заблокований та вона не може отримати доступ до тексту кредитного договору. Разом з тим, вона не може отримати доступ до інформації про стан розрахунків за кредитним договором. На її звернення до кредитодавця, а пізніше до приватного нотаріуса, який видав виконавчий напис, інформації про стан заборгованості за кредитним договором № 2671204 від 25 листопада 2020 року їй не надали. Вважає, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., що зареєстрований за р. № 37939 від 14 травня 2021 року, про стягнення з неї на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором № 2671204 від 25 листопада 2020 року в розмірі 21880,26 гривень, оскільки нотаріусом не було перевірено безспірність вимог стягувача. При оформленні виконавчого напису представниками відповідача не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості. Заборгованість, що зазначена у виконавчому написі не дає можливості зробити висновок про правомірність її нарахування. Позивач [PERSON] також пояснила, що відповідачем не надсилалась їй письмова вимога про усунення порушень (невиконання зобов`язань за кредитним договором) та такої вимоги вона не отримувала, а тому, вважає, що приватним нотаріусом було порушено процедуру вчинення виконавчого напису, оскільки були відсутні докази надіслання їй стягувачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором та отримання нею такого повідомлення. Крім того, вона не була повідомлена про відступлення ТОВ «Мілоан» права вимоги до неї за кредитним договором № 2671204 від 25 листопада 2020 року відповідачеві ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", а про таке відступлення права вимоги і про вчинення виконавчого напису нотаріусом вона дізналася після надходження за місцем її роботи виконавчого напису для виконання. З вказаних підстав, позивач [PERSON] просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., що зареєстрований за р. № 37939 від 14 травня 2021 року, про стягнення з неї, [PERSON] , на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором № 2671204 від 25 листопада 2020 року в розмірі 21880,26 гривень, а понесені судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" в судове засідання 29 грудня 2021 року повторно не з`явився, хоч про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу місцезнаходження відповідача (а.с. 44, 45). Причини неявки в судові засідання представник відповідача не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. В судовому засіданні позивач [PERSON] , у зв`язку з повторним неприбуттям до суду представника відповідача, просила провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на розгляд справи не з`явився, будучи повідомленим про час та місце проведення судових засідань у встановленому порядку. Заяв та/чи клопотань, а також письмових пояснень від третьої особи до суду не надходило. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А.А. на розгляд справи не з`явився, хоч про час та місце проведення судових засідань був повідомленим у встановленому порядку. Заяв та/чи клопотань, а також письмових пояснень від третьої особи до суду не надходило. Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву [PERSON] до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відкрито провадження по справі № 558/609/21 за вказаним позовом, а також залучено до участі у справі № 558/609/21 як третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Папроцького А.А. В ході розгляду справи відповідач та треті особи заяв та/чи клопотань до суду по суті позовних вимог не подавали. До суду позивачем [PERSON] було подано заяву про забезпечення позову у справі № 558/609/21 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 14 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 37939. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року було задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №66819634, відкритому 14 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 37939 від 14 травня 2021 року, до набрання рішенням суду в справі № 558/609/21 законної сили. 29 листопада 2021 року судом закрите підготовче провадження та призначено до розгляду по суті цивільну справу № 558/609/21. Судові засідання у справі № 558/609/21 призначались на 14 та 29 грудня 2021 року. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 37939, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором №2671204, укладеним 25 листопада 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги №66-МЛ від 5 серпня 2020 року є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ"), в розмірі 6039,00 гривень заборгованості за тілом кредиту, 1351,26 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 1330,00 гривень заборгованості за нарахованою комісією за надання кредиту. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проведено за період з 7 квітня 2021 року по 10 травня 2021 року. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 21880,26 гривень (а.с. 6). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. від 14 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №66819634 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 14 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 37939, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості в розмірі 21880,26 гривень. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією. В силу вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 (далі - Перелік) визначено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості, що випливає з кредитних договорів додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаним Порядком керувався приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, що вбачається із змісту виконавчого напису. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (постанова Верховного Суду України від 5 липня 2017 року в справі № 6-887цс17). У постанові від 13 жовтня 2021 року в справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року по справі №758/14854/20. Матеріали справи не містять відомостей про направлення відповідачем на адресу позивача як боржника повідомлення про заборгованість за кредитним договором та даних про отримання позивачем відповідного повідомлення. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 від 22.02.2017 р. визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №622 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості». Таким чином, оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості виключено з переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а отже нотаріус не мав права видати виконавчий напис у спірних правовідносинах. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вирішуючи спір, суд керується положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Водночас ч. 3 ст. 83 ЦПК України визначено, що відповідач та треті особи повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідач та треті особи будь-яких доказів суду не подали, а отже з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем зазначений у виконавчому написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернулася одразу до суду після початку стягнення з неї заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечила існування боргу в розмірі, зазначеному у виконавчому написі. Це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. При цьому, відповідач не позбавлений можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим не виконав норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п. 1 Переліку. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено 908,00 гривень судового збору за подання до суду позовної заяви та 454,00 гривні судового збору - за подання до суду заяви про забезпечення позову (а.с. 1, 14). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, то понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 8 та 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 3, 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved