Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

В квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Омега-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 08 листопада 2007 р. [PERSON] і Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омега-Банк») уклали Кредитний договір № 2608/1107/88-035, за умовами якого, банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 150 000,00 дол. США на строк з «08» листопада 2007 р. по «07» листопада 2017 р. та на умовах, передбаченими у цьому Договорі, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. 18 січня 2010 року між позивачем та ПАТ «Сведбанк», яке було правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», а ПАТ «Омега-Банк» є правонаступником ПАТ «Сведбанк» і Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», були укладені Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору, Договір про внесення змін та доповнень № 2 до Кредитного договору. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу № 15. 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу. Таким чином, внаслідок укладання вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором. 29.09.2014 р. ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до Солом?янського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] за Кредитним договором у розмірі 2 654 912,72 грн. З поданого ТОВ «Кредитні ініціативи» розрахунку вбачається одностороннє підвищення Позивачу процентної ставки за користування кредитом - з 23.12.2011 р. - 12,90% річних. Позивач посилаючись на ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 525, 526, ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України, п. 3.5 Постанови Правління НБУ № 168 та п. 6.1 Договору про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору від 18.01.2010 р. вважає, що відсоткова ставка підвищена банком всупереч законодавству та узгодженому Кредитному договору та наступними змінами і доповненнями, що вказує на необхідність визнання дій неправомірними та здійснення перерахунку заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву якою позов підтримала, просила його задовольнити, розглядати справу у відсутності представника позивача та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачів, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 2007 р. [PERSON] і Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омега-Банк» (код ЄДРПОУ 19356840)) уклали Кредитний договір № 2608/1107/88-035, за умовами якого, банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 150 000,00 дол. США на строк з «08» листопада 2007 р. по «07» листопада 2017 р. за фіксованою відсотковою ставкою 11,9 % річних . 18 січня 2010 року між [PERSON] і Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (ПАТ «Сведбанк» було правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», а ПАТ «Омега-Банк» є правонаступником ПАТ «Сведбанк» і Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк») були укладені Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору, Договір про внесення змін та доповнень № 2 до Кредитного договору, за якими відсоткова ставка за користування кредитом не змінювалася. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу № 15. Цього ж дня між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу. Згідно даних договорів факторингу відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором 2608/1107/88-035 від 08 листопада 2007 року, що був укладений між [PERSON] і АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омега-Банк») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» З матеріалів справи: розрахунку розміру заборгованості, зробленого ТОВ "Кредитні ініціативи", вбачається, що 23.12.2011 року кредитором в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку з 11,90 % до 12,90%. Відповідно до п. 6.1 Договору про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору від 18.01.2010 р. про необхідність зміни розміру процентної ставки Банк повідомляє Позичальника у письмовій формі шляхом направлення листа з повідомленням про вручення. У випадку згоди, Позичальник повинен протягом 15-ти банківських днів укласти Договір про внесення змін та доповнень до цього Договору щодо зміни розміру процентної ставки за цим Договором та, при необхідності, додаткові договори до договорів забезпечення. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище п'ятнадцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення, або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане Позичальником особисто у Банку. Будь-які докази відправлення позичальнику повідомлення про підвищення відсоткової ставки за кредитним договором у матеріалах справи відсутні, сторонами суду не надавалися. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що протягом періоду дії договору з 23.12.2011 року та здійснення погашення за Кредитним договором, кредитором нараховувався відсоток більший, ніж встановлено Кредитним договором, що, у свою чергу, впливає на сукупну суму заборгованості. Тобто зобов'язання зі сторони кредитора здійснювалося неналежним чином відповідно до умов Кредитного договору та не виконані в повному обсязі, що зумовлює необхідність визнання таких дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок за первинною відсотковою ставкою. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції, що діяв на момент збільшення відсоткової ставки банком, банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції від 16.10.2011 р.) фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. П. 3.5 Постанови Правління Національного банку України від 10.05.2007 р. № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» передбачено, що банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). П. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" встановлює: "При вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). Верховний Суд України у своїй Постанові від 23.05.2012 р. у справі № 6-41цс12 зазначив, що при вирішенні спору щодо правомірності дій банку стосовно зміни умов кредитного договору в частині збільшення розміру процентної ставки судам необхідно з'ясовувати, чи було передбачено таке збільшення раніше укладеним договором кредиту, чи були виконані банком усі умови договору в цій частині та дотримано порядок узгодження зазначеного питання з боржником. У разі якщо передбачено обов'язкове укладення такої угоди щодо зміни договору в письмовій формі, необхідно враховувати вимоги статей 629, 639, 1055 ЦК. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову та доказів на спростування заявлений Позивачем вимог не надали, процесуальними правами на власний розсуд не скористалися. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що кредитор неналежним чином, в односторонньому порядку, без повідомлення боржника підвищив розмір відсоткової ставки за користування кредитом, без укладення додаткової угоди з боржником про збільшення відсоткової ставки за користування кредитом, а такі дії відповідно до наведених норм законодавства та умов самого Кредитного договору є неправомірними. З огляду на вищевикладене суд дійшов до висновку, що у ТОВ «Кредитні ініціативи» відсутнє право нарахувати відсотки за користування кредитними коштами за відсотковою ставкою 12,90% річних, натомість суд вважає за необхідне зобов'язати кредитора виконувати умови Кредитного договору в частині застосування відсоткової ставки в розмірі 11,90% річних, а переплачені суми перерахувати на тіло заборгованості за Кредитним договором. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved