Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

27 листопада 2013 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 07 червня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач порушив виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту, сплати процентів та комісії в строки, обумовлені договором. Оскільки відповідач добровільно не погасив суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 3806 грн. 42 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 4197 грн. 41 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 2954 грн. 81 коп., штраф (фіксовану частину) в розмірі 500 грн. 00 коп., штраф (процентну складову) в розмірі 547 грн. 93 коп., що загалом складає 12006 грн. 57 коп., та судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що відповідач позов не визнає повністю, суду пояснила, що кредитний договір, як документ, не укладався та підтвердженням наявності кредитних відносин слугує заява на отримання кредитної картки. Дана заява передбачає отримання кредитного ліміту в сумі 250 гривень, базову відсоткову ставку 22,8 % річних, розмір комісії за кредитне обслуговування 1 % від суми заборгованості, строк дії кредитного ліміту - строк дії картки, порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості. Відповідач не визнає суму заборгованості за кредитом в розмірі 3806,42 коп., оскільки відповідач отримав кредит 250,00 грн. та сальдо простроченої заборгованості за кредитом до 01.12.2008 року становило 0,04 грн. Крім того, сторони встановили як строк дії договору - строк дії картки, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Останнє погашення кредиту відповідачем було 01.06.2010 року, тому вважає, що строк позовної давності за основним зобов`язанням сплив 01.06.2013 року. Просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07 червня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. - (а.с. 7-11). 09.08.2007 р. позивачем було збільшено кредитний ліміт відповідачу до 1000,00 грн., а 18.09.2008 року кредитний ліміт було збільшено до 4000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Як вбачається зі змісту заяви позичальника від 07.06.2007 р. сторони досягли згоди щодо розмірів процентної базової ставки, яка складає 22,8 річних, та комісії за кредитне обслуговування - 1% від суми заборгованості. - (а.с.7) Відповідач в порушення умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконав, тобто своєчасно банку кошти не повертав, в період з 01.07.2009 р. по 01.06.2010 року не вносив жодних платежів по погашенню кредиту, 01.06.2010 р. здійснив платіж в сумі 150,00 грн,. після чого погашенння кредиту не здійснював. Тому станом на 31.10.2013 року заборгованість по кердитному договору складає 12006 грн. 57 коп., з яких: 3806 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом, 4197 грн. 41 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2954 грн. 81 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку відповідача. - (а.с. 4-6). Пунктом 8.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено відповідальність позичальника за порушення строків платежів по любому із грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 120 днів, за що позичальник повинен сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Оскільки відповідач порушив строки погашення кредиту, то суд вважає, що вимога позивача про стягнення штрафів підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути штраф (фіксовану частину) в сумі 500,00 грн. та штраф (процентну складову) в сумі 547 грн. 93 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку відповідача. - (а.с. 4-6). Таким чином, суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачується заборгованість, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по кредитному договору станом на 31 жовтня 2013 року в сумі 12006 грн. 57 коп., з яких: 3806 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом, 4197 грн. 41 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2954 грн. 81 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 547 грн. 93 коп. - штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просила суд відмовити в задоволенні позову в зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідно до ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначено або визначено моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не подавав заяву Банку про припинення дії договору, тому даний договір автоматично лонгувався на кожний рік, при цьому позивачем двічі збільшувався протягом дії договору кредитний ліміт, спочатку до 1000 грн., а потім до 4000,00 грн., на момент розгляду справи в суді кредитний договір чинний, зобов`язання по ньому відповідачем не виконані, тому суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки в межах дії кредитного договору позивач (кредитор) має право у будь - який час порушити питання про примусове повернення заборгованих сум. З огляду на це, звернення позивача до суду 27 листопада 2013 року про стягнення боргу не можна вважати здійсненим поза межами строку позовної давності, тому підстав для відмови в задоволенні позову в зв`язку зі спливом строку позовної давності не має. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 229 гривень 40 копійок, розмір яких підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved