Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У грудні 2016 року Комплекс відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами звернувся до суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування майном. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 17 квітня 2013 року між ними було підписано договір [ADDRESS]-13 про надання у користування приміщення для відпочинку зі строком дії до 31 грудня 2013 року. Загальна площа приміщення складала 119,0 кв. м. Ціна станом на 2013 рік становила 66 279,20 грн. на рік, 23 502,51 грн. на квартал і 7 834,17 грн. на місяць. 19 грудня 2014 року розпорядженням Керівника Державного управління справами № 308 розрахункова плата за комунальні послуги та плата за користування приміщеннями у комплексі відпочинку на 2015 рік складала 1 778,00 грн. за 1 кв.м. на рік, тобто плата станом на 2015 рік становила за користування приміщенням 211 582 грн. на рік. 28.01.2016 року розпорядженням Керівника №24 знову була збільшена розрахункова плата за комунальні послуги та плата за користування приміщеннями у комплексі відпочинку на 2016 рік і складає 2 348,00 грн. за 1 кв. м. на рік. Комплекс відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами повідомляв [PERSON] про збільшення плати за користування приміщенням, пропонував укласти новий договір, проте він відмовлявся. У зв'язку з наявністю заборгованості позивач просив стягнути з відповідача 267 706,59 грн. У травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами, в якому просив зарахувати поліпшення вартістю 1 202 278,09 грн. у рахунок плати ним за договором [ADDRESS]-13 від 17 квітня 2013 року про надання в користування приміщення для відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами. В обгрунтування вказаного позову посилався на те, що зазначений договір не є таким, що припинений, оскільки після закінчення вище вказаного договору Комплекс відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами не звертався із пропозицією укласти новий договір, а, навпаки, продовжував отримувати платежі у розмірі, що встановлений договором [ADDRESS]-13. Представники позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, представники відповідача за зустрічним позовом просили відмовити в задоволенні зустрічного позову. Представник позивача за зустрічним позовом вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представник відповідача за первісним позовом просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позови, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають важливе юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що в задоволенні первісного позову Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами необхідно відмовити, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 квітня 2013 року між Комплексом відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами та [PERSON] було укладено договір [ADDRESS]-13 про надання у користування приміщення для відпочинку, загальною площею 119,0 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] Станом на 2013 рік ціна за користування приміщенням становила 66 279,20 грн. на рік, 23 502,51 грн. на квартал і 7 834,17 грн. на місяць, зі строком дії договору до 31 грудня 2013 року. Згідно з п. 2.1. Договору [PERSON] зобов'язаний був сплачувати вартість оренди та вартість комунальних послуг під час користування будинку [ADDRESS] Державного управління справами, у розмірі 66 279 грн. 20 коп. (шістдесят шість тисяч двісті сімдесят дев'ять грн. 20 коп.) на рік, 23 502 грн. 51 коп. (двадцять три тисячі п'ятсот дві грн., 51 коп.) на квартал та 7 834 грн. 17 коп. (сім тисяч вісімсот тридцять чотири грн., 17 коп.) на місяць. У п. 3.1.1. Договору сторони узгодили, що Комплекс відпочинку зобов'язується надати приміщення для відпочинку у комплексі відпочинку у справному стані, із забезпеченням опалення, водопостачання, електроосвітлення та інших комунальних послуг. Згідно з п. 3.1.2. Договору Комплекс відпочинку зобов'язаний надати послуги орендарю щодо користування та прибирання приміщення, користування меблями, інвентарем, постільною білизною та її прання, користування територією комплексу відпочинку з доглядом за нею. 19 грудня 2014 року розпорядженням Керівника Державного управління справами № 308 розрахункова плата за комунальні послуги та плата за користування приміщеннями у комплексі відпочинку на 2015 рік складала 1 778,00 грн. за 1 кв.м. на рік, тобто плата станом на 2015 рік становила за користування приміщенням 211 582 грн. на рік. 28 січня 2016 року розпорядженням Керівника № 24 знову була збільшена розрахункова плата за комунальні послуги та плата за користування приміщеннями у комплексі відпочинку на 2016 рік і складає 2 348,00 грн. за 1 кв. м. на рік. Посилання представника Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами щодо відмови [PERSON] укласти нові договори, суд не може взяти до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази отримання вказаних повідомлень, як і відсутні проекти нових договорів, які пропонувались [PERSON] до підписання. При цьому згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України саме позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто Комплекс відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами змінив умови договору без належного повідомлення іншої сторони договірних відносин і не надав суду , належних, достатніх і беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності нарахування заборгованості [PERSON], а тому його позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідач сплачує за користування приміщеннями ту суму, яка передбачена діючим договором між ними. Статтею 764 ЦК України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Строк дії договору згідно п. 1.2. Договору сплинув 31 грудня 2013 року та його дію було продовжено в силу ч. 1 ст. 764 ЦК України, оскільки орендодавцем - Комплексом відпочинку «Пуща-Водиця «Державного управління справами приймалася оплата послуг від [PERSON] після спливу строку дії договору, а саме після 31 грудня 2013 року, що підтверджується квитанціями про оплату і не заперечується сторонами, а тому цей факт не підлягає доведенню (ч. 1 ст. 61 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 764 ЦК України такий договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Отже, Договір [ADDRESS]-13 від 17 квітня 2013 договір має юридичну силу згідно із законом у тому вигляді та на тих умовах, який був на момент його підписання і по теперішній час, оскільки його істотні умови сторони продовжили виконувати і в подальшому. Згідно зі ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У п. 5.1. Договору сторони між собою узгодили, що усі покращення об'єкту проживання (реконструкція та модернізація) за рахунок користувача є власністю комплексу відпочинку "Пуща-Водиця" Державного управління справами". За час користування приміщенням будинку [ADDRESS] комплексу за рахунок [PERSON] були проведені роботи з реконструкції та модернізації будинку [ADDRESS], та згідно листів № 01-03/15.3/0811 від 24 травня 2013 року та № 01-03/15.3/1179 від 18 липня 2013 року вбачається, що керівництво Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами не заперечувало щодо здійснення реконструкції у будинку [ADDRESS] Комплексу відпочинку за рахунок [PERSON] Фактично такі поліпшення приміщення [PERSON] були здійснені зі згоди орендодавця. Витрати щодо покращення стану будівлі та прибудинкової території будинку [ADDRESS] були виконані [PERSON] за власний рахунок, роботи та заходи щодо покращення стану будівлі та прибудинкової території на загальну суму 1 202 278 (один мільйон двісті дві тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 09 коп., що підтверджується: довідкою ТСК ФОП "[PERSON]" № Р-307 від 06 лютого 2014 р.; квитанцією до прибутково-касового ордеру № 26 від 20 вересня 2013 та довідкою ДБК УС ВР України "Про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" за жовтень 2013 р.; квитанцією до прибутково-касового ордеру № 25 від 20 вересня 2013 та довідкою ДБК УС ВР України "Про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" за жовтень 2013 р.; квитанцією до прибутково-касового ордеру № 6 від 20 травня 2013 та довідкою ДБК УС ВР України "Про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" за липень 2013 р.; квитанцією до прибутково-касового ордеру № 27 від 20 вересня 2013 та довідкою ДБК УС ВР України "Про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" за жовтень 2013 р.; квитанцією до прибутково-касового ордеру № 37 від 06 лютого 2014 р.; квитанцією до прибутково-касового ордеру № 38 від 06.02.2014 р.; довідкою ДБК УС ВР України "Про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" за серпень 2013 р.; розрахунково-касового рахунку ТОВ "НІКА-МОРІС" № 9 від 22 квітня 2013 за послуги зі складення технічного звіту про стан конструкційних елементів будівлі [ADDRESS] та іншими розрахунково-касовими рахунками. Зазначені докази судом оцінені згідно вимог ст. 212 ЦПК України. Комплекс відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами їх не спростував. Відповідно до ст. 776 ЦК України, поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: - відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; - вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно зі ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», поточний ремонт майна, переданого в оренду, проводиться орендарем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором. Капітальний ремонт майна, переданого в оренду, проводиться орендодавцем або іншим балансоутримувачем цього майна за його рахунок, якщо інше не встановлено договором. Якщо орендодавець або інший балансоутримувач майна, переданого в оренду, не здійснив капітального ремонту майна і це перешкоджає його використанню відповідно до призначення та умов договору, орендар має право: - відремонтувати майно, зарахувавши вартість ремонту в рахунок орендної плати, або вимагати відшкодування вартості ремонту; - вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Суд врахував, що вартість робіт, виконаних за рахунок [PERSON], складає 1 202 278 (один мільйон двісті дві тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 09 коп., вартість користування (найму) будинку складає 66 279 (шістдесят шість тисяч двісті сімдесят дев'ять) грн. 20 коп. на рік, а тому,

Outcome: approved