Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій вказує, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку. Від спільного подружнього життя у них народився син, [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки, а відповідач на його утримання сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2013 року, із змінами відповідно до рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2013 року. Проте на даний момент майновий стан позивача змінився, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 23 серпня 2013 року на нього покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 25.04.2013 року і довічно, також рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 25 вересня 2013 року на позивача покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 25.04.2013 року. Таким чином загальний розмір аліментів, який стягується, перевищує половину його заробітної плати, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Позивач вважає, що розмір його зобовязання по сплаті аліментів на користь [PERSON] (на утримання дитини), має становити, починаючи з 01 червня 2013 року, 1/6 частини із заробітку, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18 вересня 2027 року, починаючи з 01 червня 2013 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім цього, додатково пояснив, що аліменти на утримання своїх батьків він сплачує добровільно, а тому виконавчих проваджень по відповідних рішеннях судів - немає. Інших доходів, крім заробітної плати у нього немає. Просить суд заявлений позов задоволити, а також стягнути в його користь з відповідача всі витрати пов"язані з розглядом даної справи, зокрема кошти витрачені на приїзд на судові засідання в м. Яворів. Відповідачка в судовому засіданні заявлений позов не визнала, підтримала доводи - 2 - викладені у запереченні, у якому вона зазначає, що підстав для зменшення розміру аліментів, які позивач сплачує на утримання неповнолітнього сина, немає, оскільки позивач як батько являється працездатною особою і зобов"язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач за професією є юристом, працює викладачем у Національному університеті ім.Т.Г.Шевченка, має додаткові доходи від наукової діяльності та юридичної практики, які є вищими в декілька разів від розміру середньої заробітної плати по Україні, позивач отримує достатні доходи, які дозволяють йому декілька разів на рік постійно відпочивати за кордоном. Крім цього, позивач проживає у м.Києві у власній квартирі, інших дітей він не має, а його батьки є забезпечиними громадянами, які одержують від держави пенсію, являються власниками торгівельного павільйону у Торгівельному Центрі "Городок" на Петрівці у м.Києві від здачі даного павільйону в оренду отримують доходи. Також у позивача є молодший працездатний брат, який також зобов"язаний матеріально допомагати своїм батькам. Дані обставини були приховані від судів, які розглядали справи про стягнення аліментів з позивача на утримання батьків. Доказів фактичного (реального) стягнення з позивача аліментів у більшому розмірі, ніж передбачено ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року (більше ніж 50%) до суду не надходило, так як вони відсутні, доходи позивача лише збільшуються. Судові рішення про стягнення з нього аліментів на утримання батьків не виконуються і є штучно створеними з метою їх використання для зменшення аліментів на утримання дитини. Просить у задоволенні позову відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії 1-СП № 112011 від 25 вересня 2009 року, 18 вересня 2009 року народився [PERSON] і його батьком являється [PERSON] (позивач). Судом встановлено та підтверджено документально факт стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2013 року, із змінами відповідно до рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2013 року. \~\~\~\~ Згідно рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 23 серпня 2013 року у цивільній справі №761/12028/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, на [PERSON] покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 25.04.2013 року і довічно. Відповідно до рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25 вересня 2013 року у цивільній справі №296/3924/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, на [PERSON] покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 25.04.2013 року. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. - 3 - Судом не встановлено в судовому засіданні та позивачем не наведено доказів зміни його матеріального становища чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я, з моменту прийняття рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, які давали б підставу для зменшення розміру аліментів, які він сплачує на утримання дитини, оскільки при визначеннірозміру аліментів, які необхідно стягувати з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини, Шевченківським районним судом м.Києва та Апеляційним судом міста Києва було враховано, що позивач надає матеріальну допомогу своїм батькам, а тому і розмір аліментів був визначений меншим ніж просила [PERSON] Доказів на підтвердження того, що у зв"язку з наданням допомоги батькам відповідач не має можливості сплачувати на дитину аліменти у встановленому судом розмірі відповідач не надав. Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду україни від 15 травня 2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV Про виконавче провадження він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При постановленні рішення Шевченківським районним судом м. Києва від 15.03.2013 року, із змінами відповідно до рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2013 року, жодним чином права та законні інтереси [PERSON] порушені не були. \~\~ Дані положення законодавства мали бути враховані судами, які постановляли рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання батьків, так як рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина було постановлено раніше з врахуванням інтересів дитини, матеріального стану позивача, відповідача, його стану здоров"я, а також тієї обставини, що він надає матеріальну допомогу батькам. Суд приходить до висновку, що при ухваленні рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25 вересня 2013 року у цивільній справі №296/3924/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, розмір аліментів, які присуджені в сукупності з [PERSON] перевищив половину його заробітку. Отже, він мав повідомити суд про наявність двох інших судових рішень, а розмір аліментів повинен був бути визначений з врахуванням цих рішень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги безпідставні, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, у зв"язку з цим також не підлягають до стягнення і судові витрати понесені позивачем.

Outcome: dismissed