Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

02.03.2017 року Болградський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на його користь незаконно отримані кошти у сумі 6828,63\~грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON] з 02.03.2011 року по 05.03.2012 року перебувала як безробітна на обліку у Болградському районному центрі зайнятості. [PERSON] був наданий статус безробітної та відповідно до п.п.1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" призначена матеріальна допомога на випадок безробіття з дня статусу безробітного. 08.11.2016 року [PERSON] знову звернулася до позивача за реєстрацією як безробітна. Під час первинної реєстрації спеціалістом РЦЗ було зроблено онлайн-запит до Пенсійного фонду, в результаті якого було встановлено, що [PERSON] під час попереднього перебування на обліку як безробітна працювала за договором цивільно-правового характеру з червня по жовтень 2011 року в агрофірмі радгосп «Білозерський». Згідно Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України 13.02.2009 року № 60/62 та постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням», було складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 24.01.2017 року №3. Відповідач приховала факт свого працевлаштування та\~\~незаконно отримала за період з 03.06.2011 року по 05.03.2012 року державну допомогу по безробіттю в сумі 6828,63 грн. Ст.36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено права, обовязки та відповідальність застрахованих осіб. Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг зареєстрованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи, відповідно до законодавства України. Оскільки [PERSON] не повідомила про укладення договору цивільно-правового характеру, що відносить до категорії зайнятого населення, вона не мала права на отримання допомоги по безробіттю. Тому позивач просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності №445/15/01 від 11.09.2017 року, в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 28.03.2017 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, надав письмові заперечення, в яких посилається на те, що [PERSON] не була у період з 03.06.2011 року по 15.10.2011 року підприємцем, не займалась індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, не була членом кооперативу, фермером, не входила до складу сімї фермера, що беруть участь у виробництві, тому що відповідно до діючого законодавства, саме ці особи вважалися віднесеними до зайнятого населення. Також відповідно до п.4 ч.5 ст.31 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі приховування відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу або здійснення іншої діяльності за винагороду в період одержання допомоги по безробіттю тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів. Тобто позивач вправі був скоротити відповідачу на 90 днів тривалість виплати допомоги по безробіттю. Окрім того представник відповідача посилається на те, що [PERSON] цивільно-правових договорів не укладала, доказів підтверджуючих факт укладання між відповідачем та Агрофірмою Радгосп «Білозерський» договорів підряду позивачем не надано. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.03.2011 року [PERSON] звернулася до Болградського районного центу зайнятості з заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с.8). Згідно Наказу Болградського РЦЗ від 09.03.2011 року № НТ 110309 [PERSON] був наданий статус безробітного та відповідно до п.п.1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" призначена матеріальна допомога на випадок безробіття з дня статусу безробітного (а.с.9). У відповідності до "Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним", затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України, державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12.03.2009 року за № 232/16248, та Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" було проведено звірку даних з даними ПФУ по [PERSON] В результаті чого було встановлено, що [PERSON] була прийнята на роботу за договором ЦПХ з червня 2011 року по жовтень 2011 року в агрофірму радгосп «Білозерський», що підтверджується актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №3 від 24.01.2017 року (а.с.10). Як вбачається з листа відповіді Агрофірми радгосп «Білозерський» №933 від 08.08.2017 року між агрофірмою та [PERSON] був укладений договір від 03.06.2011 року цивільно правового характеру, термін дії якого з 03.06.2011 року по 15.10.2011 року, на підставі якого відповідачу була нарахована винагорода за надані послуги за період з 03.06.2011 року по 15.10.2011 року на загальну суму 4440,00 грн., а саме: за липень 2011 року 1280,00 грн., за серпень 2011 року 1200,00 грн., за жовтень 2011 року 1960,00 грн. (а.с.54). Окрім цього даним листом агрофірма повідомила суд, що в звязку із закінченням строку зберігання договору цивільно-правового характеру, укладеного з [PERSON] від 03.06.2011 року вона не має змоги надати засвідчену копію вищевказаного договору. За період з 03 червня 2011 року по 05 березня 2012 року [PERSON] була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 6828,63. що підтверджується довідкою Болградського РЦЗ №112/15/02 від 28.02.2017 року (а.с.17). Згідно із п.Б ч.3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 року № 803-12, який діяв під час попереднього перебування відповідача на обліку, до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців. Осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів. Фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство». Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого постановою КМУ № 219 від 14.02.2007 року, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку. Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Верховний Суд України у постанові від 17 лютого 2015 року по справі № 21-20а-15 прийшов до висновку про те, що норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку повязують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Оскільки відповідач [PERSON] не повідомила центр зайнятості про наявність укладеного цивільно-правового договору, це свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої ст. 36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню суми виплаченої допомоги в розмірі 6828,63 гривень. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved