Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія", з участю третьої особи - [PERSON], в якому просить визнати її звільнення незаконним; стягнути заборгованість по відрядженню в розмірі 23 482, 36 грн. та компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 4 590, 72 грн. Надалі [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, просить визнати незаконним і скасувати Рішення загальних зборів ТзОВ "Кальварія" викладені в протоколі від 30 квітня 2014 року, Наказ ТзОВ "Кальварія" про звільнення з посади директора від 30 квітня 2014 року та поновити на посаді директора ТзОВ "Кальварія" [PERSON]; виплатити заборгованість по відрядженню в розмірі 23 482, 36 грн., компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 707, 36 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5 269,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, рішення про звільнення її із займаної посади директора було прийнято з грубим порушенням законодавства про працю та вимог Статуту Товариства, оскільки відповідач не вимагав від неї жодних пояснень про вчинене нею порушення, останнім не було проведено розрахунку, не повідомлено про нараховані суми належні при звільненні, не видано копію наказу про звільнення. Крім того, звільнено в період коли вона перебувала у відпустці. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кальварія" подало зустрічний позов до [PERSON], з участю третьої особи - [PERSON] про стягнення незаконно отриманих коштів, в якому просить стягнути з [PERSON] незаконно отримані кошти за відрядження у розмір 13 812, 04 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зустрічного позову покликається на те, що [PERSON], зловживаючи своїм службовим становищем незаконно було собі нараховано та частково компенсовано витрати за відрядження, яке відбувалось в період з 12 по 25 березня 2014 року, однак остання перебувала у такому відрядженні не в інтересах Товариства, ці витрати були їй компенсовані Громадською організацією "Форум видавців", тому є всі підстави для стягнення з [PERSON] незаконно отриманих коштів в розмірі 13 812, 04 грн. У судовому засіданні позивач та її представник первісний позов підтримали в повному обсязі, а зустрічний позов заперечили з підстав, наведених у запереченні на зустрічний позов. Представник відповідача проти первісного позову заперечила, а зустрічний позов підтримала з підстав викладених в фабулі зустрічного позову. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні проти первісного позову заперечив, а зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія" підтримав в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову [PERSON] слід відмовити, а зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія" задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія", яке оформлено протоколом № 12 від 22 грудня 1995 року, вирішено призначити [PERSON] на посаду директора Товариства (том 1, а.с. 6). 02 грудня 1995 року на виконання вищезазначеного рішення Загальних зборів учасників Товариства "Кальварія" остання приступила до виконання обов'язків директора ТзОВ "Кальварія" (том 1, а.с. 7). 14 березня 2014 року Ревізором ТзОВ "Кальварія" - [PERSON] було складено Акт про виявлення одноразового грубого порушення директором ТзОВ "Кальварія" своїх трудових обов'язків, яке полягало у тому, що директор - [PERSON], не підписувала договори з контрагентами, що призвело до заподіяння значної матеріальної шкоди Товариству (том 1 а.с. 120). Підставою для складення відповідного Акту стало звернення потенційного контрагента ТзОВ "Кальварія" - [PERSON] до засновника Товариства - [PERSON] із заявою, в якій остання прохала посприяти укладенню договору з Товариством, оскільки [PERSON] запропонувала укласти такий договір із ТзОВ "Видавництво Кальварія", яке є іншою юридичною особою і ніякого відношення до відповідача немає. (том 1, а.с. 117). Згідно із ч.1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. З метою з'ясування дійсних обставин справи, 14 березня 2014 року, відповідачем було направлено за зареєстрованим місцем проживання позивачки повідомлення про необхідність надати пояснення, що підтверджується описом вкладень та поштовою квитанцією, котрі знаходяться в матеріалах справи (том 1, а.с. 141). Однак, позивачем всупереч вищенаведеному не було надано пояснень по факту вчиненого порушення, про що відповідачем складено Акт про відмову [PERSON] у наданні пояснень (том 1, а.с. 121). Рішенням Загальних зборів учасників Товариства "Кальварія", яке оформлено протоколом від 30 квітня 2014 року вирішено звільнити [PERSON] із займаної посади директора Товариства, на підставі якого видано наказ про звільнення, датований 30 квітня 2014 року (том 1, а.с. , 54, 91). Аналізуючи вищеописане, суд приходить до висновку, що відповідачем було дотримано процедури повідомлення, проведення та прийняття рішення Загальними зборами учасників Товариства "Кальварія" щодо звільнення [PERSON] з посади директора, що підтверджується відповідними долученими до матеріалів справи відповідачем доказами. Згідно із п. 5.7. Статуту ТзОВ "Кальварія" (в редакції 2001 року), директор здійснює керівництво поточною діяльністю Товариства на основі єдиноначальності, в рамках компетенції і прав, визначених Статутом і рішенням Зборів учасників. Відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано шкоду). Таким чином, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що не підписання [PERSON], всупереч покладених на неї обов'язків п. 5.7. Статуту Товариства, договорів з потенційним контрагентом, в результаті чого, було завдано шкоду відповідачу (оскільки не уклався договір на суму 80 000,00 гривень) є одноразовим грубим порушення директором своїх трудових обов'язків, що стало підставою для звільнення останньої за п. 1 ст. 41 КЗпП України. Твердження позивача щодо звільнення її в період перебування у відпустці (24 березня 2014 року по 20 травня 2014 року), та посилання на наказ про відпустку від 10 квітня 2014 року (том 1, а.с. 7), графік погашення відпусток працівників ТзОВ "Кальварія" на 2011 - 2013рр. (том 1, а.с. 152-155) спростовуються, зокрема, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: актом інвентаризації документації ТзОВ "Кальварія" від 05 травня 2014 року (том 1, а.с. 88-89), підписаний працівниками Товариства, з якого не вбачається вказаного позивачкою наказу про відпустку; Листом голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України № 15-04/2014 від 29 квітня 2014 року (том 1, а.с. 48) відправленого [PERSON] в інтересах Товариства, що підтверджує виконання останньою обов'язків директора і відповідно не перебування у відпустці. Крім того, судом було встановлено, що за попередні роки перебування [PERSON] у відпустці, останній виплачувались відпускні не пізніше 2-3 дні до початку відпустку, що підтверджується відповідними доказами, однак у даному випадку такого розрахунку проведено не було, що додаткового підтверджує не перебування позивачки у відпустці. В свою чергу, суд не бере до уваги графік погашення відпусток працівників ТзОВ "Кальварія" на 2011 - 2013рр. наданий позивачкою, як неналежний доказ, оскільки такий графік містить відомості про відпустку, котра повинна відбуватись 2014 року, однак повинен містити відомості про відпустки за період 2011 - 2013 роки, про що свідчить і назва самого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 2 статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що на день звільнення позивача не було на робочому місці, однак відповідачем з власної ініціативи, з метою дотримання норм чинного трудового законодавства було проведено повний розрахунок по заробітній платі та відпускних. В свою чергу, посилання позивачки щодо наявності заборгованості за невикористані відпустки в розмірі 707, 36 грн. спростовуються долученими відповідачем доказами. Крім того, відповідач був позбавлений можливості внести відповідний запис про звільнення в трудову книжку [PERSON], оскільки остання перебувала у позивачки, та на неодноразові вимоги відповідача не надавались. Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що в задоволені позову в цій частині слід відмовити. Крім того, судом було встановлено, що з 12 по 25 березня 2014 року [PERSON] перебувала у відрядженні у містах Франції та Німеччини, під час яких понесла витрати у розмірі 37 294, 40 гривень, з яких 13 812,04 гривень було останній компенсовано ТзОВ "Кальварія". З долучених відповідачем до матеріалів справи доказів вбачається, що [PERSON] Громадською організацію "Форум видавців" були покриті витрати за відрядження і крім того у таких відрядженнях позивачка представляла інтереси Благодійного фонду "Фундація видавництва "Кальварія", який ніякого відношення до відповідача немає (том 2, а.с. 3-9). Факт представництва [PERSON] інтересів БФ "Фундація видавництва "Кальварія" підтверджується відповіддю фонду (том 2, а.с. 74), з якої вбачається, що остання представляла не лише інтереси відповідача, а й БФ "Фундація видавництва "Кальварія". Тому, суд узагальнюючи вищенаведене та наявні докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення заборгованості за відрядження не підлягають задоволенню. Таким чином, відповідачем було дотримано передбаченої чинним трудовим законодавством України процедури звільнення позивачки із посади директора, що було в повному обсязі наведено відповідачем належними та допустимими доказами, а тому в задоволенні позову в частині поновлення на роботі слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Разом з тим, оскільки позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про поновлення на роботі, суд приходить до висновку, що такі також задоволенню не підлягають. Задовольняючи зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія" суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 121 КЗпП України, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядження. Згідно із ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В свою чергу, ТзОВ "Кальварія" було надано достатньо доказів на підтвердження факту перебування [PERSON] у відрядженні не в інтересах Товариства та компенсації витрат, пов'язаних з таким відрядженням ГО "Форум видавців". За таких обставин, суд вважає, що є усі законні підстави для стягнення з [PERSON] коштів, які Товариством були частково компенсовані останній в розмірі 13 812,04 грн. Таким чином, оцінюючи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову [PERSON] слід відмовити, а зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія" задоволити.

Outcome: approved