Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банком був наданий кредит в сумі 60000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 січня 2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 28 січня 2008 року був укладений договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 71,6 кв.м., який розташований в [ADDRESS] Чорнобаївського району. Майно належить відповідачу на підставі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.01.2008 року, зареєстрвоанго в реєстрі прва власності на нерухоме майно запис №1920. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки складає 86000 грн. У відповідності до ст.6 Закону України "Про іпотеку" іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки. Земельна ділянка розташована в [ADDRESS] Відповідач порушила умови кредитного договору щодо своєчасної сплати заборгованості за кредитом і станом на 05 грудня 2013 року має заборгованість в сумі 65538 грн. 58 коп., яка складається з : - заборгованість за кредитом - 48896 грн. 92 коп. - заборгованість по процентах - 10772 грн. 63 коп. - заборгованість з комісії - 113 грн. 05 коп. - заборгованість по пені - 2397 грн. 75 коп. - штраф - 250 грн. (фіксована складова), 3108 грн. 98 коп. (процентна складова). У відповідності до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимоги ст.ст.35,40 Закону України "Про іпотеку" щодо повідомлення боржника про порушення основного зобов"язання та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок позивачем виконані в повному обсязі. Мотивуючи тим, що відповідач порушив умови договору щодо сплати кредиту у визначений термін, в зв»язку з чим утворилась заборгованість, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на будинок загальною площею 71,60 кв.м. та земельну ділянку, що розташовані в [ADDRESS] Чорнобаївського району шляхом продажу вказаного предмета іпотеки та виселити відповідача та членів її сім"ї з будинку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задоволити позов повністю на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась. Згідно довідки Державної міграційної служби від 23.05.2014 року №6.1/3836-14 [PERSON], 05 грудня 1975 року, зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З цих підстав суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи. В зв"язку з відсутністю в судовому засіданні відповідача, належним чином повідомленого про розгляд справи, який не подав заяви про розгляд справи за його відсутності та не повідомив про причини неявки, за згодою позивача суд ухвалив заочне рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] за повідомленням Державної міграційної служби від 23.05.2014 року №6.1/3836-14 08 грудня 21012 року знята з реєстраційного обліку як померла. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 28 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банком був наданий кредит в сумі 60000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 січня 2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 28 січня 2008 року був укладений договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 71,6 кв.м., який розташований в [ADDRESS] Чорнобаївського району. Майно належить відповідачу на підставі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.01.2008 року, зареєстрвоанго в реєстрі прва власності на нерухоме майно запис №1920. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки складає 86000 грн. У відповідності до ст.6 Закону України "Про іпотеку" іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки. Земельна ділянка розташована в [ADDRESS] Відповідач порушила умови кредитного договору щодо своєчасної сплати заборгованості за кредитом і станом на 05 грудня 2013 року має заборгованість в сумі 65538 грн. 58 коп., яка складається з : - заборгованість за кредитом - 48896 грн. 92 коп. - заборгованість по процентах - 10772 грн. 63 коп. - заборгованість з комісії - 113 грн. 05 коп. - заборгованість по пені - 2397 грн. 75 коп. - штраф - 250 грн. (фіксована складова), 3108 грн. 98 коп. (процентна складова). Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 48, параграфом 2 глави 71 ЦК України, Законом України "Про іпотеку". У відповідності до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 43 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»роз'яснив, що згідно з частиною 4 статті 9, статті 109 ЖК України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку»виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому, суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. На підставі ст.ст.39,40 Закону України "Про іпотеку" відповідачам направлена вимога 10 жовтня 2013 року про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 13783 грн. 87 коп. і в разі невиконання вказаної вимоги банк вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення всіх мешканців. Станом на час ухвалення рішення заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Мешканець житла - відповідач [PERSON] добровільно не звільнила житловий будинок. За повідомленням Чорнобаївської районної нотаріальної контори від 21 січня 2014 року №41/01-14 після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, його спадщину прийняли дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. та 25 лютого 2010 було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподасрького виробництва. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 86000 гривень, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним зобов"язанням станом на 05 грудня 2013 року становить 65538 грн. 58 коп., тому суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав співмірний з розміром нанесених йому відповідачем збитків. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача, які полягають у порушенні умов договору щодо своєчасної сплати кредитної заборгованості, порушене право власності позивача володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому грошовими коштами. Порушене право підлягає захисту на підставі ч.2 ст.16 ЦК України шляхом звернення стягнення на заставне майно та виселення мешканців з житлового будинку. Виходячи з наведеного, позов підлягає до задоволення. Відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стянути понесені судові витрати.

Outcome: approved