Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (далі по тексту ТОВ СП «Нібулон») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] будучи посадовою особою - директором ТОВ «Надежда» та діючи від імені та в інтересах ТОВ «Надежда» прийняв від ТОВ «СП «НІБУЛОН» на зберігання зерно кукурудзи врожаю 2008 року у кількості 8 258,854 т та зерно пшениці 6-го класу врожаю 2008 року у кількості 1 806,368 т, що підтверджується складськими квитанціями за № 247 від 03.02.2009 (бланк серії АН № 037910), № 249 від 05.02.2009 (бланк серії АН № 037913), № 255 від 11.02.2009 (бланк серії АН № 037919), № 260 від 19.02.2009 (бланк серії АН № 037921), а також витягами з Реєстру складських документів на зерно № 86 від 26.10.2010, № 87 від 26.10.2010, № 88 від 26.10.2010, № 89 від 26.10.2010, № 90 від 26.10.2010 (копії квитанцій додаються). На вимогу ТОВ СП «НІБУЛОН» № 3337/1-4-7 від 23.04.2009 про відвантаження 1806,368 т зерна пшениці 6-го класу власності ТОВ СП «НІБУЛОН», ТОВ «Надежда» було відвантажено частину зерна пшениці 6-го класу у кількості 1 358,00 т, а решту зерна ТОВ «Надежда» товариству не повернуло. Неповернутий залишок зерна пшениці 6-го класу власності ТОВ СП «НІБУЛОН», переданого на зберігання ТОВ «Надежда» складає 448,268 т. На вимогу TOB СП «НІБУЛОН» від 12.03.2009 № 1809/1-4-7 про відвантаження зерна кукурудзи власності ТОВ СП «НІБУЛОН» у кількості 4258,85 т в період з 23.03.2009 по 12.04.2009, ТОВ «Надежда» відвантажено лише частину зерна у кількості 1 698,800 т, а решту зерна ТОВ «Надежда» товариству не повернуло. Неповернутий залишок зерна кукурудзи власності ТОВ СП «НІБУЛОН», переданого на зберігання ТОВ «Надежда» складає 6 559,917 т. Загальна вартість неповернутих залишків зерна становить 23 151 064 грн. 93 коп., що підтверджується розрахунком, довідкою Регіонально [PERSON] Миколаївської області від 16.12.2015 № 26-162. В результаті злочинної недбалості, яка виразилась у неналежному виконанні [PERSON] своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них утворилась нестача належного ТОВ СП «НІБУЛОН» зерна пшениці 6 класу в кількості 448,268 т, вартістю 1 568 938 грн. та зерна кукурудзи в кількості 6 559,917 т, вартістю 21 582 126 грн. 93 коп., загальною вартістю 23 151 064 грн. 93 коп., що підтверджується обвинувальним актом відносно [PERSON], а також ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 02.11.2015 року. Так, в період з 01.12.2008 по жовтень 2010 року внаслідок винних протиправних дій [PERSON], який являючись посадовою особою - директором ТОВ «Надежда», будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями з оперативного керівництва діяльністю підприємства, проявив злочинну недбалість, яка виразилась у неналежному ним виконанні своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, які кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України, утворилась нестача зерна пшениці 6 класу в кількості 448,268 т та зерна кукурудзи в кількості 6 559,917 т, загальною вартістю 23 151 064 грн. 93 коп. Таким чином, в результаті злочинної бездіяльності директора ТОВ «Надежда» [PERSON] інтересам ТОВ СП «НІБУЛОН» завдано збитків на загальну суму 23 151 064 грн. 93 коп. В ході розгляду у Валківському районному суді Харківської області кримінального провадження № 1212220140000746 відносно [PERSON] М огли у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, встановлено, що згідно обвинувального акту [PERSON]М огли обвинувачується в тому, що перебуваючи на посаді директора ТОВ «Надежда» в період з 11.02.2008 по 27.10.2010 неналежним чином здійснював свої службові обовязки, через що допустив службову недбалість, що призвела до спричинення яких наслідків інтересам ТОВ СП «НІБУЛОН». Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 02.11.2015 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України у звязку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, кримінальне провадження відносно нього закрито. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила про їх задоволення. Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. При цьому направили до суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що позивачем вже було стягнуто з ТОВ «Надежда» збитки у тому ж розмірі, що заявлені і в цьому позові, що є неприпустимим, з огляду на неможливість подвійного стягнення. Суд заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши письмові заперечення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так судом встановлено, що 01 грудня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством "Нібулон" (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Надежда" (відповідач) було укладено договір складського зберігання зерна № 48. Згідно з умовами договору складського зберігання зерна, товариство з обмеженою відповідальністю "Надежда" прийняло на зберігання від ТОВ СП "Нібулон" зерно кукурудзи врожаю 2008 року у кількості 8258,854 тонни та зерно пшениці 6-го класу врожаю 2008 року у кількості 1806,368 тонни. Факт передачі від ТОВ СП "НІБУЛОН" на зберігання відповідачу зерна кукурудзи у кількості 8258,854 тонни та зерна пшениці 6-го класу у кількості 1806,368 тонни підтверджується складськими квитанціями на зерно № 247 від 03.02.2009р (бланк серії АН № 037910), № 249 від 05.02.2009р. (бланк серії АН № 037913), № 255 від 11.02.2009р. (бланк серії АН № 037919), № 260 від 19.02.2009р. (бланк серії АН № 037921), а також витягами з Реєстру складських документів на зерно № 86 від 26.10.2010р., № 87 від 26.10.2010р., № 88 від 26.10.2010р., № 89 від 26.10.2010р., № 90 від 26.10.2010р., виданих Державним підприємством "Держреєстри України", які підтверджують факт виписки відповідачем складських квитанцій № 225 від 04.12.2008р. (бланк серії АН № 037896), № 252 від 12.02.2009р. (бланк серії АН № 037916), № 263 від 24.02.2009р. (бланк серії АН № 037923), № 264 від 11.03.2009р. (бланк серії АН № 037930), № 266 від 12.03.2009р. (бланк серії АН № 037926). Рішенням господарського суду Харківської області від 24.01.2011 року, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надежда" (63240, Харківська область, Нововодолазький район, с. Караван, вул. Леніна, 40, код ЄДРПОУ 30773924) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (54002, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 1, код ЄДРПОУ 14291113) збитки, завдані втратою зерна кукурудзи та зерна пшениці 6-го класу, у розмірі 10702350,99 грн., державне мито у розмірі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236,00 грн.. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 02.11.2015 року [PERSON], [INFO], звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України у звязку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України. Кримінальне провадження - закрито. \~ Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 ЦК України. Згідно із зазначеними нормами обов'язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди, який повинен, зокрема, приймати участь у справі в якості відповідача. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових обов'язків) треба розуміти виконання роботи, обумовленої трудовим договором (контрактом), посадової інструкції, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця так і за її межами, протягом усього робочого часу. Якщо шкода завдана працівником в робочий час але діями, які не пов'язані з виконанням трудових (службових) обов'язків, роботодавець відповідальності не несе. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року N 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», п.9 - вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] інкримінувався злочин передбачений ч.2 ст.367 КК України, а саме неналежне виконання службовою особою свої службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки. Тобто зазначений злочин [PERSON] скоїв під час виконання своїх службових обовязків, що вказує на те, що шкода, заподіяна його діями повинна бути відшкодована юридичною особою ТОВ «Надежда», яке після такого відшкодування набуде право зворотної вимоги. В судовому засіданні встановлено, що позивач скористався своїм правом на стягнення збитків, спричинених внаслідок втрати зерна, звернувся до суду з відповідним позовом до ТОВ «Надежда». Позов було задоволено. Отже позивач обрав спосіб захисту свого права шляхом стягнення матеріальної шкоди з юридичної особи. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи ТОВ «Надежда» не є ліквідованим. З огляду на викладене, враховуючи наявність Рішення господарського суду Харківської області від 24.01.2011 року, яке не виконується, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed