Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" надав до суду позовну заяву до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за послуги теплопостачання, мотивуючи тим, що відповідачі своєчасно не оплачували за спожиту теплову енергію, що призвело до утворення боргу за період з 01.10. 2008 року по 01.04. 2014 року в розмірі - 9935,45грн. , які просили стягнути на користь позивача. Представник позивача за дорученням в судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просив суд стягнути заборгованість, що утворилася на особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім.»я [PERSON], який проживає за адресою [ADDRESS] до розподілу особового рахунку між мешканцями квартири (на 01.05.2012р.) в сумі 8350,97грн. з усіх мешканців квартири, з урахуванням 50% пільги [PERSON] як потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорія. Також, просив стягнути з особисто [PERSON] заборгованість в сумі1294,36грн. за період з 01.05.2012р. по 01.04.2014р., яка утворилася після розподілу особового рахунку. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю в судовому засіданні позов визнала частково, надала письмові заперечення, згідно з якими просила суд врахувати строки позовної давності, а також послалася на ті обставини, що [PERSON] з 2008р. після розлучення з [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживав, а тому не користувався послугами з підігріву води, хоч у стягненні заборгованості за опалення його частини квартири, не заперечував. Представник відповідачки [PERSON] за довіреністю позовні вимоги не визнав повністю, у письмових запереченням до суду, відповідачка послалася на те, що сума нарахованої заборгованості не містить складової тарифу, суми нарахованих коштів оплати за теплову енергію по будинку за кожен рік, не зазначені затрати на обслуговування за 3 роки. Також послалася на те, що вона розлучена з [PERSON] з 2006року, з цього ж часу він в квартирі не проживає, а оплату за квартиру проводила виключно за 3-х членів сім»ї, тобто себе і двох синів. За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 19.04.2012р. ( справа №1003/2551/2012, 2/1003/1453/2012) встановлено порядок користування квартирою та виділено у користування [PERSON] житлову кімнату 12,8 кв.м., особовий рахунок по квартирі, відкритий в КП БМР «Білоцерківтепломережа» на ім.»я [PERSON] був розділений між ним та іншими мешканцями квартири. А тому, по оплаті за теплову енергію станом на 01.05.2013р. по особовому рахунку, відкритому на її ім.»я борг становив 1097,60грн., а станом на червень 2014р. - 1769,99грн. Заслухавши пояснення представника позивача за дорученням, представників відповідачів [PERSON] та [PERSON], покази свідка, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є мешканцем квартири [ADDRESS], яка складається з 3 жилих кімнат, має загальну площу 88,9 кв.м., опалювальну площу по особовому рахунку [NUMBER] 23,5кв.м., а по особовому рахунку № 2821-1 відповідно 62,5кв.м. Квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/ 4 частині кожному. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності № 17763 від 03.02.1997р., розрахунковим листом абонента по особовому рахунку № [NUMBER] , квитанціями про сплату за послуги «Білоцерківтепломережі» за 2013-2014р.р.. Також в судовому засіданні було встановлено, що за період з 01.10.2008 року по 01.04. 2014 року за надані послуги теплопостачання у квартирі відповідачів, було здійснено оплату не в повному обсязі, станом на 1.04.2014р. існує заборгованість. Але, при цьому судом враховуються клопотання представників відповідачів [PERSON], [PERSON] щодо застосування строків позовної давності, які згідно з ст.. 257 ЦК України визначені у три роки. Відповідно до ч.4 ст.267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підлягають до розгляду позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.01.2009р. , тобто заборгованості, яка утворилася за період за три роки перед постановленням Білоцерківським міськрайонним судом судового наказу від 03.01.2012р., який був скасований ухвалою суду від 26.10.2012р.(справа № 1003/16717/12, 2-с/1003/98/12). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що дійсно відповідачі не проводили своєчасно та в повному обсязі оплату за теплопостачання квартири, що і призвело до виникнення заборгованості. При цьому, суд виходить з ст. 67 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 62 ЖК України до відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також правила цивільного законодавства України. Згідно з ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Позивач, на підтвердження своїх позовних вимог, в судовому засіданні надав докази правомірності застосування тарифів по оплаті за теплову енергію та обґрунтував позовні вимоги положеннями п.5 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - згідно з яким споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Представник позивача довів в судовому засіданні, що саме КП Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді м. Біла Церква, що підтвердив рішенням 31 сесії Білоцерківської міської ради четвертого скликання № 388 від 23.12.2005 року Відповідно до ст..7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Постановою КМ України від 01.06.2011р. № 869 затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, згідно з п.4 якого - двоставковий тариф на теплову енергію - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної). Тобто позивач, як виконавець житлово-комунальних послуг, в розрахунковому періоді здійснював розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво цих послуг, подавав їх на затвердження органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Також, суд виходить з вимоги ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» , якою до обов»язків споживачів віднесено - 1) укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору. А тому, суд критично оцінює твердження представника відповідача щодо не виконання позивачем Закону України «Про житлово комунальні послуги». Представник позивача послався на уточний розрахунок заборгованості відповідно до розрахункового листа абонента №1 о/р [NUMBER] згідно з яким заборгованість розрахована з жовтня 2008р. по квітень 2012р. включно в розмірі 8350,97грн., яка складається з абонплати, оплати за опалення та гаряче водопостачання. Судом звернуто увагу, на докази надані представником відповідача [PERSON], в тому числі акт складений з участю сусідів по квартирі, мешканців квартири №202 цього ж будинку та затверджений начальником ЖЕК №6 , згідно з яким [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з липня 2008р., свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 14.12.2006р., а також на письмові пояснення відповідачки [PERSON] щодо не проживання [PERSON] у квартирі з 2006р. та покази свідка [PERSON], яка показала, що з 2008р. [PERSON] проживає разом з [PERSON] по [ADDRESS] А тому, суд приходить до висновку, що оскільки відсутні докази проживання у квартирі №?196 по вул.. Таращанській,161 відповідача [PERSON] з 2008р., а тому відсутні підстави для стягнення з нього заборгованості по підігріву води, яка за період з січня 2009р. по квітень 2012р. нарахована в сумі (31,1+20,73+31,1+31,1+36,27+36,28+36,28+24,19+36,28+24,19+24,19+48,37+36 ,28+24,19+36,28+39,17+26,11+ 65,28+52,22+39,17+52,22+26,11+39,17) = 816,28грн. Представник позивача послався на рівність часток у квартирі всіх відповідачів та 50% пільги відповідача [PERSON], як потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС , категорія 2, а тому просив стягнути заборгованість за період з жовтня 2008р. по квітень 2012р. з [PERSON] - 1436,20грн., а з [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 2304,92грн. з кожного. Але, суд вважає, що заборгованість за період з жовтня 2008р. по січень 2009р. до стягнення не підлягає, за пропуском позовної давності, а тому сума заборгованості підлягає зменшенню на 519,57грн., тобто борг [PERSON] (1436,20 - 111,94 = 1324,21грн.) , а інших відповідачів ( 2304,92 - 135,86=2169,06грн.) Також, суд вважає, що борг [PERSON] підлягає зменшенню на суму оплати підігріву води, яка становить -816,28грн. Тобто, за період з 01.01.2009р. по 01.05.2012р. до стягнення з [PERSON] підлягає заборгованість в сумі 1324,21 - 816,28= 507,33грн. За цей же період з [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає до стягнення з кожного, сума заборгованості ( 2169,06 + (816,28 : 3= 272,09грн.) = 2441,15грн. Також, представник позивача в уточнених позовних вимогах просив стягнути з [PERSON] заборгованість, яка виникла після розподілу особових рахунків по квартирі ( о/р [NUMBER] відкритий на [PERSON]; о/р 2821-1 відкритий на [PERSON]Ф.) починаючи з 01.05.2012р. по 01.04.2014р., а саме в сумі 1294,36грн. Але, суд також вважає, що за цей період докази проживання в квартирі відповідача [PERSON] відсутні, а тому необхідно виключити із суми заборгованості 1294,36грн., суму нарахування за підігрів води за цей період, яка становить (нараховано -1212,81грн. мінус перерахунок - 1000,59грн., різниця - 212,22грн.), а тому до стягнення підлягає : 1294,36 - 212,22 = 1082,14грн. А тому, всього до стягнення з відповідача [PERSON] підлягає сума заборгованості яка складається з заборгованості за період з 01.01.2009р. - по 01.05.2012р. по о/р [NUMBER] в розмірі 507,33грн. та заборгованості за період з 01.05.2012р. по 01.04.2014р. по о/р [NUMBER] в розмірі 1082,14 грн., а всього - 507,33 + 1082,14 = 1589,47грн. До стягнення на користь позивача з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає сума заборгованості, яка складається з заборгованості за період з 01.01.2009р. - по 01.05.2012р. по о/р [NUMBER] в сумі 2441,15грн. з кожного та додатково оплата за підігрів води за період з 01.05.2012р. по 01.04.2014р. в сумі ( 212,22 : 3 = 70,74грн.), всього 2441,15 + 70,74= 2511,89грн. з кожного. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір, сплачений позивачем в сумі 243,60грн., у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме з [PERSON] - 81,20грн., з [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 54,13грн. з кожного.

Outcome: partial