Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

17.05.2021 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про звільнення торгове приміщення № [ADDRESS] з під арешту нерухомого майна, накладеного Відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 11924290 від 05.12.11.2011 року; арешту нерухомого майна, накладеного Відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 11856014 від 17.11.2011 року; арешту нерухомого майна, накладеного Відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №12017361 від 27.12.2011 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.12.2007 [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" уклали договір іпотеки нежилого приміщення, за умовами якого відповідач надав в іпотеку належне йому майно, а саме торгове приміщення № [NUMBER] торгової будівлі № 2, загальною площею 34 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 08.02.2007 іпотека була зареєстрована в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер іпотеки: 4470517). 09.12.2016 право власності на майно було зареєстровано за Банком на підставі Договору іпотеки Відділом державної виконавчої служби Відділ державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області. На майно накладено наступні обтяження: арешт нерухомого майна, накладений в рамках виконавчого провадження № 20642238 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження: об`єктів нерухомого майна за № 11924290 від 05.12.11.2011 року; арешт нерухомого майна, накладений в рамках виконавчого провадження № 25836672 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 11856014 від 17.11.2011 року. Крім того, Відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції накладено наступні обтяження - арешт нерухомого майна, накладеного Відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 12017361 від 27.12.2011 року. При цьому звертають увагу суду на те, що позивач не є боржником за зазначеними вище виконавчими провадженнями, а особою, на майно/права якої розповсюджується дія вказаних вище обтяжень, є відповідач - [PERSON] . Відтак, посилаючись на норми Закону України «Про іпотеку» Закону України "Про виконавче провадження" звертають увагу суду на те, що право власності позивача на майно виникло на підставі Договору іпотеки в порядку пріоритетності прав, оскільки іпотека була зареєстрована раніше за накладені арешти. В той же час, наявні арешти порушують право власності позивача, зокрема позбавляють останнього можливості розпоряджатись Майном, а тому ці обтяження підлягають скасуванню. 18.05.2021 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 01.06.2021. Ухвалою від 01.06.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання 22.06.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з додатками відповідач отримав особисто 04.06.2021, однак відзиву на позовну заяву не подав, а.с. 33. 22.06.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 18.08.2021. Крім того, задоволено клопотання про витребування Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) належним чином посвідчені копії матеріалів виконавчих проваджень № 20642238 та № 25836672 та Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) належним чином посвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №30524005. Копію ухвали надіслано учасникам справи. 01.07.2021 та 19.07.2021 від третіх осіб надійшли пояснення з приводу витребовуваних копій матеріалів виконавчих проваджень № 20642238 та № 25836672, в яких останні вказують про те, що виконавчі провадження знищені за закінченням строку зберігання, а.с. 48-51. В судове засідання позивач не зявився, однак подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав, хоча був повідомлений за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду (а.с. 47,57). При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились без поважних причин та не повідомили суд про причини неявки. Зі згоди позивача, яким надіслано до суду заяву, в якій зазначено, що у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 27.12.2007 [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» уклали договір іпотеки нежилого приміщення, за умовами якого відповідач надав в іпотеку належне йому майно, а саме торгове приміщення № [NUMBER] торгової будівлі №2, загальною площею 34 кв.м, що знаходиться за [ADDRESS] . 08.02.2007 іпотека була зареєстрована в Державному ресорі іпотек (реєстраційний номер іпотеки: 4470517). 09.12.2016 право власності на Майно було зареєстровано за Банком на підставі Договору іпотеки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно: 11198392462І2; номер запису про право власності: 18067215). Відділом державної виконавчої служби Відділ державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області (код ЄДРПОУ: 34973544, за даними Державного реєстру юридичних осіб, фізичних, осіб - підприємців та громадських формувань назву суб`єкта обтяження змінено на Самбірський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на майно накладено наступні обтяження: арешт нерухомого майна, накладений в рамках виконавчого провадження № 20642238 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження: об`єктів нерухомого майна за № 11924290 від 05.12.2011 року; арешт нерухомого майна, накладений в рамках виконавчого провадження № 25836672 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 11856014 від 17.11.2011 року. Відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції (код ЄДРПОУ: 35019539, за даними Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань назву суб`єкта обтяження змінено на Дрогобицький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на майно накладено наступні обтяження: арешт нерухомого майна, накладений в рамках виконавчого провадження № 30524005 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 12017361 від 27.12.2011 року. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Із ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. За приписами ст. 12 Закону України від 18.11.2003 року „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Верховний суд у своїй постанові від 15.05.2019р. по справі № 335/12353/17-ц вказав, що виходячи з системного тлумачення статей 16, 572, 589 ЦК України, статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", статті 1 Закону України "Про іпотеку" і роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що обтяження, накладені державними виконавцями в часі відбулися пізніше від реєстрації обтяження згідно договору іпотеки та наявність таких даних унеможливлює розпорядження позивачем належним йому предметом іпотеки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270 грн. понесених судових витрат.

Outcome: approved