Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

03.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 відсотків від всіх видів доходу (заробітної плати) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.11.2001 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Син навчається в 9 класі Шелудьківського ліцею ім. Ю.Є. Кравцова, дочка відвідує Шелудьківський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) "Веселка". На навчання, виховання та забезпечення особистого розвитку дітей вона витрачає значні кошти, змушена була достроково вийти з відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та працювати в ПАТ "Харківський метрополітен". Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає та відмовляється від утримання дітей, що змушує її звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. [PERSON] є працездатною, здоровою людиною, інших утриманців не має, отримує дохід у вигляді заробітної плати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, повторно в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, будь-яких заяв не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивачка. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтв про народження та про одруження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.11.2001 року та мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 6). Згідно відомостей довідки про склад сім'ї, виданої Шелудьківською сільською радою Зміївського району Харківської області, в с. Шелудьківка по вул. Горького, б. 15 "а" проживають: [PERSON], її чоловік [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON] (а. с. 7). Статтею 180 СК України закріплено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачкою надано докази того, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] та має обов'язок надавати кошти на утримання дітей. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину, як це передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, що є підставою для присудження аліментів з відповідача за рішенням суду. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, позовна заява [PERSON] про стягування з відповідача на її користь коштів на утримання дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу (заробітнку) щомісячно, але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved