Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Адвокат Щербань В.С., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Моторно (транспортного) страхового бюро України, у якому просить стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі 37 751,10 грн., завдану за результатами знищення у ДТП його автомобіля «ФОРД СІЄРА», реєстраційний номер [NUMBER] та витрати на проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 1500,00 грн., та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20000 грн., завдану погіршенням здоров`я у зв`язку із пережитим стресом у ДТП та позбавленням можливості користування своїм автомобілем, у зв`язку із його пошкодженням. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON] - [PERSON] зазначив, що 01.12.2016 року приблизно в 18 годині 50 хвилин у темний час доби, наближаючись до регульованого світлофором перехрестя пр. Металургів та вул. Нікопольське шосе, в Металургійному районі, м. Кривого Рогу водію [PERSON] керуючи автомобілем «СІТРОЕН С-4», реєстраційний номер [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, був непередбачливим, продовжив рухатися з небезпечною швидкістю, не урахував стан дорожнього покриття та не вибрав в даних дорожніх умовах безпечної швидкості руху, продовжив рухатися з небезпечною швидкістю, яка перевищувала 60 км/год., при цьому перевищуючи максимальну допустиму швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху дороги вул. Нікопольське шосе, де скоїв зіткнення з автомобілем «ФОРД СІЄРА», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку прямо, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5; 2.3 (б); 2.3 (д) та 12.1 Правил дорожнього руху України. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року по справі №210/5852/16-к було визнано винним [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що вчинив ДТП. В результаті ДТП [PERSON] зазнав матеріальної та моральної шкоди, за результати пошкодження його автомобіля «ФОРД СІЄРА», реєстраційний номер [NUMBER] , а тому звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Крім того представник позивача у позові зазначив, що цивільна правово-відповідальність винного у ДТП водія транспортного засобу «СІТРОЕН С-4», реєстраційний номер [NUMBER] не була застрахована, а тому позивач по справі звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ), у строки встановлені ст. ст. 33, 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та за результатами звернення МТСБУ 25.01.2017 року направив на адресу позивача повідомлення №3.1-05/1961 про реєстрацію страхової справи №38986, однак збитків завданих в наслідок ДТП йому так і не було відшкодовано. Пошкоджений автомобіль «ФОРД СІЄРА», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , однак розпорядником автомобіля є позивач по справі [PERSON] на підставі довіреності від 16.02.2009 року та від 18.01.2017 року, а тому посилаючись на вимоги ст. ст. 22, 1166 ЦК України просить суд стягнути на його корись з МТСБУ майнову шкоду у розмірі 37 751,10 грн. Окрім того, представник позивача у позові зазначив, що [PERSON] вважає, що [PERSON] своїми діями завдав йому моральної шкоди, оскільки під час ДТП він пережив великий стрес, автомобіль за результати ДТП став непридатним для користування, а тому посилаючись на вимоги ст. ст. 23, 1167 ЦК України просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. В ухвалі про відкриття провадження від 09 липня 2020 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала отримана відповідачем по справі [PERSON] , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось з відділення пошти на адресу суду 31 липня 2020 року, відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник Відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України - Гусєв П.В. подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що МТСБУ повністю не погоджується з викладеними обставинами та позовними вимогами та посилаючись на вимоги ст. ст. 1187, 1188 ЦК України вважає, що в ДТП, що мало місце 01.12.2016 року за участю транспортних засобів «Форд», державний номер [NUMBER] та «Сітроен», державний номер [NUMBER] має нести відповідальність винна особа в ДТП, тобто [PERSON] , оскільки вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2018 року його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Крім того, представник відповідача МТСБУ зазначив, що позивачем не доведено яку саме вартість має транспортний засіб «Форд», державний номер [NUMBER] після ДТП, оскільки на підставі звіту було проведено оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу (яка становить 185 477,40 грн.) та ринкову вартість транспортного засобу (яка становить 37751,10 грн.), однак якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, а тому на думку представника відповідача, для визначення розміру регламентної виплати потрібно визначити вартість залишків транспортного засобі «Форд» державний номер [NUMBER] після ДТП. Також представник МТСБУ у відзиві вказав, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на момент ДТП Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна», позивачем не надано доказів визнання банкрутом ПрАТ «СК «Україна», а МТСБУ не має правових підстав для виплати страхового відшкодування поки ПрАТ «СК Україна» не буде визнана банкрутом. Посилаючись на вимоги ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник МТСБУ зазначив, що позивачем до позову не було надано доказів, що підтверджують право на отримання страхового відшкодування, оскільки відповідно до довіреності від 16.02.2009 року, якою власник транспортного засобу «Форд», державний номер [NUMBER] [PERSON] уповноважує [PERSON] правом розпоряджатися транспортним засобом без права отримання страхового відшкодування та відповідно до довіреності від 18.01.2017 року якою [PERSON] доручив [PERSON] представляти інтереси власника вказаного транспортного засобу з правом його розпорядження та без права отримання страхового відшкодування, таким чином на думку представника відповідача [PERSON] не має права на отримання страхового відшкодування у зв`язку з закінченням строку повноважень. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. За вимог цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. За частинами 1, 5, 6 ст.81, ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи вбачається, 01.12.2016 року приблизно в 18 годині 50 хвилин у темний час доби, наближаючись до регульованого світлофором перехрестя пр. Металургів та вул. Нікопольське шосе, в Металургійному районі, м. Кривого Рогу водію [PERSON] керуючи автомобілем «СІТРОЕН С-4», реєстраційний номер [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, був непередбачливим, продовжив рухатися з небезпечною швидкістю, не урахував стан дорожнього покриття та не вибрав в даних дорожніх умовах безпечної швидкості руху, продовжив рухатися з небезпечною швидкістю, яка перевищувала 60 км/год., при цьому перевищуючи максимальну допустиму швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху дороги вул. Нікопольське шосе, де скоїв зіткнення з автомобілем «ФОРД СІЄРА», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку прямо, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5; 2.3 (б); 2.3 (д) та 12.1 Правил дорожнього руху України. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року по справі №210/5852/16-к [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. (а.с. 25-26) Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Сітроен С-4», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП застрахована у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не була, що підтверджується витягом, відповідно до якого транспортний засіб, «Сітроен С-4», реєстраційний номер [NUMBER] не був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ. (а.с. 24) Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Великоновосілківським МРЕВ в Донецькій області від 12 лютого 2005 року, власником транспортного засобу «FORD SIERRA», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . (а.с. 21) Згідно Довіреності посвідченої нотаріусом Мар`янського районного нотаріального округу Донецької області Гвоздь М.І. від 16 лютого 2009 року [PERSON] уповноважив [PERSON] продавати на умовах і за ціною за його розсудом належний йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , а також на період дії цієї довіреності експлуатувати автомобіль з цільовим призначенням. Строк дії довіреності на десять років по 16 лютого 2019 року. Вказана довіреність зареєстрована в реєстрі за № 183. (а.с.22) 18 січня 2017 року приватним нотаріусом Мар`янського районного нотаріального округу Донецької області Леоновим С.І. зареєстровано в реєстрі за № 86 довіреність відповідно до якої [PERSON] від імені [PERSON] уповноважив [PERSON] продавати за ціну і на умовах на свій розсуд належний власнику ТЗ серії [NUMBER] , також на строк дії цієї довіреності експлуатувати його за цільовим призначенням. Довіреність видана з правом виїзду за кордон, терміном по 16 лютого 2019 року. (а.с.23) Відповідно до висновку судового експерта Чивчиш О.П. № Д33/12/16 від 30.12.2016 року сума матеріальної шкоди, причиненої з технічної точки зору володільцю пошкодженого автомобіля «FORD SIERRA ЗНГ», реєстраційний номер [NUMBER] , в цінах на дату 27.12.2016 року становить 37751,10 грн. У вказаному висновку експертом зазначено, що сума відновлювального ремонту складає 185477,40 грн., ринкова вартість дослідженого транспортного засобу складає 37751,10 грн., (а.с.6-11) Вказаний висновок було складено судовим експертом Чивчиш О.П., що має свідоцтво судового експерта, виданого міністерством юстиції України. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У законі «Про страхування» встановлено види обов`язкового страхування, одним з яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст.7 закону). Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 33.1.4 ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Положеннями п. 34.2 ст. 34 Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди (п. 34.3 ст. 34 Закону). Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст.41 цього Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У позові представник позивача зазначає, що [PERSON] звернувся із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБ у строки встановлені ст.ст. 33, 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Листом № 3.1 -05/1961 від 25.01.2017 року МТСБУ повідомило [PERSON] про реєстрацію страхової справи № 38986 та роз`яснено порядок отримання страхового відшкодування та документи які необхідно надати [PERSON] для отримання виплати. Оскільки на момент подання заяви не було вирішене питання щодо винуватця ДТП, вирішення питання щодо здійснення виплат фактично було відтерміновано до моменту з`ясування питання щодо винуватця ДТП. (а.с.29) Суд не приймає до уваги доводи МТСБУ, викладені у Відзиві на позовну заяву, так як здійснення МТСБУ регламентних виплат за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих є встановленим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» обов`язком у разі у разі заподіяння матеріальної шкоди транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність. У долученому до матеріалів справи відзиві представника МТСБУ та листі на ім`я представника позивача [PERSON] - [PERSON] від 10.12.2018 року № 3.1-04/38286, повідомлено [PERSON] , що по відношенню до транспортного засобу CITROEN з державним номерним знаком [NUMBER] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відшкодування № АІ 5628452 виданий страховою компанією ПрАТ «СК «України». Однак вказані доводи представника відповідача суд не приймає до уваги, оскільки будь-яких доказів щодо наявності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності транспортного засобу «Сітроен С-4», реєстраційний номер [NUMBER] , представником відповідача суду надано не було. Стосовно доводів представника відповідача МТСБУ, що позивач по справі [PERSON] не має права на отримання страхового відшкодування у зв`язку з закінченням строку повноважень, суд зазначає, що з заявою про отримання страхового відшкодування [PERSON] звернувся ще в 2017 році, що підтверджується листом МТСБУ № 3.1 -05/1961 від 25.01.2017 року, відповідно до якого було зареєстровано страхову справу № 38986, тобто в момент дії довіреностей від 16.02.2019 року та 18.01.2017 року. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з тим, що розмір відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу, розмір матеріальної шкоди прирівнюється до вартості транспортного засобу на момент ДТП, а транспортний засіб вважається фізично знищеним, слід прийняти розмір матеріальної шкоди в розмірі вартості транспортного засобу «FORD SIERRA ЗНГ», реєстраційний номер [NUMBER] до ДТП - тобто в сумі 37751,10 грн., як зазначено у висновку судового експерта Чивчиш О.П. №Д33/12/16 експертного товарознавчого дослідження з оцінки шкоди, завданої володільцю транспортного засобу від 30.12.2016 року. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, заявлених позивачем до МТСБУ. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення завданої моральної шкоди суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Відповідно до п. п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд враховує, що захист порушеного права забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з порушенням її прав. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. В судовому засіданні встановлено порушення прав позивача шляхом завдання майнової шкоди. Завдання майнової шкоди призвело до душевних страждань, пов`язаних із пошкодженням транспорту, що належить позивачу. Суд погоджується з доводами позивача, що у зв`язку із пошкодженням транспорту позивач зазнав душевних страждань, переживань та негативних емоцій. Суд також погоджується із тим, що в результаті пошкодження майна позивача, останній зазнав зміни звичного укладу його життя, пов`язаного із тривалою неможливістю використання пошкодженого транспорту. Пошкоджений транспорт стоїть не відремонтований, оскільки він не має коштів на його ремонт, а винуватець ДТП не відшкодовує завдану матеріальну шкоду. До того ж позивач витрачає зусилля на відновлення своїх прав, а тому суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню. Разом з тим, визначаючись щодо розміру відшкодування моральної шкоди, судом враховується характер порушення прав позивача, його наслідки та інші обставини справи, а тому суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди відповідачем, із врахуванням розміру, заявленого позивачем, повинен бути встановлений судом у розмірі 10 000 грн., що буде відповідати розумності і справедливості. Відповідно до вимог ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Отже судові витрати понесені позивачем в даній цивільній справі, складаються з проведення судової експертизи у розмірі 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією № 004744 Чивчиш О.П. (а.с. 20) За таких обставин, враховуючи вищевикладене позов слід задовольнити частково. Враховуючи наведене та

Outcome: partial