Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" про витребування майна із чужого незаконного володіння. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2021 року позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" про витребування майна із чужого незаконного володіння - залишено без задоволення. Судові витрати залишено за позивачем. 24.05.2021 року представник відповідача Дударенко А.М. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі. Заява мотивована тим, що 19.05.2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" про витребування майна із чужого незаконного володіння, яким позовні вимоги залишено без задоволення. Відповідач заявив орієнтовний (попередній) розрахунок витрат на правову допомогу, які мав понести в розмірі 20 000 грн. Протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду 19.05.2021 року відповідач надає докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи в розмірі 13 115,79 грн., у зв`язку з чим виникла необхідність у розгляді питання про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути із позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" витрати на правничу допомогук адвоката в розмірі 13 115,79 грн. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Частиною 4 ст. 270 ЦПК України визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2021 року, при ухваленні останнього судом не вирішувалось питання щодо судових витрат на правничу допомогу, які були понесені відповідачем та про стягнення яких було заявлено представником відповідача та які підтверджуються Договором про надання правничої допомоги №3 від 20.01.2021 року, актом приймання-передачі робіт (надання послуг) від 24.03.2021 року та копіями квитанцій від 24.03.2021 року на суму 4 361,26 грн., 20.04.2021 року на суму 4 379,10 грн. та від 20.05.2021 року на суму 4 375,43 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Статтею 141 ч.1 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом другим частини другої статті 141 визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі авідмови в позові - на позивача. Як вбачається із вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або маєсплатити у зв' язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, процесуальний закон надає суду право вирішити питання про розподіл судових витрат у разі відмови в задоволенні позовних вимог у справі на протязі п`ятнадцяти днів за результатами дослідження письмових доказів наданих відповідачем, які свідчать про понесення відповідачем у справі відповідних витрат. Як встановлено судом у справі №128/2791/20 винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" про витребування майна із чужого незаконного володіння, яким позовні вимоги залишено без задоволення. Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За даних обставин перебіг процесуального строку на вирішення питання про розподіл судових витрат почався 19.05.2021 року та останнім днем встановленого процесуальним законом п`ятнадцятиденного строку є 04.06.2021 року (заяву подано 24.05.2021 року). Як визначено в п. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається із Квитанцій до прибуткового касового ордера від 24.03.2021 року, 20.04.2021 року та 20.05.2021 року, прийнято від ТОВ "Гелексі Фінанс" на підставі договору про надання правової допомоги від 20.01.2021 року - 13 115,79 грн. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19. Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial