Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач АТ "Державний ощадний банк України" 10.06.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 29 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №430162 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно додаткового договору №1 до Договору №430162 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 09.09.2015 р., банком відкрито відповідачу кредитну лінію у розмірі 18000,00 грн. для споживчих потреб з відсотковою ставкою 24,0% річних. За умовами п.п. 1.1.4 договору, строк дії кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної картки. Отже, строк погашення кредиту не пізніше жовтня 2020 року. З грудня 2018 року на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] "Для отримання заробітної плати" припинились цільові зарахування, згідно розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, чим порушено умови п. 4.4 Договору. Однак, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 20.05.2020 року має заборгованість у загальному розмірі 21381,41 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.09.2020 року у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог, просив проводити розгляд справи за його відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, ухвалив: розглядати справу у відсутність сторін. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 29 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №430162 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно додаткового договору №1 до Договору №430162 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 09.09.2015 р., банком відкрито відповідачу кредитну лінію у розмірі 18000,00 грн. для споживчих потреб з відсотковою ставкою 24,0% річних. За умовами п.п. 1.1.4 договору, строк дії кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної картки. Отже, строк погашення кредиту не пізніше жовтня 2020 року. З грудня 2018 року на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] "Для отримання заробітної плати" припинились цільові зарахування, згідно розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, чим порушено умови п. 4.4 Договору. У відповідності до п. 4.9 дорговору, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно. АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі 18000,00 грн. Як встановлено у судовому засіданні відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 20.05.2020 року має заборгованість 21381,41 грн., з яких: 17940,99 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 2382,16 грн. - проценти за користування кредитом; 14,00 грн. -комісія; 578,33 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 296,40 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 114,78 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 54,75 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставинах позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає необхідним повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову; інша частина судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 19 лютого 2021 року.

Outcome: approved