Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила визнати нікчемним заповіт від 24.05.2012, посвідчений секретарем Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області Огороднік К.В., який зареєстрований в реєстрі №40. Свій позов аргументувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивач дізналася, що від її імені 24.05.2012 був складений заповіт, який вона оскаржує. Позивач вважає, що вищевказаний заповіт є нікчемним, так як [PERSON] його не підписувала, вказаний заповіт складений з порушенням щодо його форми та посвідчення, зокрема з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування. При цьому посилається на те , що посвідчення заповіту у порушення вимог закону позбавляє її законного права на прийняття спадщини після смерті матері і у них з відповідачем виник спір щодо нікчемності заповіту та права на спадщину (а.с.38-39, 78, 108). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги з підстав зазначених вище. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову з тих підстав, що заповіт складений правильно, у відповідності до вимог закону та виражає дійсну волю спадкодавця [PERSON], яка була в поганих стосунках з дочкою [PERSON], а тому заповіла усе своє майно синові [PERSON], яка за нею доглядала, [PERSON], який є відповідачем у справі. Представник відповідача Мовчанської сільської ради - сільський голова Паламар В.П. заперечила проти задоволення позову з тих же підстав, що й представник [PERSON]. Однак пояснила, що очевидцем складання та посвідчення заповіту [PERSON] вона не була. Суд вважає, що позов підлягає до задоволенню з огляду на таке. В судовому засіданні свідок Огороднік К.В. пояснила, що вона працює секретарем Мовчанської сільської ради. 24.05.2012 вона посвідчувала заповіт [PERSON] за таких обставин. До неї в сільську раду прийшла [PERSON], яка повідомила, що [PERSON] має бажання скласти заповіт на її сина [PERSON] на усе своє майно. Після цього Огороднік К.В. виготовивши макет заповіту за допомогою технічних засобів, прийшла додому до [PERSON], яка в цей час лежала на полу на матрацах. [PERSON] підвела [PERSON] в сидяче положення, обклала її подушками та почала підтримувати. [PERSON] взявши макет заповіту, прочитала його, погодившись з його текстом, підписала його та реєстр. Особу [PERSON] нею було встановлено на підставі будинкової книги, в зв'язку з чим в реєстрі допущено помилку. Поставити свій підпис [PERSON] мала змогу, а зробити відповідний запис в силу віку та поганого здоров'я не могла. Також додала, що після посвідчення заповіту [PERSON], остання передала їй 1 грн. для оплати посвідчення заповіту. Свідок [PERSON] суду пояснила, що дійсно на прохання [PERSON] попросила Огородній К.В. виготовити заповіт на [PERSON], яка виготовила макет (текст) цього заповіту з її слів. Була свідком, як в дома у [PERSON] секретар сільської ради Огороднік К.В. надала їй підготовлений заздалегідь заповіт, який та прочитала, а потім підписала. З дослід жених судом письмових доказів вбачається, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року в с. Мовчани (т. 1 а.с.41) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] приходиться їй донькою (т. 1 а.с.40, 43, 44). Відповідно до заповіту, посвідченого 24.05.2012 секретарем Мовчанської сільської ради Огороднік К.В., зареєстрованого в реєстрі №40, [PERSON] в с. Мовчани Жмеринського району на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, усе своє майно заповіла [PERSON]. Заповіт складений за допомогою технічних засобів друкованим способом. Запис в заповіті: «Текст заповіту, прочитано мною, [PERSON], особисто, вголос, його зміст та умови відповідають дійсним моїм намірам» також викладено за допомогою технічних засобів друкованим способом (т. 1 а.с.42, 220, 222). Згідно реєстру №40 від 24.05.2012 зроблено запис: [PERSON], с. Мовчани, [INFO], ідентифікаційний [NUMBER], паспорт [NUMBER] виданий Жмеринським РВ УМВС 10.04.1996р. (заповіт). Напроти цієї графи стоїть підпис (т. 1 а.с.89). Згідно домової книги на будинок [PERSON] вбачається, що паспортні данні [NUMBER] виданий Жмеринським РВ УМВС 10.04.1996р. належать [PERSON] (т. 1 а.с.95 зворот). Як вбачається з копії паспорта покійної [PERSON], її паспортні данні [NUMBER] (т. 1 а.с.96). Як вбачається з висновку експерта від 25.04.2014 №37-П підписи в графі «Підпис» в заповіті від 24.05.2012, який посвідчений секретарем Мовчанської сільської ради Жмеринського району Огороднік А.В., що зареєстрований в реєстрі №40, та підпис під №40 в реєстрі вчинення нотаріальних дій виконавчого комітету Мовчанської сільської ради Жмеринського району виконані не [PERSON], а іншою особою (т. 2 а.с.15-25). 19.06.2014 в судовому засіданні експерт [PERSON] підтримала зроблені нею висновки у експертизі №37-П від 25.04.2014, та пояснила, що нею було допущено технічну помилку в даті заповіту вказавши 24.05.2014 в замін правильного 24.05.2012. Суд задовольняючи позов виходив з наступного. Згідно ч. 2 ст. 1234 ЦК України, право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Як достовірно встановлено в судовому засіданні на підставі вище досліджених доказів, які суд визнає належними та допустимими, проти яких сторони не заперечували, 24.05.2012 секретарем Мовчанської сільської ради Огороднік К.В. заповіт [PERSON], за реєстровим №40, посвідчено в порушення Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Мінюсту України від 11.11.2011 №3306/5. Зокрема п. 1.4. (Загальних положень), посадові особи органів місцевого самоврядування при вчиненні нотаріальних дій зобов'язані зберігати нотаріальну таємницю; П. 2.1. (Загальних правил вчинення нотаріальних дій), нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування (наприклад: "У зв'язку з хворобою»); П. 2.2. Нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів; П. 2.3. При вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, у порядку, визначеному статтею 43 Закону України "Про нотаріат". У разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву, підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Копія документа, за яким встановлюється особа, долучається до примірника документа, який залишається у справах органу місцевого самоврядування; П. 2.10. Тексти нотаріально посвідчуваних заповітів, заяв, дублікатів нотаріальних документів, засвідчуваних копій (фотокопій) документів і витягів з них повинні бути написані зрозуміло і чітко, дати, що стосуються змісту заповітів, заяв, повинні бути позначені хоча б один раз словами. Прізвища, імена та по батькові фізичних осіб, їх місця проживання та реєстраційні номери облікових карток платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків повинні бути написані повністю, а у випадках, передбачених законами, - із зазначенням дати їх народження; П. 1.4. ( Правила вчинення окремих видів нотаріальних дій (посвідчення заповітів)), при посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 ЦК України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку (Порядок підписання нотаріально посвідчуваних документів визначено статтею 45 Закону України "Про нотаріат"). П. 1.10. Відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 N 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі". Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Суд не приймає до уваги показань свідка [PERSON], оскільки вона не була очевидцем посвідчення оскарженого заповіту; суд не приймає до уваги показань свідка [PERSON] «що він бачив, як заходячись на ліжку [PERSON], підписувала заповіт» оскільки його показання різняться з показаннями інших свідків щодо місця знаходження [PERSON] під час підпису заповіту (на матрацах на полу), а також в зв'язку з тим, що вони спростовуються висновком експерта; суд також не приймає до уваги показань свідків Огороднік К.В. та [PERSON] в тій частині, що [PERSON] підписувала заповіт та реєстр особисто, оскільки їх показання спростовуються висновком експерта, крім того [PERSON] є заінтересованою особою, оскільки приходиться матір'ю [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивач слід стягнути судові витрати . На підставі ст.ст.215, 1234, 1257 ЦК України, Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Мінюсту України від 11.11.2011 №3306/5, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,

Outcome: approved