Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, житловими будинками та садом по [ADDRESS] та [ADDRESS] шляхом демонтажу двох вигрібних каналізаційних ям, які розташовані на [ADDRESS], на відстані 0,5 м та 1,0 м відповідно від спільної огорожі та викорчувати і зрізати дерева, на [ADDRESS] та розташовані на спільній межі, а саме: горіх, три яблуньки, вербу, ясен. В підтвердження своїх позовних вимог посилаються на те, що позивачам належить на правах власності житловий будинок [ADDRESS]. Ці будинки розташовані на земельній ділянці, яка належить на праві власності [PERSON]. Будинок 120-а належить [PERSON] згідно декларації про готовність до експлуатації об'єкта від 19.05.2015р. № ЛВ 142151410657. По сусідству з позивачами в будинку [ADDRESS] проживають відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], їхній будинок розташований на земельній ділянці, яка належить Дрогобицькій міській раді, оскільки земельна ділянка не приватизована. Відповідачі на земельній ділянці, на якій розташований їх будинок, встановили попри спільну огорожу дві вигрібні ями, де одна вигрібна каналізаційна яма розташована на відстані 0,5 м від огорожі, а на відстані 1,7 м від будинку [ADDRESS], розташована яма, облаштована бетоном по периметру з трьох сторін, тобто зі сторони свого будинку, а з четвертої сторони, яка примикає до спільної огорожі, виготовлено стіну з дощок з метою випуску каналізаційних стоків на їх земельну ділянку, в результаті чого ці каналізаційні стоки потрапляють їм під будинок, а також на корені фруктових дерев. Друга яма побудувана на відстані 1 м від огорожі, яка не вимощена бетоном, і між ними прокопаний рів попри саму огорожу. Між цими ямами приблизно відстань 4,0 м. Таким чином всі нечистоти потрапляють на земельну ділянку, чим призвели до шкідливого впливу на їх здоров"я, на повітря, та земельну ділянку і будинок. Крім того, ці каналізаційні стоки мають стійкий специфічний запах, з яким неможливо проживати. Такі дії продовжуються протягом останніх 8 років. Крім цього, зазначають, що відповідачами також посаджено ряд дерев на відстані 0,3 м - 0,7 м від їхньої спільної огорожі, в результаті чого корені дерев руйнують житловий будинок, а гілки дерев розташовані на їх будинку та створюють неможливість для проживання, оскільки дерева дають тінь на весь будинок та земельну ділянку. В судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просили задоволити позов. Допитана в судовому засіданні як свідок позивачка [PERSON] пояснила, що проживає в будинку по [ADDRESS] і є сусідкою відповідачів. Відповідачі встановили попри спільну огорожу дві вигрібні ями, з яких витікають каналізаційні стоки та йде неприємний запах. Також з ділянки відповідачів на їх земельну ділянку проросли гілки дерев, які відповідачі зрізати не дають, сваряться. З цих дерев падає тінь , а також листя, що спричиняє незручності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання з'явивлись. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява про те, що вона є інвалідом першої групи та не може прибути до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила, просила відмовити в задоволенні такого, суду пояснила, що восени всі гілки дерев, які росли через огорожу до позивачів були ними зрізані та почищені. Щодо розташування вигрібних ям біля огорожі та спускання каналізаційних стоків в рів на межі з ділянкою позивачів заперечила, пояснивши , що всі каналізаційні стоки викачуються за допомогою спецтехніки. Представник третьої особи Дрогобицької міської ради в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про проведення судового засідання без участі представника третьої особи, щодо задоволення позову покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Як вбачається з свідоцтв про право власності на нерухоме майно земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.4-5). Дана ділянка межує з земельною ділянкою, якою користуються відповідачі. Згідно ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практик застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №13 від 25 грудня 1996 року, спори з приводу додержання правил добросусідства розглядаються судами або узгоджувальною комісією, обраною місцевою радою. Зідно з положенням ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі . Позивач посилається на ту обставину, що відповідачі на земельній ділянці, на якій розташований їх будинок, встановили попри спільну огорожу дві вигрібні ями, де одна вигрібна каналізаційна яма знаходиться на відстані 0,5 м від огорожі,( а на відстані 1,7 м від будинку [ADDRESS]), яку не облаштував зі всіх сторін бетоном, лише облаштував бетоном по периметру з трьох сторін, тобто зі сторони свого будинку, а четверту сторону, яка примикає до їхньої спільної огорожі виготовив з дощок, з метою випуску каналізаційних стоків на земельну ділянку позивачів, в результаті чого ці каналізаційні стоки попадають їм під будинок, а також на корені фруктових дерев. А другу побудував на відстані -1 м від огорожі, яка не вимощена бетоном, і між ними прокопав рів, попри саму огорожу. Між цими ямами приблизно відстань 4,0 м. Таким чином всі нечистоти потрапляють на їх земельну ділянку, чим призвели до шкідливого впливу на їхнє здоров"я, на повітря, та земельну ділянку і будинок. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи згідно договору дарування житлового будинку від 26.07.2001 року [PERSON] належить на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а/с 6). Згідно декларації про готовність до експлуатації об'єкта, від 19.05.2015 р. № ЛВ 142151410657 будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (а/с 7-8) [PERSON] зверталась з заявою до начальника Дрогобицького міжміського управління ГУ ДСЄС у Львівській області про те, що її сусід [PERSON], що проживає встановив каналізацію попри її огорожу, створює великі незручності. На звернення самостійно привести в належний стан каналізацію сусіди не реагують (а/с 13). Згідно листа виконкому Дрогобицької міської ради така заява була розглянута відділом екології та благоустрою «Інспекція благоустрою» й проведено комісійне обстеження та на підставі чого заявницю повідомлено з посиланням на ст. 15, 16 ЦК України про можливість звернення до суду для вирішення питання про випуск стічних стоків сусідом [PERSON] (а/с 10). Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій і запобігання такому порушенню. Зазначена норма гарантує власнику можливість вимагати не лише усунення порушень його права власності , що вже відбулися, а й звертатися до суду за захистом своїх прав, що можуть бути реально порушені в майбутньому , тобто застосувати такий спосіб захисту своїх порушених прав , як попередження або припинення можливого порушення його прав власника в майбутньому. Таке правило відповідає особливому характеру права власності як його абсолютного права. Частина 3 ст.286 ЦК встановлює право власника на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди в разі порушення його прав. Відповідно до п.2.21 Наказу Міністерства охорони здоров"я України від 17.03.2011 року за №145 "Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць" рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об'єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що позивачами позов не доведено, оскільки не надано жодних доказів неправомірності дій відповідача. Посилання позивача на відповіді на його звернення не є доказами негативного впливу, а носять лише інформаційний характер. Суду не надано будь яких висновків спеціалістів або експертів, які мають доказову силу про те, що вигрібні ями в домоволодінні відповідачів розташовані з порушенням норм та правил, а також, те що експлуатація ними вигрібних ям загрожує небезпеці життю, здоров'ю, майну позивачів чи членів сім'ї порушені права позивачів в користуванні належною їм земельною ділянкою. Крім цього, позивачі зазначають, що відповідачами також посаджено ряд дерев на відстані 0,3 м - 0,7 м від їхньої спільної огорожі, в результаті чого корені дерев руйнують житловий будинок, а гілки дерев розташовані на їх будинку та створюють неможливість для проживання, оскільки дерева дають тінь на весь будинок та земельну ділянку. Ці дерева відповідачів розташовані в порушення норм ДБН-360-Д2, та вважають повинні бути викорчувані, а саме : горіх, три яблуньки, верба, ясен. Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень, його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Частиною 2 ст. 103 Земельного кодексу України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок власників (користувачів) земельної ділянки обирати такий спосіб використання земельних ділянок, за яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається якнайменше незручностей. Як передбачено ст.105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Судом встановлено факт, що зі сторони земельної ділянки відповідачів засаджені дерева, з яких можливе затінення земельної ділянки позивачів та проникання коріння на його ділянку. Однак позивачами не доведено, що цим завдається неприпустимий вплив на земельну ділянку, належну їм, що не дозволяє використовувати її за цільовим призначенням, а також того факту, що діями відповідача завдається шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Крім цього, в разі затінення чи проникнення коренів дерев і кущів з земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача, останній має право власноруч відрізати корені та гілки дерев і кущів для усунення перепон у використанні земельної ділянки за призначенням. По відношенню до спірної по справі ситуації слід також зазначити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, поняття яких законодавцем розкрито у ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України. Тобто суд, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи розглядає справи на підставі поданих сторонами доказів. Обов'язок щодо доведення певних обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, передбачений частиною третьою ст. 12 та частиною першою ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України При цьому, у відповідності до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Так, посилаючись на обставини щодо порушення своїх прав, внаслідок того, що корені дерева спричинюють руйнацію фундаменту їх будинку, позивачі жодним чином не підтвердили цих обставин належними та допустимими доказами (висновки експертних досліджень, комісійних актів тощо), а саме наявності таких пошкоджень, а також причинного зв'язку між спричиненими пошкодженнями фундаменту будинку та деструктивним впливом коріння спірних дерев. Також, і під час судового розгляду справи жодних клопотань про призначення тих чи інших експертних досліджень учасниками судового процесу заявлено не було. Слід також зазначити, що вимога за предметом позову є неконкретизованою оскільки не містить вказівки відносно конкретного суб'єкта, який повинен зрізати дерево, демонтувати вигрібні ями, для можливості застосування процедури судового захисту, з метою відновлення порушеного права. З урахування вищенаведеного та враховуючи наявність у позивача законодавчо визначеної можливості (ст. 105 Земельного кодексу України) захистити своє право на вільне та безперешкодне використання своєї власності, суд вважає, що вимога за предметом позову задоволенню не підлягає. Крім цього, позивач [PERSON] є неналежним повивачем, оскільки не є співвласником спірної земельної ділянки, а тому у вимогах такої слід відмовити, оскільки її права не порушені. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити повністю. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed