Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Придніпровський відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції, Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції про зняття арешту з нерухомого майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 серпня 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11381683000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит в сумі 181000,00 доларів США, який зобов'язалася повернути у повному обсязі не пізніше 07 серпня 2029 року або достроково зі сплатою 13,50% річних за користування кредитом. 30.01.2009 року укладено Додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, згідно якої номер договору змінено на № 11381683001 та відповідачу було подовжено кінцевий термін повернення кредиту 07 серпня 2039 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором 08 серпня 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 91794, посвідчений 08 серпня 2008 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №7702. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору іпотеки, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа предмета іпотеки 109,10 кв. м., житловою площею 61,0 кв.м. Також, 08 серпня 2008 року, приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з посвідченням цього договору іпотеки, накладено заборону відчуження зазначеного в цьому договорі іпотеки майна, а саме: квартиру [ADDRESS], яка стане власністю [PERSON] в майбутньому, до припинення іпотечного договору. Відповідно до вказаного договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором іпотеки. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, тобто до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов договіру про надання споживчого кредиту у [PERSON], станом на 05.05.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 3420534,62 грн. Позивач вказує, що ПАТ "Дельта банк" не має можливості реалізувати своє право на задоволення вимог шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки, так як: - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження №37797118, 30.05.2013, Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна яке належить боржнику [PERSON]. - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження №28437376, 28.08.2011, Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна яке належить боржнику [PERSON]. На підставі викладеного, позивач просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площа предмета іпотеки 109,10 кв. м., житловою площею 61,0 кв. м. що належить [PERSON] та є предметом іпотеки за договором іпотеки № 91794 від 08 серпня 2008 року, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження №37797118, 30.05.2013, Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції; зняти арешт з нерухомого майна, а саме, - вказаної квартири, що належить [PERSON] та є предметом іпотеки за договором іпотеки № 91794 від 08 серпня 2008 року, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження №28437376, 28.08.2011, Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції. Під час розгляду справи в якості третіх осіб залучено: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», [PERSON], Приватне підприємство «Черкаське агентство нерухомості». В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» за довіреністю Шульга П.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Додатково пояснив, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] існує домовленість про добровільний продаж квартири для погашення боргу перед банком. Між тим, для продажу квартири наявна перешкода у вигляді накладеного арешту на квартириу [ADDRESS]. Арешт був накладений пізніше, ніж вказані квартири по договору передані в іпотеку. Квартира буде реалізовуватися під контролем банку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. В судовому засіданні представник третьої особи ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю - Кругляк Н.О. не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. В судове засіданя представник третьої особи - Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. До початку слухання справи подав заяву про її розгляд без участі представника Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції. В судове засідання представник третьої особи - Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. До початку слухання справи начальника відділу ДВС Гайдар А.В. подав заяву про її розгляд без участі представника Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції. В судове засідання представник третьої особи - ПП «Черкаське агенство нерухомості» не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи. Заслухавши думку представника позивача, відповідача, представника ПАТ КБ «Приватбанк», враховуючи думку представників Придніпровського та Центрального відділів ДВС Черкаського міського управління юстиції, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, встановлено, що відповідно до укладеного договору від 08 серпня 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] про надання споживчого кредиту № 11381683000, остання отримала кредит в сумі 181000,00 доларів США, який зобов'язалася повернути у повному обсязі не пізніше 07 серпня 2029 року або достроково зі сплатою 13,50% річних за користування кредитом. 30.01.2009 року укладено Додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, згідно якої номер договору змінено на № 11381683001 та [PERSON] подовжено кінцевий термін повернення кредиту до 07 серпня 2039 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором 08 серпня 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 91794, посвідчений 08 серпня 2008 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №7702. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору іпотеки, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа предмета іпотеки 109,10 кв. м., житловою площею 61,0 кв.м. Також, 08 серпня 2008 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з посвідченням вказаного договору іпотеки, накладено заборону відчуження зазначеного в цьому договорі іпотеки майна, а саме: квартиру [ADDRESS], яка стане власністю [PERSON] в майбутньому, до припинення іпотечного договору. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК». Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як передбачено ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК»та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ПАТ "Дельта банк" не має можливості реалізувати своє право на задоволення вимог шляхом продажувід свого імені предмета іпотеки, так як: - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження №37797118, 30.05.2013, Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON]; - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження №28437376, 28.08.2011, Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Факт накладення арешту та заборони на відчуження квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] також підтверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №4225151 від 31.05.2013 року та інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців № 56750697 від 13.05.2014 року. Відповідно до довідки ЧООБТІ від 25.06.2012 року квартира, яка розташована в [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за гр. [PERSON], [INFO] на підставі договору купівлі-продажу № 7696 від 08.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом і записано в реєстрову книгу під номером № 311. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ч.1 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами Як передбачено ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно із ст. 7 ЗУ "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі звернення стягнення на рухоме майно, яке є предметом декількох обтяжень, переважне право на проведення процедури звернення стягнення належить обтяжувачу з вищим пріоритетом. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Як передбачено ч. 2 ст. 39 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж майна, які були зареєстровані раніше з моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону. Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За положеннями ст. 36 ЗУ "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівля-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Таким чином, накладання арештів на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON], позбавляє права позивача розпоряджатися нерухомим майном, що унеможливлює задоволення вимог позивача, шляхом добровільного продажу предмета іпотеки у відповідності до умов іпотечного договору. Отже, зясувавши обставини та дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири №35-36, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 109,10 кв. м., житловою площею 61,0 кв. м., що належить [PERSON] на праві власності та є предметом іпотеки за Договором іпотеки № 91794 від 08 серпня 2008 року, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження №37797118 від 30.05.2013р. Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції та зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], загальною площею 109,10 кв. м., житловою площею 61,0 кв. м., що належить [PERSON] на праві власності та є предметом іпотеки за Договором іпотеки № 91794 від 08 серпня 2008 року, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виконавче провадження №28437376 від 26.08.2011р. Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції. На думку суду, таким чином будуть відновлені порушені права позивача, а тому позовні вимоги, які є обгрунтованими та доведеними, підлягають до задоволення. На підставі викладеного, та

Outcome: approved