Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому зазначили, що вони зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS]. Зазначена квартира належить Запорізькій Міській Раді та знаходиться на балансі Міського комунального підприємства «Основаніє», що дає позивачам право на безоплатну передачу вищезазначеної квартири у їх власність, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Маючи намір скористатися своїм правом, позивачі звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району з заявою про оформлення передачі у приватну власність спірної квартири. Проте, 11.09.2015 року, позивачі отримали відмову з тих підстав, що відсутній ордер про розподіл зазначеної житлової площі, у зв'язку з чим відповідач не може провести приватизацію означеної квартири та порекомендував позивачам звернутися до суду про захист своїх прав. Позивачі звернулися до Департаменту Житлово-комунального господарства Запорізької міської ради з заявою про надання їм копії ордеру на зазначену квартиру, виданого в 1978 році, однак їм повідомили, що надати запитувану інформацію неможливо, оскільки у відділі обліку з розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року . Позивачі просять суд визнати за ними право на приватизацію квартири [ADDRESS] зобов'язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Жовтневому району прийняти пакет документів і провести приватизацію квартири [ADDRESS] на ім'я: [PERSON], [PERSON], [PERSON], за відсутності ордеру на вказану квартиру у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник інших позивачів позов підтримали. Представник відповідача проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали позову, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою Міського комунального підприємства «Основаніє» від 01.09.2015 року за № 217 та копіями паспортів позивачів. Зазначена квартира належить Запорізькій Міській Раді та знаходиться на балансі Міського комунального підприємства «Основаніє», що дає право позивачам на безоплатну передачу вищезазначеної квартири у їх власність, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Маючи намір скористатися своїм правом, передбаченим Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивачі звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району з заявою про оформлення передачі у приватну власність квартири [ADDRESS]. Проте, 11.09.2015 року, позивачі отримали відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району в реалізації їх права на приватизацію квартири [ADDRESS] з тих підстав, що відсутній ордер про розподіл зазначеної житлової площі, у зв'язку з чим відповідач не може провести приватизацію означеної квартири. Позивачі звернулися до Департаменту Житлово-комунального господарства Запорізької міської ради з заявою про надання їм копії ордеру на зазначену квартиру, виданого в 1978 році, однак їм повідомили, що надати запитувану інформацію неможливо, оскільки у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року . Пунктом 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. З ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10, 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державною житлового фонду", органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», об'єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей): квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Квартира, у якій мешкають позивачі до цього переліку не відноситься. З 1978 року до теперішнього часу власником квартири або балансоутримувачами не пред'являлося до позивачів претензій щодо незаконності мешкання у квартирі. Позивачі вселені до квартири на законних підставах, це єдине їх житло, іншого житла вони не мають. Основний наймач квартири [PERSON] мешкає та зареєстрована у квартирі з 26.06.1978 року, [PERSON] - з 27.02,1996 року, [PERSON] з моменту народження, а зареєстрована з 20.10.2014 року. Законність проживання позивачів у квартирі ніхто не оспорює, представник відповідача проти позову не заперечує. Позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved