Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У грудні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом де вказують, що [PERSON] та [PERSON] у 1970-1976 роках звели домоволодіння №24 по вулиці Холодного у с.Черкаські Тишки Харківського району Харківської області. Дане домоволодіння складалось з житлового будинку на дві квартири та надвірних будівель та споруд. 20.09.1982 року [PERSON] продав свою частку домоволодіння [PERSON] Останній договір купівлі-продажу зареєстрував належним чином лише у 2012 році. 09.02.1990 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частки домоволодіння №24 по вулиці Холодного у с.Черкаські Тишки Харківського району Харківської області. 06 травня 1991 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району та області було видане свідоцтво про право на спадщину на ім"я [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно з яким кожному з них належала відповідна частка в спадковому майні, яке залишилось після смерті [PERSON] Вважають, що це свідоцтво було видане не вірно, оскільки було видане без урахування того, що 1/2 частка спірного домоволодіння не належала [PERSON] на час його смерті. Тому просили визнати зазначене свідоцтво частково недійсним та визнати за кожним з них право власності на 1/6 частку домоволодіння №24 по вулиці Холодного у с.Черкаські Тишки Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Позивач [PERSON] та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. Пояснили суду, що позивачами було пропущено строк позовної давності, крім того, вважають, що залучення у якості відповідачів [PERSON] та [PERSON] протиречить вимогам діючого законодавства, оскільки вони не є належними відповідачами у справі. Позивачі просять визнати за кожним з них право власності на 1/6 частку житлового будинку загальною площею 135 кв.м., житловою - 81,2 кв.м., але доказів того, що такий будинок існує, суду не надали. Крім того, позивачі долею будинку не цікавляться, комунальні послуги не оплачують, в будинку не мешкають. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав і просив відмовити у їх задоволенні, оскільки вважає, що позов пред"явлений до нього неправомірно. В судове засідання, яке відбулось 04 квітня 2016 року, не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та постановити рішення по справі на розсуд суду, у відповідності з вимогами діючого законодавства. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У відповідності з вимогами ст.100 ЦК України (в редакції 1963 року) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Статтею 12 Закону України "Про власність" встановлено, що праця громадян є основою створення i примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. У відповідності з п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих. Пунктом 30 зазначеної вище Інструкції встановлено, що реєстрові книги ведуться по кожному населеному пункту окремо: а) на будинки і домоволодіння, що належать державі і знаходяться в оперативному управлінні місцевих Рад депутатів трудящих; б) на будинки і домоволодіння, що належать державним, кооперативним, профспілковим і іншим громадським організаціям; в) на будинки і домоволодіння, що належать окремим громадянам і колгоспним дворам. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] на підставі довідки №115 від 12.06.1982 року, виданої Русько-Тишківської сільською радою Харківського району Харківської області і яка зареєстрована в погосподарській книзі виконкому Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області належала 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Черкаські Тишки, вул.Холодного, 24. 20 вересня 1982 року [PERSON] продав належну йому частку домоволодіння площею 58, 6 кв.м. [PERSON] Зазначений договір купівлі-продажу був посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 20 вересня 1982 року за реєстровим №2-1903 (а.с.60-61). Як вбачається з листа КП "Харківське районне бюро Технічної інвентаризації" №120 від 30.03.2015 року станом на 31.12.2012 року в КП "ХРБТІ" право власності на житловий будинок №24 по вулиці Холодного у с.Черкаські Тишки Харківського району Харківської області зареєстровано в 1/2 частці за [PERSON] Друга 1/2 частина будинку в бюро не зареєстрована. Згідно матеріалів інвентаризації станом на 21.05.2014 року за вказаною вище адресою розташоване: двоквартирний житловий будинок літер А-1 загальною площею 135 кв.м., житловою 81,2 кв.м, сараї літер Б, В, Ж, Л, літня кухня літер Е, гараж літер З, вбиральні літер И, М, вигрібна яма літер к, огорожа №№1, 2, 3, 4, 5 (а.с.8). Як вбачається з копії технічного паспорту на домоволодіння №24 по вулиці Холодного у с.Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, станом на 20.05.2014 року за зазначеною адресою розташовані наступні споруди: двоквартирний житловий будинок літер А-1 з верандою літер а, побутовою прибудовою літер а2, тамбурами літер а3, ж1, ганком літер а4 загальною площею 135 кв.м., житловою 81,2 кв.м, сараї літер Б, В, Ж, Л, літня кухня літер Е, гараж літер З, вбиральні літер И, М, вигрібна яма літер к, огорожа №№1, 2, 3, 4, 5. Згідно з даними технічного паспорту, житловий будинок літер А-1 складається з двох квартир. Квартира №1, яка розтащована у зазначеному житловому будинку, складається з: житлової кімнати №1 житловою площею 8,6 кв.м., житлової кімнати №2 житловою площею 28,6 кв.м., житлової кімнати №3 житловою площею 6,7 кв.м., житлової кімнати №4 житловою площею 10,2 кв.м., передпокою №5 допоміжною площею 11,6 кв.м., санвузлу №7 допоміжною площею 3,8 кв.м., тамбуру літер І допоміжною площею 4 кв.м. Загальна площа квартири №1 житлового будинку літер А-1 становить 81,5 кв.м., житлова - 54,1 кв.м. Квартира №2 житлового будинку літер А-1 складається з: коридору №1 допоміжною площею 6,7 кв.м., житлової кімнати №2 житловою площею 18,5 кв.м., житлової кімнати №3 житловою площею 8,6 кв.м., коридору №4 допоміжною площею 10,1 кв.м., кухні №5 допоміжною площею 9,6 кв.м. Загальна площа квартири №2 житлового будинку літер А-1 становить 53,5 кв.м., житлова - 27,1 кв.м. (а.с.24-29). Як вбачається з інформації №244, виданої Русько-Тишківською сільською радою Харківського району Харківської області 25 березня 2015 року, будинок №24 по вулиці Холодного у с.Черкаські Тишки Харківського району Харківської області разом зі службовими будовами і спорудженнями зареєстровано в погосподарській книзі Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області по с.Черкаські Тишки за №1478. Головою господарства значаться [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району та області 06 травня 1991 року, спадщину, яка залишилась після [PERSON], який помер 09 лютого 1990 року, прийняли - його дружина - [PERSON] та неповнолітні діти - [PERSON] та [PERSON] До складу спадщини входило: житловий будинок житловою площею 45 кв.м. та надвірні споруди: сарай, погріб, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Черкаські Тишки, вул.Холодного, 24. Даний житловий будинок належав померлому на підставі запису в погосподарській книзі Русько-Тишківської сільської Ради Харківського району Харківської області, особовий рахунок №1007, яка підтверджується довідкою виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради народних депутатів №207 від 09 лютого 1991 року (а.с.10). У відповідності з вимогами пунктів 4, 5 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року) цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] була прийнята його спажкоємцями до набрання законної сили Цивільним кодексом України (в редакції 2004 року), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає за можливе застосовувати до виникликлих правовідносин щодо визнання зазначеного свідоцтва недійсним вимоги Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) та вимоги Інструкції щодо вчинення нотаріальних дій державними нотаріусами УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини. Статтею 560 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу). Відповідно до вимог ст.561 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше, як через шість місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 128 Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №45/5 від 31.10.1975 року (яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON]О.), якщо до складу спадкового майна входить жилий будинок (частина будинку) або квартира в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, державний нотаріус вимагає правовстановлюючий документ про належність будинку (частини будинку), квартири спадкодавцю, довідку-характеристику бюро технічної інвентаризації, а в місцевостях, де інвентаризація не провадилась, - довідку виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих, а також перевіряє по документах державної нотаріальної контори за місцем знаходження жилого будинку, чи є заборона відчуження жилого будинку (частини будинку), квартири або арешт, накладений на них. Якщо заборона накладена у зв'язку з одержанням позички, державний нотаріус повідомляє установу, яка видала позичку, що спадкоємцям одержувача позички видано свідоцтво про право на спадщину. Якщо на жилий будинок (частину будинку), квартиру накладено арешт судовими або слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Таким чином, аналіз діючого законодавства та сукупність досліджених у судовому засіданні доказів призводить суд до висновку про те, що правових підстав для задоволення позову і визнання свідоцтва про право на спадщину, виданого 06 травня 1991 року на ім"я позивачів не має. А за таких обставин позов задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~ На підставі ст.ст.86, 100, 524-526, 529 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.16,\~ 229, 1216, 1218, 1220, 1221, 1261 ЦК України (в редакції 2001 року),

Outcome: dismissed