Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] 03 серпня 2020 року звернувся до суду із позовною заявою до Кухітсько - Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у складі земельних ділянок згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серія РВ № 048621 від 08 жовтня 2003 року, та серії РВ № 043445 від 08 жовтня 2003 року. Разом з тим, після смерті батька позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На день смерті [PERSON] разом з ним постійно проживала його дружина (мати позивача) - [PERSON] , яка в силу вимог ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , але не встигла юридично оформити спадщину. [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини, зокрема, входять земельні ділянки згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії РВ № 017895 від 08 жовтня 2003 року, а також майно (земельні ділянки та житловий будинок), що [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , одна не встигла юридично оформити. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Кухітсько-Вільської сільської ради Черевко Л. О. 15 грудня 2004 року, [PERSON] все своє майно заповіла позивачеві - [PERSON] . Як син спадкодавиці і спадкоємець за заповітом, в лютому 2020 року позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. В нотаріальній конторі йому пояснили, що в документах існує розбіжність у прізвищі його батьків, а саме: у свідоцтві про смерть батьків видані на прізвище « [PERSON] », а згідно свідоцтва про його народження прізвище батьків « [PERSON] », а також у витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища значиться прізвище « [PERSON] ». Відтак, нотаріус запропонував усунути розбіжності у прізвищі батьків, після чого звернутись за оформленням спадкових прав. Покликаючись на карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» у березні 2020 року, тривалий період часу він не міг займатися підготовкою документів. Зокрема в Зарічненському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) йому пояснили, що вивчити інформацію щодо вірного прізвища його батьків та видати виправлені документів буде можливість після завершення карантину. Після послаблення карантинних заходів [PERSON] звернувся до Зарічненського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) і отримав свідоцтва про смерть батьків на прізвище " [PERSON] " (видані 09 липня 2020 року). А також у сільській раді отримав довідки (з виправленим прізвищем) про те, хто на день смерті батьків проживав разом з ними. У встановлений строк позивач не звернувся до нотаріальної контори, покликаючись на наведені вище обставини та просив ухвалити рішення про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці. У судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача - адвокат Полюхович С. М., подав суду заяву про повну підтримку позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в особі сільського голови подав суду заяву від 19 серпня 2020 року (а. с. 46) про визнання позовних вимог згідно якої позовну заяву просить розглядати без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Як зазначено у ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатом підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 серпня 2011 року, (а. с. 12), [PERSON] , помер [INFO] у віці 70 років. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданому повторно, 09 липня 2020 року , (а. с. 30). Як зазначено у свідоцтві про народження старого зразка, серії [NUMBER] від 05 вересня 1963 року (а. с. 10) [PERSON] - позивач народився [INFO] та його батьками є [PERSON] і [PERSON] . З довідки Кухітсько - Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 527/03.20 від 13 лютого 2020 року (а. с. 13) та № 527 03/5 від 29 липня 2020 року (а. с. 16) вбачається, що батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] на момент смерті проживав разом з [PERSON] - дружиною за адресою [ADDRESS] . У довідці № 748_03/5 від 29 липня 2020 року (а. с. 31), виданої Кухітсько - Вільською сільською радою Зарічнеснького району Рівненської області. вказано, що на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Батьки позивача, залишили на його користь заповіти, посвідчені секретарем Кухітсько - Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області 11 грудня 2004 року (а. с. 14) та 15 грудня 2004 року (а. с. 29). Державними актами на право власності на земельні ділянки серії РВ № 043445 від 08 жовтня 2003 року (а. с. 17), та серії РВ № 048621 від 08 жовтня 2003 року (а. с. 18) підтверджується право власності [PERSON] на земельні ділянки на території Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області. Державним актом на право власності на земельну ділянку серії РВ № 017895 від 08 жовтня 2003 року (а. с. 32) доводиться право власності [PERSON] на земельну ділянку на території Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області. Згідно виписок з по господарської книги №1, особовий рахунок № [NUMBER] (а. с. 25, 26) житловий будинок, що по [ADDRESS] рахується за [PERSON] З довідки Кухітсько - Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 528/03.20 від 13 лютого 2020 року (а. с. 28) вбачається, що мати позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] на момент смерті проживала одна за адресою [ADDRESS] . За інформацією у довідці державного нотаріуса Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 01-16/519 від 08 серпня 2020 року (а. с. 40) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалось, що також підтверджено інформаційними довідками зі спадкового реєстру (а. с. 41-44). У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України , спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, а згідно ч. 3 цієї статті за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Оцінюючи причини пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини суд приходить до висновку про їх поважність, оскільки, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, і постановою Кабінету Міністрів України № 255 від 02 квітня 2020 року, якою вносилися зміни до постанови КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19", які діяли упродовж строку, наданого позивачеві для подання заяви про прийняття спадщини, тобто 6 місяців з дати смерті [PERSON] - з 14 грудня 2019 року діяли певні обмеження, як от відсутність внутрішньообласного пасажирського автобусного сполучення, певні обмеження у роботі органів, які здійснюють прийом громадян. Крім того є слушним покликання позивача на правозастосувальну практику, викладену в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження 61-26164св18), де вказано, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, і висловив позицію, що дана обставина має значення при вирішенні питання поважності пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином позивачем та матеріалами позовної заяви доведено поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та відповідно позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат не вирішується, оскільки позивач у позовній заяві просить їх не стягувати з відповідача.

Outcome: approved