Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 16.05.2005 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір № ZRFWSK00001205, згідно умов якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500 грн. 00 коп. Однак, відповідач не виконує належним чином зобов»язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 20.03.2014 року становить 16294,40 грн. 22.10.2008 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] 3071,46 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до проведеного розрахунку заборгованості з урахуванням виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області судового наказу, позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» - 13222,94 грн. заборгованості за кредитом, а також сплачені судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача Ковальчук А.В., який діє згідно довіреності від 01.10.2013 року, в судове засідання не з"явився, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та не заперечує проти постановлення заочного рішення, про що подав письмове клопотання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, повідомлена належним про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог статті 74 ЦПК України. За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе з урахуванням позиції представника позивача, який не заперечує проти постановлення судом заочного рішення, розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження . Судом встановлено, що 16.05.2005 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір № ZRFWSK00001205, згідно умов якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 50,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6,7). Відповідно до даного кредитного договору, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та комісією за його використання. У разі невчасної сплати заборгованості по відсотках та комісії Банк має право нараховувати, а Позичальник зобов"язується сплатити Банку пеню у розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення (п.3.2 кредитного договору № ZRFWSK00001205). Позивач виконав умови кредитного договору № ZRFWSK00001205 від 16.05.2005 року - видав [PERSON] кредит в розмірі 1500,00 грн., передбаченому умовами договору. Однак, відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору № ZRFWSK00001205 та станом на 20.03.2014 року має прострочену заборгованість в розмірі 16294 грн. 40 коп., з них: 294 грн. 68 коп. - заборгованість за кредитом; 4800 грн. 87 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11198 грн. 85 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с.5). Зокрема, при здійсненні Позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, враховано виданий 22.10.2008 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області судовий наказ про стягнення на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" з [PERSON] 3071,46 гривень заборгованості. Тому, сума заборгованості [PERSON] перед Позивачем становить 13222,94 гривень. Оскільки чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань та не виключає відповідальності боржника за порушення строків розрахунків, тому зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. А тому, суд вважає, що розмір неустойки (пені) за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором в сумі 11198 грн. 85 коп. слід зменшити до 5000 грн. 00 коп. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню . Задоволенню позовна вимога в частині стягнення з відповідача судових витрат, в розмірі 243,60 грн., так як вона підтверджується платіжним дорученням від 26.03.2014 року (а.с.1).

Outcome: partial