Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] 21.05.2015 року звернувся до суду із цією заявою, в якій зазначає, що він народився [INFO] в м.Турка Львівської області. З 17.07.1979 року проживає та зареєстрований в с.Пятниця Старосамбірського району Львівської області. З 1983 року страждає важким хронічним психічним захворюванням. В 1991 році, після проголошення Незалежності України, перебуваючи вдома в присутності своєї матерії - [PERSON] та сестри - [PERSON] підпалив свій паспорт громадянина СРСР та свідоцтво про народження і кинув у піч, чим висловив свій протест проти колишнього Радянського Союзу, після чого його відвезли на подальше лікування у Львівську обласну клінічну психіатричну лікарню. Пенсію заявника по інвалідності отримувала його мати, згідно довіреності, тому не виникало потреби звертатись за отриманням нового паспорта, оскільки заявник більшість часу перебуває на лікуванні. З початку 2015 року термін дії довіреності закінчився і поштар не видає пенсію без паспорта, тому виникла необхідність отримати паспорт громадянина України. На початку травня цього року заявник звертався в Старосамбірський РС ГУДМС у Львівській області з заявою про видачу паспорта громадянина України, проте йому було відмовлено. Заявник від народження та станом на 24.08.1991 року проживав на території України, а також станом на 13.11.1991 року перебував у громадянстві колишнього СРСР. Просить встановити факт про те, що він станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України та станом на 13.11.1991 року проживав на території України з моменту народження по даний час, в тому числі станом на 24.08.1991 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заявника підтримує. В судовому засіданні 22.06.2015 року вимоги заявника підтримав та дав пояснення, аналогічні, викладеним у заяві, додатково пояснив, що у [PERSON] був паспорт громадянина УРСР. Проте даний паспорт заявником було знищено на знак протесту проти колишнього Радянського Союзу. [PERSON] страждає з 1983 року важким хронічним психічним захворюванням, є інвалідом ІІ групи безтерміново. Протягом усього свого життя проживав у с. Пятниця Старосамбірського району Львівської області. Метою встановлення даного юридичного факту є отримання паспорта громадянина України, без нього не може отримати пенсію. Представник заінтересованої особи - Старосамбірського РС ГУДМС у Львівській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений. 02.07.2015 року до суду поступив у канцелярію суду лист за підписом завідувача Старосамбірського РС ГУДМС у Львівській області про розгляд справи без участі їхнього представника. Заслухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності ярличні фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих майнових чи немайнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Відповідно до п. 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м.Турка Львівської області (а.с. 26). З довідки (а.с.6) відомо, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням з 1983 року, часто поступає на стаціонарне лікування в комунальний заклад Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, є інвалідом ІІ групи безтерміново. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Тернавської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 19.05.2015 року №350, що [PERSON] з 17.07.1979 року зареєстрований і постійно проживає по даний час в [ADDRESS] з матір'ю - [PERSON], [INFO], сестрою - [PERSON], [INFO], племінником - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 12.05.2015 року №319 [PERSON]станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України, в с.П'ятниця Старосамбірського району Львівської області, і станом на 13.11.1991 року перебував у громадянстві колишнього СРСР (а.с.8). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання заявника на території України в с. П'ятниця Старосамбірського району Львівської області. Заявник [PERSON] звертався до Старосамбірського РС ГУДМС України у Львівській області з заявою про отримання паспорта громадянина України, проте йому було рекомендовано звернутися до суду для отримання судового рішення, яким було б підтверджено факт його постійного проживання або проживання на територій України станом на 24.08.1991 рік (а.с.9). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, тобто 24 серпня 1991 року, постійно проживали на території України та особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Отже, у судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] з часу народження проживав на території України, а тому він є громадянином України, а відтак заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved