Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області звернулося до Бережанського районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] про повернення надмірно виплачених коштів, посилаючись на те, що [PERSON], як уповноваженому представнику сім"ї, на підставі поданих нею необхідних для цього документів була призначена державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім"ї на періоди: з 01січня 2014року по 30 червня 2014року в сумі 4934,11 грн. та з 01серпня 2014року по 31 січня 2015року в сумі 5535,30 грн.. Однак, в результаті проведеної перевірки даних, наданих заявницею, було встановлено, що [PERSON] умисно надала недостовірну інформацію щодо здійснення нею догляду за перестарілою особою протягом місяців, що передують місяцю звернення за призначенням такої допомоги, оскільки догляд останньою належним чином не здійснювався, так як вона перебувала за межами України з 23 листопада 2013року по 3 січня 2014року, з 12 січня по 28 лютого 2014року, з 1 по 31 липня 2014 року; з 4 по 29 серпня 2014року; з 3 по 28 вересня 2014року; з 11 січня 2015року по 13лютого 2015року та з 17лютого 2015 по 5 квітня 2015року в якості доказу про цього факту надала суду підтверджуючі документи, тобто відповідачка не мала права на отримання державної соціальної допомоги, що призвело до надмірної виплати їй бюджетних коштів на загальну суму 11 156грн.26 коп., у зв"язку з чим відповідачці було направлено повідомлення про припинення виплати державної соціальної допомоги та про необхідність повернення надмірно виплачених коштів, проте належна до повернення сума в розмірі 11 156грн.26 коп. в добровільному порядку відповідачкою не повернута, а тому представник позивача просить суд стягнути з відповідачки вищевказану суму в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області свої позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, дала суду пояснення аналогічні поданому позову. Представник відповідачки - адвокат [PERSON] позову не визнав, вважає, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними і необгрунтованими, позивачем по справі не доведено наявності підстав повернення надмірно виплачених коштів, зокрема, недобросовісності чи зловживань набувача, що вплинуло б на виплату або розмір такої допомоги. Крім цього, зазначив, що у зв"язку з тим, що розмір призначеної державної допомоги не є співмірним навіть з мінімальними витратами для повнолітньої особи, що здійснює догляд, відповідачка вимушена була періодично залишати територію України з метою підшукання підробітку, а тому вважає, що факти періодичного залишення відповідачкою території України не можуть вважатися належними та допустимими доказами не здійснення відповідачкою відповідного догляду. Також, зазначив, що під час перебування відповідачки за кордоном, обов"язки по догляду виконувала її свекруха [PERSON], що не спричинило особі, щодо якої здійснювався догляд, будь-яких негативних наслідків. Вважає, що не повідомлення відповідачкою про факт її перебування за кордоном не може вважатися фактом таким, що вплинув би на розмір грошової допомоги, оскільки відсутні належні та допустимі докази про отримання нею будь-яких доходів за кордоном і про їх розмір. Внесені відповідачкою у деклараціях дані про вид та розмір доходу їх сімї є достовірними, що і не заперечує сам позивач, виходячи із змісту позовної заяви. Щодо повідомлення Служби безпеки та акту фінансової інспекції зазначив , що вони не можуть бути належними та допустимими доказами у даній справі, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] соціального захисту населення Бережанської РДА Тернопільської області слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям" від 01 червня 2000 р. № 1768-ІІІ , державна соціальна допомога - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім"ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім"ї, а сім"я - це особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. \~Судом встановлено, що [PERSON], як уповноваженому представнику сім"ї, була призначена державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім"ї на підставі поданої нею заяви про призначення такої допомоги, довідки про склад сім"ї і декларації про доходи та майновий стан осіб та інших поданих документів, на період: з 01січня 2014року по 30 червня 2014року в сумі 4 934грн.11коп та з 01серпня 2014року по 31 січня 2015року в сумі 5535грн.30 коп. В судовому засіданні позивач посилається на те, що за результатами проведеної перевірки даних, наданих [PERSON], було встановлено, що остання в порушення вимог ст.7 ЗУ "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям" від 01 червня 2000року № 1768-ІІІ та абзацу 1 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім"ям, затвердженого Постановою КМ України від 24 лютого 2003року №250, згідно яких призначення та виплата державної соціальної допомоги здійснюється сім"ям, працездатні члени яких протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням допомоги працювали, або, як в даному випадку, доглядали за особами, які досягли 80 - річного віку, умисно надала недостовірну інформацію щодо здійснення нею догляду за перестарілою особою протягом місяців, що передують місяцю звернення за призначенням такої допомоги, оскільки догляд нею належним чином не здійснювався, так як відповідачка періодично перебувала за межами України, що призвело до надмірної виплати відповідачці бюджетних коштів на загальну суму 11 156грн.26 коп., які остання в добровільному порядку не повертає. У відповідності до п.13-1 Порядку, якщо внаслідок зловживань з боку громадян ( подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміну у складі сім"ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд тощо) були надміру виплачені суми допомоги, органи соціального захисту населення здійснюють такі заходи : визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють одержувача допомоги про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі прийняття рішення про врахування надміру виплачених коштів при виплаті допомоги на догляд у наступні періоди проводять щомісячні відрахування у розмірі не більш як 20 відсотків призначеної допомоги; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров"я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до вимог даної статті, обов"язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 57 ЦПК України, д оказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В судовому засіданні не здобуто, а позивачем не представлено належних доказів, на які він посилається на підтвердження своїх позовних вимог. Представлені позивачем повідомлення Служби безпеки та акт фінансової інспекції не можуть служити підставою для задоволення вимог позивача, бо самі по собі факти періодичного залишення відповідачкою території України з виїздом за межі України з метою відшукання підробітку ( так як розмір призначеної державної допомоги не є співмірним навіть з мінімальними витратами для повнолітньої особи, що здійснює догляд) не можуть вважатися належними і допустимими доказами не здійснення відповідачкою догляду за особою старшою 80-ти років, яка потребує постійного стороннього догляду. В той час, як в судовому засіданні встановлено, що на час відсутності відповідачки такий догляд на її прохання здійснювала її свекруха. Даний факт стороною позивача не спростовано, ним не представлено належних і допустимих доказів про те, що внаслідок періодичного виїзду відповідачки за межі України мали місце будь-які негативні наслідки для особи, щодо якої здійснювався догляд. Також не може вважатися неповідомлення відповідачки про факт перебування її за кордоном таким, що вплинуло б на розмір грошової допомоги, оскільки відсутні належні і допустимі докази про отримання нею будь-яких доходів за кордоном і про їх розмір. Відтак, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави для стягнення з відповідачки надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям не узгоджуються із вимогами п.28 Порядку; в той же час, обґрунтувань щодо зловживань відповідачки позивачем не наведено, доказів щодо подання відповідачкою [PERSON] документів із завідомо неправдивими відомостями або приховування відомостей щодо її (членів її сім»ї) майнового стану та доходів, сторона позивача суду не надала. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що наявність умислу на подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей та факт усвідомлення відповідачкою протиправного характеру діяння та передбачення його шкідливих наслідків, як обов'язкову умову для припинення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, сторона\~ позивача\~ у судовому засіданні не довела. Також, сторона позивача не довела у судовому засіданні жодними належними й допустимим доказами наявність інших або додаткових джерел для існування сім»ї відповідачки, аніж ті, що зазначені у її декларації. Отже, сторона позивача у судовому засіданні не довела й наявності причин для припинення виплати та повернення виплаченої відповідачці згаданого виду соціальної допомоги з підстав, передбачених ч.І ст.7 Закону №1768-111. За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення із [PERSON] надміру виплачених коштів за призначеною державною соціальною допомогою як малозабезпеченій сім'ї в розмірі 11 156грн. 26коп., отриманої відповідачкою в період з 01січня 2014 року по 30 червня 2014 року та з 1 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] соціального захисту населення Бережанської РДА Тернопільської області слід відмовити за їх безпідставністю. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed