Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом 17.04.2014 року, в подальшому уточнивши позовні вимоги, та в обґрунтування заявлених вимог послався на наступне. 13.12.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON], був укладений Кредитний договір №05/12/2007/840-К/1217, згідно з яким Позивач надав, а Відповідач отримав кредит в розмірі 76 584,49 дол. США (сімдесят шість тисяч п'ятсот вісімдесят чотири дол. США 49 цент.), строком до 12.12.2025, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та Відповідачем було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 5304 від 13.12.2007, відповідно до умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Фонтанської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 5122786400:01:001:1033, та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 13.12.2007 за №5303. Предметом іпотеки забезпечено всі зобов'язання Позичальника перед Іпотекодержателем по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями Кредитного договору, який забезпечений іпотекою згідно з договором іпотеки. З жовтня 2008 року позичальник не виконує свої зобов'язання по Кредитному договору. Сума заборгованості відповідача за Кредитним договором станом на 14.03.2014 складає 146 483,95 (сто сорок шість тисяч чотириста вісімдесят три дол. США 95 цент) дол. США, що в еквіваленті становить 1 388 067,27 (один мільйон триста вісімдесят вісім тисяч шістдесят сім грн. 27 коп.) грн по курсу НБУ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставо держатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно п. 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж обтяжувачем предмету застави з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмету іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні зазначаються, зокрема: початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Відповідно до ст. 317 ЦК України, змістом права власності є право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON], був укладений Кредитний договір №05/12/2007/840-К/1217, згідно з яким Позивач надав, а Відповідач отримав кредит в розмірі 76 584,49 дол. США (сімдесят шість тисяч п'ятсот вісімдесят чотири дол. США 49 цент.), строком до 12.12.2025, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та Відповідачем було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 5304 від 13.12.2007, відповідно до умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Фонтанської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 5122786400:01:001:1033, та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 13.12.2007 за №5303. Предметом іпотеки забезпечено всі зобов'язання Позичальника перед Іпотекодержателем по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями Кредитного договору, який забезпечений іпотекою згідно з договором іпотеки. З жовтня 2008 року позичальник не виконує свої зобов'язання по Кредитному договору. Сума заборгованості відповідача за Кредитним договором станом на 14.03.2014 складає 146 483,95 (сто сорок шість тисяч чотириста вісімдесят три дол. США 95 цент) дол. США, що в еквіваленті становить 1 388 067,27 (один мільйон триста вісімдесят вісім тисяч шістдесят сім грн. 27 коп.) грн по курсу НБУ, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 75 783,86 дол. США, що еквівалентно - 718 120,28 грн, заборгованість по відсоткам - 54 894,98 дол. США, що еквівалентно - 520 179,34 грн, пеня за прострочення сплати кредиту - 8 146,66 дол. США, що еквівалентно -77 196,94 грн, штраф за порушення виконання умов договору - 7 658,45 дол. США, що еквівалентно -72 570,71 грн. Згідно з пунктом 1.2 Договору іпотеки, укладеним між Банком та Відповідачем, загальна вартість предмету іпотеки складає - 424 420,00 (чотириста двадцять чотири тисячі чотириста двадцять грн. 00 коп.) грн. [PERSON] не оформив на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку, жодних дій з реєстрації права власності по теперішній час не вчинив (викладене підтверджується Відповіддю Управління Держземагенства у Комінтернівському району Одеської області), на зв'язок з Банком не виходить, чим порушує права ПАТ «КБ «НАДРА» на іпотечне майно. Стаття 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» визначає, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Частиною 1 ст. 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до. Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". В силу ч. 3 ст. 3 Закону України Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право Іпотекодавця на предмет іпотеки, що підтверджується договором купівлі-продажу, підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону, та виникає з моменту такої реєстрації. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору, суд прийшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання банку права на укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем на умовах та в порядку визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною, яка дорівнює вартості предмета іпотеки ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в іпотечному договорі, підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 316, 317, 386, 321, 391, 525, 526, 530, 589, 590, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved