Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] до Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]», товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс», треті особи: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради та Одеська міська рада про визнання дій незаконними. Позов обґрунтовано тим, що позивачі проживають у багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Даний житловий будинок з моменту будівництва - 1958 року по 2014 рік перебував на балансі Заводу « [INFO] ». Згідно з рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234 заводу «[INFO]» дано дозвіл на правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «[INFO]». В порушення інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31.01.1966 року право власності на будинок розташований за адресою [ADDRESS] не отримали. Позивачі зазначають про те, що завод «[INFO]» до виконкому заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва не надав. В додатку №1 до цієї інструкції відсутня така підстава як отримання права власності на домоволодіння завдяки державного акту про викуп майна. Позивачі зазначають про те, що міністерство суднобудівної промисловості не є власником майна, а лише дав наказ №361 від 16.11.1990 р. про викуп орендованого майна Одеським заводом «[INFO]» яке належало державі СРСР. Про те, що завод «[INFO]» орендував житловий будинок з мешканцями, які в ньому проживають за адресою [ADDRESS] . Згідно з рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 22.01.1993 р. за №49 рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234 було скасовано. 26.02.2003 року представники заводу «[INFO]» отримали в ОМБТІ дублікат реєстраційного посвідчення, яке датоване 20.05.1994 р. на підставі якого внесено запис в реєстраційну книгу за №1655-стр.58-кн.12 м/с про те, що домоволодіння [ADDRESS] в цілому зареєстровано за заводом «[INFO]», на підставі рішення виконкому Суворовської райради №234 від 19.04.1991 р. На момент отримання дублікату в книзі напроти запису про правову реєстрацію внесено запис: «Отменено см. решение исполкома №49, от 22.01.1993. Суворовского исполкома». Адміністрація заводу без повідомлення мешканців, котрі проживають в вище зазначених квартирах провела загальні збори учасників заводу про зняття з балансу заводу « [INFO] » вищезазначеного будинку з метою створення ТОВ «Темп плюс сервіс». Однак, на неодноразові звернення мешканців будинку до заводу « [INFO] » про надання списку учасників зборів до протоколу №68 їм було відмовлено. Позивачі вказали про те, що член ради співвласників заводу «[INFO]» [PERSON] роз`яснив, що кількість учасників зборів, котрі мали право голосу, та могли створити кворум для прийняття рішень станом на 25.04.2014 р. були відсутні на зборах та голосування по вище вказаному питанню не проводилось. 01.10.2014 р. адміністрація заводу та ТОВ «Темп плюс сервіс» на підставі протоколу №68 загальних зборів учасників «[INFO]», склали акт приймання-передачі про передачу домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234, приховавши той факт, що згідно рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 22.01.1993 р. за №49, яким рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234 було скасовано. Будинок передано на підставі скасованого рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 22.01.1993 р. за №49. Позивачі в своєму позові вказали про те, що після скасування рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 19.04.1991 р. за №234, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 р. за №2482-12 були приватизовані 8 квартир. Згідно довідки КП «Міське агентство з приватизації житла» №30/0109 від 27.01.2017 р. в будинку [ADDRESS] приватизовано 8 квартир за період часу з 05.07.1994 р. по 22.09.2003 р. Тобто власником даних квартир є держава. Крім того, особисто представник ТОВ «Темп плюс сервіс» [PERSON] мешканцям 8 неприватизованих квартир в вищевказаному будинку надав листа мешканцям квартир в яких зобов`язався не чинити перешкоди особам використати своє право на приватизацію. В протоколі №1 загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс» від 20.06.2014 р. вказано в 2 пункті «Визначити Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс» у розмірі 200 000 грн. Вклад Одеського ордена знак пошани заводу «[INFO]» до статутного капіталу буде у вигляді майна - домоволодіння (багатоквартирний житловий будинок) з будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] рахувати яке за договірною вартістю 14400 грн. Нерухоме майно стає власністю товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс» з моменту підписання акту прийому-передачі. Вклад [PERSON] становить 185600 грн.». В витязі інвентарного опису основних фондів невиробничого призначення на 2013-2014 р. зазначено, що домоволодіння [ADDRESS] в цілому, остаточною балансовою вартістю 14400 грн. вибуло для створення статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс». В статуті товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс» від 08.07.2014 р. в п.6.2.2 зазначено: «Вкладом Одеського ордена знак пошани заводу «[INFO]» до статутного капіталу товариства є нерухоме майно а саме домоволодіння (багатоквартирний житловий будинок) з будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] ». В листі директора заводу «[INFO]» за №26 від 06.11.2017 р. зазначено про те, що завод «[INFO]» не несе відповідальності за дії ТОВ «Темп плюс сервіс», а також за виконання ними своїх обов`язків. Виходячи з вище наведеного повідомляємо, що з усіма питаннями які стосуються Вашого будинку, Вам необхідно звертатися до діючого балансоутримувача ТОВ «Темп плюс сервіс». В постанові про закриття кримінального провадження №12015160490006103 від 02.12.2017 р. винесеною старшим слідчим Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітаном поліції Самборською Є.І. зазначено: «В липні 2017 р. після виходу заводу « [INFO] » зі складу ТОВ «Темп плюс сервіс», Товариство «Темп плюс сервіс» викупив частку статутного вкладу заводу «[INFO]». Тобто провели угоду про продаж будинку. Законом встановлено два шляхи для придбання у власність жилої площі наймачем: приватизація і викуп. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (пункт 13) від 22 грудня 1995 р. за № 20, вимоги про право наймача жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та членів його сім`ї придбати у власність відповідну квартиру (будинок) шляхом її(його) викупу або на інших, передбачених законодавством України підставах (ст. 15 Закону "Про власність"), розглядаються судами в позовному провадженні. У такому самому провадженні розглядаються заяви про визнання безпідставною відмову органів приватизації передати у приватну власність квартиру (будинок) з державного житлового фонду відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян (затверджене наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 р. за № 56) або відмови передати у приватну власність особам, які користуються відповідним правом за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», квартиру (будинок), яку вони займають у громадському житловому фонді. В інших випадках громадським житловим фондом розпоряджаються власники жилих приміщень. Вони, зокрема, вирішують питання про продаж наймачеві жилого приміщення, у зв`язку з чим той не вправі вимагати покладення на власника обов`язку, пов`язаного з відчуженням квартири (будинку). Разом з тим наймач користується переважним правом на викуп жилого приміщення, яке займає, і в разі відчуження останнього іншій особі, він вправі пред`явити позов про переведення на нього прав і обов`язків покупця або про визнання угоди недійсною. В судове засідання з`явились позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах [PERSON] - адвокат Хайнак В.Д. просили прийняти до розгляду уточнений позов по справі. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Звернулися до суду з письмовою заявою від 21.02.2020 року про розгляд справи у їх відсутність, яка міститься в матеріалах справи ( т.1,арк.ап.191). В судове засідання з`явився представник товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс» просив відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви, яка подана до суду 11.08.2020 року. Представник Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У судове засідання представники третіх особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. В матеріалах справи міститься відзив представника відповідача Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]» на позовну заяву позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить залишити вищевказану позовну заяву без задоволення (а.с.77-80,т.1) з наступних підстав. Представник відповідача посилається на те, що Позивачі не сформулювали свою позовну вимогу та не вказали які саме дії відповідачів вони просять суд визнати незаконними; у позовній заяві позивачі не можуть визначитися чи порушено їх право неможливістю викупу чи неможливістю приватизації. Відповідно Статуту Завод „[INFO]" є підприємством з колективною власністю, що створено вдно до вимог чинного законодавства, а також на підставі Державного акту про викуп майна державного підприємства від 27.07.1990р. Згідно Державного акту про викуп майна державного підприємства від 27.07.1990р. Завод [INFO]" придбав його у відповідності до акту оцінки вартості державного підприємства заводу щмаш" від 03.07.1990р. Як вбачається з листа Фонду державного майна України від 11.05.1993р. викуп державного майна був здійснений у повній відповідності до законодавства, що діяло на той час. 29.11.1990р. за результатами інвентаризації основних фондів Одеського орендного ПО «[INFO]», проведеною комісією на підставі наказу Мінсудпрома №361 від 16.11.1990р., було затверджено передаточний акт про перетворення Одеського орендного ПО „[INFO]" в колективне підприємство - завод „[INFO]" з переданням усіх активів та пасивів підприємства згідно балансу та акту основних засобів станом на 01.04.1990р. Згідно розшифровки балансу станом на 01.01.1989 року 24 квартирний будинок, ршюваний за адресою: [ADDRESS] , знаходився на балансі підприємства в розділі 3 невиробничі основні фонди, стаття 3.6 фонди житлового господарства. Про всі ці факти свідчать: договір про перехід на орендні відносини Одеського ПО «[INFO]» від 27.12.1988 року № П-47/5289, Зміни до договору про перехід на орендні відносини Одеського ПО «[INFO]» від 27.12.1988 року № П-47/5289, акт основних фондів, що передаються в оренду по балансу на 01.04.1990 рік, Акт по перетворенню Одеського орендного ПО «[INFO]» в коликтивне підприємство - завод «[INFO]» від 29.12.1990 року, державний акт про викуп майна державного підприємства від 27.07.1990 року, лист Фонду державного майна України № 10-7/1-1798 від 1993 року. Згідно відповіді Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.10.2017р. №01-05-5/591 вх. будинок за адресою: [ADDRESS] , ніколи не перебував у господарському віданні чи оперативному управлінні Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради та до комунальної власності територіальної громади міста не передавався. Згідно відповіді від 06.10.2017р. №11-09-04854 регіонального відділу Фонду державного майна України по Одеській області приватизацію Одеського ордена «Знак Пошани» заводу продовольчого машинобудування з колективною власністю регіональне відділення не здійснювало, житловий будинок по [ADDRESS] на обліку у сфері управління регіонального відділення не перебуває. Таким чином, вищенаведене домоволодіння є колективною власністю саме Зводу «[INFO]». Як зазначає представник відповідачів, позивачі помилково вважають про те, що право власності у Заводу на спірний будинок виникло на підставі рішення Виконкому Суворовської районної ради №234 від 19.04.1991р., яке в подальшому було скасоване Рішенням Виконкому Суворовської районної ради №49 від 22.01.1993р. Завод придбав право власності на будинок не на підставі рішення Виконкому Суворовської районної ради №234 від 19.04.1991р., а на підставі викупу державного майна. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси "29" жовтня 2014 р. по справі № 1259/14-ц за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Одеського Ордена «Знак пошани» завод продовольчого машинобудування, треті особи Одеська міська рада, КП «Міське агентство з газації житла» про визнання права на приватизацію, вчинення певних дій залишено без задоволення. Оскільки буд. [ADDRESS] є власністю заводу « [INFO] », яке згідно до статуту є підприємством з колективною власністю та не є державним підприємством. Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.11.2019 р. по справі № 916/1107/19, вступило у законну силу, було встановлено, що «зазначеним рішенням 1993 року виконком безпідставно та без наявності на те повноважень скасовано рішення виконкому №234 від від 19.04.1991 у повному обсязі, незважаючи на те, що рішенням Арбітражного суду, на яке виконком посилався як на підставу скасування, було вирішено питання лише щодо будівлі за адресою: [ADDRESS] ». Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, суд вважає про те, що позов є необґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.11.2019 року позовну заяву було залишено без руху (а.с.57-58, т.1). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження (а.с.1, т.1). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.10.2020р. витребувано з Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]» належним чином завірену копію рішення про видачу свідоцтва на право власності на житловий будинок, загальною площею 1940 кв.м., частка власності 1/1, що знаходиться з адресою: [ADDRESS] , передбаченою інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР" від 31.01.1966р. Витребувано у Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради належним чином завірену копію рішення про видачу свідоцтва на право власності на житловий будинок, загальною площею 1940 кв.м., частка власності 1/1, що знаходиться з адресою: [ADDRESS] , передбаченою інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966р. (а.с. 31-36-37, т.3). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.10.2020 року залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] до Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]», товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс» про визнання дії незаконними, у якості третіх осіб, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради та Одеську міську раду (а.с.32,39-40, т.3). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.10.2020 року в задоволенні заяви позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про забезпечення позову - відмовлено (а.с.30,33-34, т.3). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2020 року клопотання відповідача Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]» - Попроцького Д.М. про забезпечення доказів по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] до Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]», товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс», треті особи: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради та Одеська міська рада про визнання дій незаконними - задоволено (а.с.98-99, т.3). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] до Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]», товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс», треті особи: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради та Одеська міська рада про визнання дій незаконними та призначено справу до розгляду по суті (а.с.101, т.3). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2021р. відмовлено у прийнятті уточненої позовної заяви, яка подана до суду 11.08.2020 року позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] до Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]», товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс», треті особи: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради та Одеська міська рада про визнання дій незаконними про визнання права власності про скасування державної реєстрації права власності, також відмовити у прийнятті позову немайнового характеру від 02.11.2020 року. Судом встановлено про те, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] проживають в буд. [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається про те, що будинок [ADDRESS] , станом на 1987 рік перебував в державній власності та знаходився в оперативному управлінні заводу «[INFO]». 27.07.1990 року завод «[INFO]» придбав у держави в свою власність зазначений будинок, що підтверджується Державним актом про викуп майна державного підприємства (а.с. 38, т.1). Згідно Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 81124868 від 23.02.2021р. Завод «[INFO]» є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.89-90,т.1). Перевіркою, здійсненою Фондом державного майна України в 1993 році, встановлено, що викуп державного майна орендного підприємства заводу «[INFO]», на час здійснення викупу, відповідало чинному на той час законодавству. Рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів № 49 від 22.01.1993р. «Про скасування рішення виконкому №234 від 19.04.1991р. «Про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «[INFO]» та перереєстрації будинку за «СПТУ-8» було скасовано рішення № 234 від 19.04.1991р. «про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «[INFO]», а також вирішено вважати гуртожиток по [ADDRESS] власністю СПТУ - 8 з реєстрацію в ОМБТІ. (а.с. 42,т.1). Судом встановлено, рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів №49 від 22.01.1993 р. було прийнято після розгляду матеріалів наданих СПТУ-8 і на підставі постанови Одеського обласного Арбітражного суду 5/363 від 15.10.1992 р., постанови Ради Міністрів УРСР від 26.05.1965 р. №396, доручення Кабінету Міністрів України від 29.05.1992 р. №7935/33, вказане рішення №234 було скасовано, вирішено вважати гуртожиток по [ADDRESS] та зареєструвати в ОМБТІ. (а.с. 44,т.1). 26.02.2003р. Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості було видано дублікат реєстраційного посвідчення, згідно якого будинок [ADDRESS] зареєстрований в цілому за заводом « [INFO] », на підставі рішення виконкому Суворовської райради № 234 від 19.04.1991р., зареєстровано в реєстраційну книгу за №1655- стр. 58-кн.12 м/с, датовано 20.05.1994р.(а.с.46,т.1). Судом встановлено, що на виконання протоколу № 68 Загальних зборів учасників Одеського ордена «Знак пошани» завод продовольчого машинобудування, підприємство з колективною власністю завод «[INFO]» від 25 квітня 2014 року, та протоколу №1 Загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс Сервіс» від 20.06.2014 року для створення статутного капіталу, у жовтні 2014 року у відповідності з актом приймання-передачі від 01.10.2014 року Одеський ордена «Знак пошани» завод продовольчого машинобудування, підприємство з колективною власністю Завод «[INFO]» передав, а ТОВ «Темп Плюс Сервіс» прийняв до Статутного капіталу Товариства домоволодіння в цілому, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , крім приміщень відчужених раніше (а.с.29-30,т.1). Згідно з п.52 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868, для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв`язку з передачею нерухомого майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає акт приймання-передачі об`єкта нерухомого майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна. У разі коли така передача здійснюється іншою юридичною особою, заявник, крім документа, що зазначений в абзаці першому цього пункту, подає рішення органу або особи, уповноважених установчими документами такої юридичної особи або законом. Виходячи із змісту вказаної норми акт приймання - передачі від 01.10.2014 р. підтверджує вибуття із власності заводу будинку [NUMBER] та перехід у власність ТОВ «Темп Плюс Сервіс». З матеріалів справи вбачається про те, що згідно протоколу №1 загальних зборів засновників ТОВ «Темп плюс сервіс» від 20.06.2014р. встановлено про те, що вклад Одеського ордену «Знак пошани» заводом продовольчого машинобудування, підприємства з колективною власністю завод «[INFO]» до статутного капіталу буде у вигляді майна - домоволодіння з будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Нерухоме майно стає власністю ТОВ «Темп плюс сервіс» з моменту підписання акту прийому передачі (а.с.31, т.1). 01.10.2014р. Одеський орден «Знак пошани» заводом продовольчого машинобудування, підприємство з колективною власністю завод «[INFO]» передало, а ТОВ «Темп плюс сервіс» приймає домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом приймання-передачі (а.с.32, т.1) та витягом з інвентарного опису основних фондів невиробничого призначення (а.с.33, т.1). Судом встановлено про те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.10.2014р. позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Одеського Ордену «Знак пошани» завод продовольчого машинобудування, треті особи: Одеська міська рада та КП «Міське агентство з приватизації житла» про визнання права на приватизацію, вчинення певних дій - відмовлено (а.с.161-162, т.1). З вищевказаного рішення встановлено про те, що позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом та просили визнати за ними право на приватизацію кв. [ADDRESS] . В обґрунтування вимог посилалися на те, що в зазначену квартиру вони вселилися на підставі обмінного ордера в 1987 році. В 2003 році вони подали необхідні документи щодо приватизації квартири в КП «Міське агентство з приватизації житла», але через деякий час, з невідомих причин, документи були їм повернуті. В теперішній час вони знову виявили бажання приватизувати займану квартиру, але адміністрація Одеського Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування (далі завод «[INFO]») відмовила у наданні документів для здійснення приватизації не зважаючи на те, що декілька осіб приватизували квартири в зазначеному будинку. У задоволенні даного позову було відмовлено у зв`язку з тим, що буд. [ADDRESS] є власністю заводу « [INFO] », яке згідно до статуту є підприємством з колективною власністю та не є державним підприємством. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 319 ЦК України,власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 321 ЦК України визначено, що Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Відповідно до ст. 3 Закону приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону № 2482-XII передбачено, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз. У рішенні Конституційного Суду України від 10.06.2010 року № 15-рп/2010 дано тлумачення розуміння ч. 5 ст. 5 Закону та визначено, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв. м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково передано в одній чи кількох квартирах загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв. м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановленому санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла, у власність наймача і кожного члена сім`ї передано загальну площу житла,меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду, весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств земельного фонду. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не надали суду письмових доказів в обґрунтування позовних вимог. Також, суд вважає, що позивачі не довели суду ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] до Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]», товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс», треті особи: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради та Одеська міська рада про визнання дій незаконними - задоволенню не підлягають. Процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює « право на суд », в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( рішення від 21 лютого 1975 року у справі « Голдер проти Сполученого Королівства » ( Colder v. the United Kingdom ), п. п. 28 - 36. Series A № 18 ). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення « спору судом ». При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] до Одеського ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод «[INFO]», товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс», треті особи: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради та Одеська міська рада про визнання дій незаконними - задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір позивачам не відшкодовується. На підстав викладеного, та

Outcome: dismissed