Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

До суду надійшов позов Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області (далі - Фонд) до [PERSON] про стягнення 7392,28 гривень надміру виплачених сум пенсій. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.04.1993 року [PERSON] звернулася до Управління ПФУ у Віньковецькому районі із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності і додав до заяви довідку про заробітну плату без номера, видану Віньковецькою райзаготконторою за період роботи з 1975 по 1979 роки. Дана довідка була належно оформлена та сумнівів не викликала. Однак, у результаті перевірки позивачем 03.12.2013 року достовірності документів про стаж і заробітну плату у Віньковецькому районному трудовому архіві встановлено розбіжності між сумами нарахованої заробітної плати згідно відомостей нарахування зарплати та довідкою про зарплату, виданою заготконторою за лютий, березень 1975 року, січень, лютий, березень 1976 року, квітень, жовтень 1977 року, серпень, вересень, жовтень, листопад 1978 року та за березень, серпень, листопад, грудень 1979 року, тому видано нову довідку № 768 від 03.12.2013 року районним трудовим архівом. Посилаючись на ст. 49 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач констатує, що в результаті подання відповідачем недостовірної довідки сума переплаченої пенсії з дати її призначення - 01.01.2004 року до проведення останнього перерахунку - 31.12.2013 року в зв'язку із виявленням недостовірних даних склала 7392,28 грн. Спеціалістами управління було повідомлено відповідача про переплату пенсії з проханням терміново з'явитися для вирішення питання щодо відшкодування переплати, однак [PERSON] в усній формі відмовився добровільно відшкодувати переплату пенсії. У судовому засіданні представник позивача Кукурудза О.П. підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж докази, що у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Погодилась з тим, що в первинній довідці про зарплату відповідача могла бути допущена помилка працівником бухгалтерії підприємства в розмірі заробітку за січень 1976 року, де сума становить 2696 крб.. Додатково пояснила, що в зв'язку з тим, що переплата не повернута в добровільному порядку, управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі змушене звертатися до суду. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив суду, що до Управління Пенсійного Фонду подавав довідку в 1993 році, коли отримав від них повідомлення про можливість призначення йому пенсії по інвалідності. Він отримує пенсію по інвалідності з 1993 року. Жодних неправдивих відомостей не надавав. Причину невідповідності даних довідки, на підставі якої було призначено йому пенсію, пояснити не може. Вини своєї не вбачає в тому, що пенсію йому нараховували згідно даних про заробіток, виданих Віньковецькою заготконторою. Про те, що довідка не правильна, взнав від працівників Фонду. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов належить залишити без задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] 30.04.1993 року звернувся із заявою до Віньковецької районної ради соціального забезпечення колгоспників про призначення йому пенсії по інвалідності. Нарахування відповідачу пенсії здійснювалось Фондом згідно довідки про заробітну плату без номера, виданої Віньковецькою райзаготконторою за період роботи [PERSON] в цій заготконторі з 1975 по 1979 роки. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», територіальні органи Пенсійного фонду України мають право проводити планові та позапланові перевірки у порядку, передбаченому законом. За підпунктом "в" п. 38 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, орган, що призначає пенсію, перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Також такий орган, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Встановлено, що відповідно до ст. 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з метою контролю за цільовим використанням коштів та правильністю призначення (перерахунку) пенсій, 03.12.2013 року Управлінням Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі була проведена зустрічна перевірка достовірності видачі документів про стаж та заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії Віньковецьким районним трудовим архівом, а саме відомостей нарахування Віньковецькою заготконторою відповідачу заробітної плати в період 1975-1979 роки, про що складено Акт № 84. Перевіркою встановлено, що суми у довідці про заробітну плату без номера і дати, виданої Віньковецькою заготконторою в 1993 році, співпадають із сумами по відомостях нарахування заробітної плати, крім сум: за лютий, березень 1975 року, січень, лютий, березень 1976 року, квітень, жовтень 1977 року, серпень, вересень, жовтень, листопад 1978 року та за березень, серпень, листопад, грудень 1979 року. Ці дані ґрунтуються на довідці № 768 про заробіток [PERSON] за період 1975-1979 роки від 03.12.2013 року, виданій районним трудовим архівом. Порівняльним аналізом зазначених довідок в судовому засіданні встановлено, що в останній довідці за спірні місяці розмір заробітної плати вищий ніж в довідці 1993 року, окрім зарплати за січень 1976 року, яка становила 2696 крб.. Із пояснень сторін слідує, що такий заробіток не міг бути у відповідача і бухгалтером заготконтори допущена технічна помилка в розрахунку зарплати за цей місяць. Цю помилку не виправили два працівники Фонду в 1993 році, які призначали пенсію по інвалідності позивачу і поставили свої підписи в документі «расчет пенсии» у графі «расчет произвел» і «расчет проверил». Згідно діючої на 1993 рік статті 101 Закону України №1788-Х11 «Про пенсійне забезпечення» не [PERSON], а Віньковецька заготконтора повинна нести відповідальність за недостовірно надану інформацію в довідці 1993 року про розмір зарплати відповідача за січень 1976 року - 2696 крб.. Згідно ч.2 цієї статті підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її, а Фонд має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Із матеріалів пенсійної справи [PERSON] слідує, що в 1993 році останьому працівниками Фонду була нарахована пенсія в розмірі 13800 купонів. Проводячи розрахунок, працівники Фонду не перевірили достовірність даних довідки про зарплату відповідача, тому з їх недбалості та недбалості працівника бухгалтерії Віньковецької заготконтори невірно нараховано розмір пенсії [PERSON]. Посилання позивача на ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати і у разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду, суд не може покласти в основу рішення по справі, оскільки з аналізу пояснень сторін слідує, що [PERSON] дізнався про невідповідність даних про заробіток за січень 1976 року, представлених в довідці 1993 року, із повідомлення працівників Фонду тільки в 2014 році. Посилання Фонду на статті 50 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та 103 ч.1 Закону України « Про пенсійне забезпечення» судом не приймається, оскільки зловживань з боку пенсіонера [PERSON]. або подання страхувальником недостовірних даних не виявлено. Вказані обставини підтверджуються матеріалами пенсійної справи [PERSON] та позицією представника відповідача про помилку, допущену працівником бухгалтерії Віньковецької заготконтори. На думку суду, позивачем доведено наявність шкоди 7 392 грн. 28 коп., але не доведено протиправність діяння [PERSON], причинний зв'язок між його діями та заподіянням шкоди, а також його вина в переплаті сум пенсії. В свою чергу, відповідач довів належними та допустимими доказами, що шкоди завдано не з його вини, а тому, суд вважає, що з відповідача на користь держави в особі управління Пенсійного фонду України в Віньковецькому районі Хмельницької області не підлягає стягненню 7 392 грн. 28 коп.. Згідно з положеннями ч. 4 статті 88 ЦПК, у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем компенсуються за рахунок держави. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed