Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди, який підтримав в судовому засіданні, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.10.2013 року декількома мешканцями с. Мервичі, Жовківського р-ну., Львівської обл., у своєму листі-заяві (який було направлено на адресу Прокурору Жовківського р-ну Львівської області, Прокурору Львівської області, Начальнику Держтехнагляду сільського господарства у Львівській області, начальнику екологічної інспекції у Львівській області, Голові Жовківської районної адміністрації, Голові Львівської обласної адміністрації та голові Куликівської селищної ради) зазначили цілий перелік відомостей стосовно діяльності ФОП [PERSON]. Ініціатором та автором даної заяви була [PERSON] (надалі Відповідач). Зокрема, у листі було поширено відомості, які ганьблять честь, гідність і ділову репутацію позивача і не відповідають дійсності, а саме написано: "Просимо Вас провести прокурорську перевірку діяльності невідомої фірми яка знаходиться на території колишньої насіневої станції у селі Мервичі по вулиці Куликівській Жовківського району. Як нам стало відомо дана фірма належить ПП [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Територію з приміщеннями викупив за безцінь колишній працівник [PERSON] приблизно 2010-2011 роках коли став місцевим депутатом. Депутат [PERSON] є головою земельної комісії. Пізніше дану територію депутати і голова Куликівської селищної ради надали на приватизацію його зятеві [PERSON] який почав зловживати своїм становищем і разом зі своїм тестем депутатом Куликівської селищної ради займати, тобто ставити свою огорожу на іншій приватизованій ділянці. Також зрізувати фруктові дерева без відома громадян. В притик до будинків без всяких норм будуються гаражі виробниче приміщення. Приватний підприємець [PERSON] на нашу думку порушує закон. На будівництво гаражів, добудови виробничих приміщень, реконструкцію приміщень, які були побудовані ще в 1949 році він немає так як він з нами не узгоджував дану реконструкцію і будівництво. На нашу думку голова Куликівської селищної ради повинна була зробити схід села і повідомити нас що по вулиці Куликівській буде відкриватися фірма і чи ми згідні чи не згідні, але нас ніхто не повідомляв і дану фірму відкрили таємно. Коли зроблено було зауваження даним особам, але вони проігнорували, тим більше коли до них підходили з проханням про виключення холодильних камер вони накидались з погрозами і кулаками. Також хочемо зазначити, вантаж м'ясопродуктів на зберігання привозять великими машинами. Згідно санітарних норм зберігання і переробка м'ясопродуктів, шум холодильних камер відстань до житлових приміщень має становити не менше 500 метрів. На даній території є холодильні камери для зберігання м'ясопродуктів. А також дані фури обладнані холодильною камерою. Шум холодильних камер чути день і ніч, деколи працюють мотори автомобілів, які виділяють вихлопні гази які шкодять здоров'ю, а також з холодильних камер які працюють день і ніч виділяються радіоактивні сполуки. Біля даної установи живуть пенсіонери .інваліди, малолітні діти . один інвалід з нервовим розладом, хочемо зазначити що шум холодильних камер .виділення вихлопних газів, спалювання території фірми невідомих відходів , які виділяють неприємний запах все це впливає на наше здоров'я . В лісопосадку зливають невідому речовину, яка попадає в рівчак і вода на вигляд каламутна і жирна". У звязку з чим позивач просить зобов'язати відповідача спростувати відомості, що порочать його честь, гідність і ділову репутацію та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та суму витрат сплачених при подачі позову до суду в сумі 343,60 грн.. Позов просить задоволити. Відповідач проти позову заперечила в судовому засіданні та пояснила, що дійсно звернулася з листом, який було направлено на адресу: Прокурору Жовківського р-ну Львівської області, Прокурору Львівської області, Начальнику Держтехнагляду сільського господарства у Львівській області, начальнику екологічної інспекції у Львівській області, Голові Жовківської районної адміністрації, Голові Львівської обласної адміністрації та голові Куликівської селищної ради, в якому зазначено вищезгадану інформацію та пояснив, що дана інформація є оціночними судженнями. Такі, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.У заяві, яка була підписана не тільки відповідачкою по справі, а й іншими заявниками, єдиним ствердженням було те, що фірма, яку заявники просили перевірити, належить громадянину [PERSON], усе інше - оціночні судження. Позивачка являється громадським діячем і тому підставою для звернення із заявою до контролюючих органів, щодо діяльності позивача були неодноразові скарги громадян. На підтвердження обставин викладених у зверненні долучає фото, які були зроблені за місцезнаходженням об'єкту, про який йдеться у зверненні (такі долучені до матеріалів справи). З даних фото видно, що будівельні та реконструкційні роботи таки велися, а також відводилася невідома рідина. Долучає також копії відповідей на звернення від Куликівської селищної ради, в яких вказано, що селищною радою не було надано ніяких дозволів щодо будь-якого будівництва за адресою: [ADDRESS] (додатки долучені до матеріалів справи). Також зазначає, що актом депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин будівництва, екології Куликівської селищної ради від 18 жовтня 2013 року встановлено, що [PERSON] дійсно долучив самовільно до своєї земельної ділянки, частину земельної ділянки гр. [PERSON] в с. Мервичі, по вул. Куликівській." Тому просить прийняти до уваги свої заперечення до позову та в задоволенні такого просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши фактичні обставини вимог за матеріалами справи, суд вважає, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав : Згідно ст. 7 ЦК України, громадяни вправі вимагати від суду спростування відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво. Відповідно до вимог ч. 1 ст.. 275 Цивільного кодексу України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправного посягання інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1 ст.. 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до вимог ст.. 297 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до вимог ст.. 299 Цивільного кодексу України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Конституціїєю України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34), а також Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк (ст.40). Відповідно до вимог ч.1 ст.5 ЗУ "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 29 ЗУ "Про інформацію", Інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо. Відповідно до вимог ст. 30 ЗУ "Про інформацію", ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Однак, суд вважає, що факти викладені в даній заяві не носять образливого характеру для позивача [PERSON] та не принижують його честь, людську гідність, а також репутацію, оскільки позивач просить спростувати у викладеній заяві недостовірну інформацію, що не відповідає дійсності. Суд вважає, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання недостовірної інформації, викладеної відповідачем в заяві такою, що принижує честь, гідність особи позивача, не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім тих, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд прийшов до переконання, що позивачем не доведена вина відповідача, не надано суду належних доказів (фактичних даних), на підставі яких можна встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги. Таким чином, суд робить висновок, що у позові слід відмовити у зв'язку з недоведеністю позовних вимог. В той же час, суд вважає, що стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягає до задоволення, оскільки позивачем фактично ніяким чином не обґрунтовано та не доведено факту заподіяння позивачу моральної шкоди, а саме жодним чином не доведено причинно-наслідкового зв'язку з погіршенням здоров'я та самопочуття позивача і заявою відповідача.

Outcome: dismissed