Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтуває тим, що відповідачка є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Сім`я [PERSON] з 08 грудня 2017 року перебувала на обліку у Рокитнянському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. На той час вона не мала власного помешкання та тимчасово проживала з дітьми у своїх знайомих, ніде не працювала. У зв`язку з цим, відповідно до Розпорядження голови Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 02.02.2018 №42, дітей було тимчасово влаштовано до комунального закладу Рокитнянської районної ради Київської області "Рокитнянський районний дитячий будинок "Чебурашка". На даний час [PERSON] проживає у будинку свого співмешканця, працевлаштована, але забрати дітей з дитячого будинку не має можливості, оскільки її співмешканець проти того, щоб діти проживали з ними. Оскільки [PERSON] не створила умов для повернення дітей у сім`ю, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не має наміру забирати дітей у сім`ю, з метою захисту прав дітей та надання їм статусу дітей, позбавленихї батьківського піклування, органом опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області подано до суду позов про позбавлення її батьківських прав. Крім того, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 22 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання було призначено на 25 травня 2021 року. У зв`язку з неявкою відповідачки, підготовче судове засідання було відкладено на 22 липня 2021 року. Представник позивача Секрет Л.М. заявлені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] . Просила стягувати з неї аліменти на утримання дітей у меншому, ніж заявлений, розмірі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - директор Центру соціальних служб Рокитнянської селищної ради Київської області Щербанюк І.В., проти задоволення позовних вимог не заперчувала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Служби у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, у судове засідання не з`явився. Однак, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно, 17 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області, [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 08 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області, [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області від 24.02.2021 №25 "Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батькіських прав [PERSON] " затверджено висновок органу опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Київської області про доцільність позбавлення батькіських справ [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку органу опіку та піклування Рокитнянської селищної ради Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області від 24.02.2021 №25 "Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батькіських прав [PERSON] ", сім`я [PERSON] з 08 грудня 2017 року перебувала на обліку у Рокитнянському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. На той час [PERSON] не мала власного помешкання та тимчасово проживала з дітьми у своїх знайомих, який у зимовий період не опалювався, у кімнатах було холодно і брудно. Сама [PERSON] не працювала, зловживала спиртними напоями. У зв`язку з цим, їй було запропоновано тимчасово, до вирішення питання проблем з роботою та житлом, влаштувати дітей у дитячий будинок "Чебурашка". Відповідно до Розпорядження голови Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 02.02.2018 №42, дітей, за заявою матері, у зв`язку з важким матеріальним становищем, відсутністю постійної роботи та відсутністю житла, було тимчасово влаштовано до комунального закладу Рокитнянської районної ради Київської області "Рокитнянський районний дитячий будинок "Чебурашка". Питання щодо неналежного виконання батьківських обовязків [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданнях районної комісії з питань захисту прав дітей (протоколи засідання комісії №1 від 01.02.2018 та №10 від 07.11.2019). Остання неодноразово попереджалась про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. На даний час [PERSON] проживає у будинку свого співмешканця, умови проживання задовільні, працює продавчинею у місцевому магазині. Однак, жодних зусиль для повернення дітей у родину не приклала. Натомість повідомила, що забирати дітей з дитячого будинку не має можливості, оскільки її співмешканець проти того, щоб діти проживали з ними. На засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області 16.02.2021, при розгляді питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відностно її дітей, остання не з`явилась та про причини своєї неявки не повідомила. Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, захищаючи права і законні інтереси дітей, виконавчий комітет Рокитнянської селищної ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Актом обстеження матеріально-побутового стану сім`ї від 29.01.2018, підтверджується факт, що сім`я [PERSON] складається з мами - [PERSON] , [INFO] , дочок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає в орендованому будинку, який отоплюється пічним опаленням. У будинку брудно та холодно, у приміщенні присутній стійкий запах алкоголю. Мама [PERSON] не працює, отримує соціальну допомогу при народженні дитини - сина [PERSON] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутового стану сім`ї від 22.03.2021, сім`я [PERSON] складається з мами - [PERSON] , [INFO] , її співмешканця - [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає в будинку, який належить [PERSON] . [PERSON] працює продавчинею у магазині що розташований за адресою: с. Синява вул. Першотравнева, 11б . Матеріально-побутові умови у будинку задовільні, однак окремі спальні місця для повернення дітей у родину, у будинку відсутні. Мама не має наміру забирати дітей з дитячого будинку. Згідно з Розпорядженням голови Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 02.02.2018 №42 "Про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до комунального закладу Рокитнянської районної ради Київської області "Рокитнняський районний дитячий будинок "Чебурашка", [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до комунального закладу Рокитнянської районної ради Київської області "Рокитнняський районний дитячий будинок "Чебурашка". Відповідно до довідки № 9 від 01.03.2021, виданої комунальним закладом Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області "Рокитнняський дитячий будинок "Чебурашка", в дитячому будинку з 02 лютого 2018 року і до цього часу проживають: малолітній вихованець [PERSON] , [INFO] та неповнолітня вихованка - [PERSON] , [INFO] . За період перебування дітей у дитячому будинку, мати [PERSON] тричі на рік відвідувала дітей та один раз влітку брала їх до себе додому. Матеріально дітям мати не допомагає та їх вихованням не займається. Згідно з інформацією, наданою директорм Центру соціальних служб Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області №43 від 01.03.2021, на даний час [PERSON] проживає у свого співмешканця у [ADDRESS] . Працює продавчинею у місцевому магазині. Умови проживання сім`ї задовільні. Останній надавались рекомендації, які б допомогли їй повернути дітей з інтернатного закладу, однак вона не приклала зусиль для повернення дітей. При розмові [PERSON] повідомила, що забрати дітей не має можливості. Відповідно до інформації, наданої начальником відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області №778/109/1102/04-2021 від 05.03.2021, [PERSON] , 1983 року народження, жителька [ADDRESS] , у 2015 році притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч. 2 ст. 184 КупАП. Обов`язок батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, а також піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток встановлений статтею 150 СК України. Відповідно до положень ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Представник позивача - органу опіка та піклування Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області Секрет Л.М. та представник третьої особи, якане заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору директор Центру соціальних служб Рокитнянської селищної ради Київської області Щербанюк І.В. надали суду переконливі докази, які свідчать про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] , що визначені пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх життя, не приймає участі в їх вихованні та матеріально не підтримує. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За положенням статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 статті 5 СК України передбачено, що держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.07 № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка фактично позбавлена його батьківського піклування. За змістом п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України та п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, коли вони своєю винною поведінкою, свідомо нехтуючи своїми обов`язками та інтересами дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Згідно з ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено що, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідачка працездатна, має постійний дохід у виді заробітньої плати, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей: неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оцінюючи досліджені по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] має бути позбавлена батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , оскільки вона ухилився від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, матеріально не підтримує. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 908 гривень. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved