Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень від 24.12.2012 року та 14.01.2015 року, просить: встановити факт проживання її та відповідача однією сім'єю без шлюбу з 01.11.2008 року по 24.12.2011 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (далі - Квартира); стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 9004,99 грн. в якості компенсації витрат по сплаті комунальних платежів; стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 14700,00 грн. в якості компенсації вартості її особистих речей (том 1, а.с. 127-131). В обґрунтування позову зазначила, що спірна Квартира належить на праві власності відповідачу згідно договору дарування від 07.07.2003 року. У вказаній Квартирі відповідач був зареєстрований до серпня 2009 року, після чого зареєструвався за місцем проживання в м. Світловодськ Кіровоградської області, але фактично продовжував проживати за адресою Квартири. В листопаді 2008 року між нею та відповідачем виникли близькі стосунки, вони стали проживати разом. Протягом двох місяців вони проживали в належній позивачу квартирі [ADDRESS]. З кінця січня 2009 року вони разом з відповідачем стали проживати в спірній Квартирі, оскільки на цьому наполягав відповідач. Крім того, відповідач наполягав на створенні ними сім'ї та реєстрації шлюбу. Оскільки перший шлюб відповідача, який фактично припинився в жовтні 2008 року, не був розірваний, вони не могли зареєструвати шлюб між собою та стали проживати разом без реєстрації шлюбу. Вона стала за власний рахунок допомагати відповідачу у вирішенні всіх його життєвих питань, в тому числі щодо Квартири. Відповідач познайомився зі всіма її близькими та рідними, в них було багато спільних друзів, які сприймали їх як чоловіка та жінку. 02.04.2010 року, одразу після отримання відповідачем документів про розірвання його першого шлюбу, вони подали спільну заяву про реєстрацію шлюбу, яка була призначена на 11.06.2010 року. Цього ж дня вони за її власні кошти придбали для них, як наречених, обручки з діамантами, вартістю 3200,00 грн. та 2600,00 грн., на загальну суму 5800,00 грн. Але в призначений день реєстрація шлюбу не відбулась на прохання відповідача, який зазначив на передчасність вказаного рішення та запропонував продовжувати спільне проживання без реєстрації шлюбу, на що вона погодилась, сподіваючись на порядність відповідача. Також, довіряючи один одному, для вирішення життєвих питань вони 15.09.2009 року обмінялись довіреностями, які були посвідчені приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] в реєстрі за № 3843 та № 3847. Враховуючи наведене, вона просить встановити факт проживання її та відповідача однією сім'єю без шлюбу з 01.11.2008 року по 24.12.2011 року. Крім того, згідно договору міни від 20.01.2009 року, вона обміняла належну їй та її дочці [PERSON] трикімнатну квартиру на двокімнатну та отримала доплату в розмірі 150000,00 грн. На прохання відповідача та за згодою [PERSON] отримані ними грошові кошти в розмірі 150000,00 грн. вона погодилась вкласти в ремонт Квартири, яка належала відповідачу та з яким вона фактично проживала. При цьому вона власноруч продовжила проводити ремонтні роботи в Квартирі, які були раніше розпочаті відповідачем, створила дизайн Квартири, за свої кошти замовляла та придбавала будівельні та витратні матеріали, побутові та сантехнічні прилади, електроприлади, вбудовані меблі, побутову техніку. Крім того, вона власноруч оформила інтер'єр Квартири фактурною штукатуркою та прикрасила панно і картинами. Так, нею для ремонту та оздоблення Квартири було придбане наступне майно загальною вартістю 64165,67 грн.: настінний держак для квітів вартістю 40,50 грн.; пістолет для видавлювання силікону 225 мм вартістю 60,25 грн.; профіль зовнішній рожевий пластиковий № 9 вартістю 111,48 грн.; підстекер Spang D17 см вартістю 25,80 грн., круг порізний по плитці 125 14.5*1 вартістю 14,52 грн.; профіль омис наружний для плитки вартістю 4,80 грн.; саморізи вартістю 31,95 грн.; коврик для ванної кімнати «Вишивка» бордо вартістю 139,00 грн.; сифон для унітаза Гофр L800 вартістю 25,90 грн.; кільцеві зв'язувачі вартістю 14,99 грн.; скло Атлантик жовте вартістю 158,04 грн.; ягоди з піни для декору 5-10 мм вартістю 18,90 грн.; кут зовнішній для плитки вартістю 34,50 грн.; кут внутрішній для плитки вартістю 103,50 грн.; кріплення для плінтусів вартістю 59,90 грн.; поверточний вилочний ключ № 2 вартістю 37,90 грн.; шиностелизований прилад № 4463 вартістю 115,00 грн.; плінтус ламінований вартістю 195,30 грн.; лампа галоген/ Came lionMR вартістю 14,40 грн.; трансформатор електричний 150 вартістю 106,90 грн.; ANZA інструмент для накалювання вартістю 19,90 грн.; корпус засувки малий вартістю 12,70 грн.; ручка на ротці Sting C вартістю 242,45 грн.; світильник точковий галогенів вартістю 28,05 грн.; лампа галогенова Космос вартістю 5,50 грн.; вимикачі, рамки, клавішні механізми вимикачів вартістю 190,22 грн.; простирадло ТЕКСТЕРНО вартістю 54,25 грн.; простирадло ТЕКСТЕРНО вартістю 54,25 грн.; комплект штор з ламбрекенами (5 од.) «ЛЮБЕ МІСТО» вартістю 559,59 грн.; умивальник для ванної кімнати арт.30098 вартістю 274,35 грн.; колона лотос під умивальник арт. 14948 вартістю 187,87 грн.; декор «Кава» світлий арт.44092 вартістю 73,50 грн.; тримач для полиці Reggimensola см 20 коричневий арт. 71509 вартістю 22,64 грн.; люстра Стільно «60» Р-38 вартістю 639,00 грн.; кант ПаилДекорСен680 вартістю 166,60 грн.; вижимний пістолет Д/ту вартістю 10,99 грн.; виготовлення рамок з багету вартістю 116,56 грн.; набір пил кільцевих STAY вартістю 77,78 грн.; шторки для ванної кімнати AVDP3-159(GRAPE) вартістю 2684,22 грн.; прилад для відеоспостереження ABS фн - 10m вартістю 38,00 грн.; прилад для відеоспостереження ABS фн - 10m (2 шт.) вартістю 76,00 грн.; настінний держак для квітів вартістю 40,50 грн.; карта UX для відеоспостереження 8х50 вартістю 37,50 грн.; світильник для кімнати Кваліті 988978 вартістю 689,00 грн.; газова поверхня Ardo FGVTGA вартістю 1850,00 грн.; духовка Ardo FMOGORA вартістю 3650,00 грн.; комплектуючі для системи відеоспостереження вартістю 2302,00 грн.; комплект для каналізації та водопроводу вартістю 1225,00 грн.; світильник побутовий з лампами накалювання 3 шт. вартістю 430,00 грн.; двірні ручки 2 шт. та петлі 4 шт. (Stina CP/Pc. Pall 100 Pc. Pal 2BBT Pc) вартістю 570,00 грн.; засувний механізм для дверних ручок PALL2BB 5 PC 2x35 вартістю 70,00 грн.; двері металеві вхідні (з замком, установка, доставка) вартістю 2650,00 грн.; кухонна мийка гранітна Mini беж Focus вартістю 1680,00 грн.; кухонний змішувач FRANKE AmbRa вартістю 900,00 грн.; кутовий диван САБО вартістю 5425,00 грн.; двері для ванної кімнати Білий горіх 60, короб горіх 70, наличники горіх 70 (2.5 шт.) вартістю 1485,00 грн.; ванна 150х70, сифон для ванної Viera n/a з доставкою вартістю 3100,00 грн.; ламінат Montana LSE дуб вартістю 1772,40 грн.; плита під ламінат Bar 1 inek п/пар вартістю 312,45 грн.; плинтус ламінований дуб вартістю 195,30 грн.; телевізор LCD TV 9.2* Super SP-928 вартістю 650,00 грн.; комплектуючі для встановлення кухонної витяжки вартістю 107,00 грн.; кухонні меблі, вмонтована шафа для спальні вартістю 14660,80 грн.; комплект Багам (диван, крісла, кавовий стіл, подушки) вартістю 1544,91 грн.; LCD телевізор SAMSUNG LE32C530F1W вартістю 5150,00 грн.; монітор HDD 500 Sams (A.G.A.) сер.№ 807714 вартістю 498,00 грн.; вазон Дерома вартістю 27,55 грн.; кувалда 4 кг вартістю 104,00 грн.; підставка для горщика «МІДЕТРАН» коричнева вартістю 5,67 грн.; сайд-борд, книжкова шафа вартістю 6000,00 грн. Здійснюючи ремонт належної відповідачу Квартири та виконуючи ремонтні роботи як власноруч, так і з залученням найманих робітників, нею було виконано будівельних робіт на загальну суму 102978,00 грн., понесені інші витрати на суму 24054,00 грн., а всього на загальну суму 127032,00 грн., що підтверджується відповідним кошторисом. Крім того, нею було придбано майна та обладнання на загальну суму 63980,03 грн. В подальшому, в ході судового розгляду справи, позивачем було уточнено, що вказана вище сума 63980,03 грн. є помилковою та зазначена в позові внаслідок описки, а правильною є сума 64165,67 грн., зазначена вище. Також вона за власні кошти здійснювала оплату комунальних послуг в Квартирі, витративши на вказані цілі 9004,99 грн. Таким чином, всього за час спільного проживання з відповідачем нею на ремонт та оздоблення Квартири, сплату комунальних платежів було витрачено власні кошти в загальному розмірі 200017,02 грн. (127032,00 грн. + 63980,03 грн. + 9004,99 грн.), чим було збільшено вартість Квартири на 1/2 частину її початкової вартості. Враховуючи наведене, вона просить визнати за нею право власності на 1/2 частину Квартири. Також вона просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 9004,99 грн. в якості компенсації вказаних вище витрат по сплаті комунальних платежів. Крім того, в Квартирі залишились її особисті речі на загальну суму 14700,00 грн., а саме: одяг (спідниці, плаття, брюки, блузи, джемпера, светри, футболки, сорочки, куртки, взуття, спідня білизна, халати) на загальну суму 10000,00 грн.; ікони Кіпріану і Іустинії, Ангелу Хранителю, Сімейна (Три святі), Божої матері на загальну суму 800,00 грн.; косметика та парфумерія на загальну суму 2500,00 грн.; окуляри (діоптричні) вартістю 650,00 грн.; дитячий стіл (подарунок її матері) вартістю 150,00 грн.; набір вішалок для ванної кімнати (подарунок її сина) вартістю 600,00 грн. Враховуючи наведене, вона просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 14700,00 грн. в якості компенсації вартості її особистих речей. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги і доводи, викладені в позові, підтримали в повному обсязі. Позивач в ході судового розгляду справи пояснила, що сімейні відносини з відповідачем вони розпочали в листопаді 2008 року та з цього місяця проживали в її квартирі [ADDRESS]. На цей момент вказана квартира була виставлена на продаж. Відповідач приймав участь при огляді квартир, які їй пропонували для обміну. В січні 2009 року вона обміняла свою трикімнатну квартиру по Комсомольскому шосе з доплатою на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідач відмовився проживати в її квартирі та запропонував проживати в його Квартирі, яка є предметом даного судового спору. На той момент за допомогою його батьків та інших родичів в одній кімнаті спірної Квартири були обідрані шпалери та прошпакльовані стіни. В іншій частині Квартири був старий ремонт. В січні 2009 року в Квартирі прорвало гарячу воду, внаслідок чого Квартира була затоплена, частина речей пошкоджена. Акт при залитті не складався. Після вказаного залиття відповідач запропонував зробити ремонт, який розпочався в лютому 2009 року. Вона звернулась до знайомого архітектора на прізвище [PERSON], який особисто робив стяжку пола, виносив сміття, яке вона пакувала в мішки. [PERSON] їздив з нею та відповідачем в магазин для придбання обладнання та матеріалів для ремонту. При цьому основна частина ремонтних робіт була закінчена на початку 2010 року. В ремонті приймали участь її знайомі на прізвище [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Ремонт був проведений на її особисті кошти, отримані внаслідок обміну квартири, що також підтверджується чеками та показами свідків. За цей період за її кошти було виконано в тому числі демонтаж сантехнічної кабіни в об'єднаному на даний час приміщенні туалету та ванної кімнати, винос сміття, розбудова нових стін із МДФ подвійної прошивки для туалету та ванної кімнати. Ця стіна частково обкладена плиткою, частково покрита фактурною штукатуркою. Підлога у ванній, кухні та коридорі обкладена плиткою. При цьому плітку та МДФ вона придбавала за власні кошти. Стіни розбудовував [PERSON] та [PERSON], частину плітки поклала вона, частину - її син. Крім того, були оштукатурені та пофарбовані стіни та інше. Всі роботи, які були виконані нею особисто, її друзями та родичами, а також виконані сторонніми особами та оплачені за її рахунок, відображені в наданому нею кошторисі, який долучений до матеріалів справи. Також нею за власні кошти було придбано газову панель, ванну, умивальник в санвузол, крани, оргтехніку, меблі, техніку для кухні. Оскільки вона витрачала значні кошти на ремонт Квартири відповідача та усвідомлювала, що відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі, то вирішила отримати відповідну довіреність від відповідача. Так, 14.09.2009 року та 15.09.2009 року відповідачем на її ім'я були видані довіреності, згідно яких відповідач надав їй право робити ремонт в його Квартирі. Відповідач також попросив, щоб і вона видала аналогічну довіреність на нього, оскільки він в належну їй квартиру поселив свого друга. Протягом ремонту вони з відповідачем жили однією сім'єю. З колишньою дружиною відповідач спілкуватись не хотів. Восени 2010 року відповідач звільнився з роботи. Шукав нову роботу, проте безрезультатно. На той момент можливо було стати на облік в центр зайнятості, тому він став на облік в центрі зайнятості за місцем своєї реєстрації в м. Світловодськ і періодично їздив туди відмічатись. Десь наприкінці 2010 року він отримав роботу в Харкові, але через півтора місяці звільнився. Також він допомагав своїм батькам в м. Світловодськ в їх бізнесі, який був пов'язаний із насінням та супутніми товарами. Нею за її особисті кошти закупались магніти, штучні квіти, книги, які передавались батькам відповідача в м. Світловодськ та продавались разом із насінням. Після продажу вказаних супутніх товарів відповідач повертав їй гроші, витрачені на їх закупівлю. Вони з відповідачем подали до органів РАЦС спільну заяву про реєстрацію шлюбу. За два дня до запланованої реєстрації шлюбу відповідач попросив її перенести дату реєстрації, на що вона погодилась, при цьому їх відносини не змінились та залишились нормальними. Відповідач під час їх спільного проживання, як правило, на вихідні виїжджав до батьків в м. Світловодськ. Приблизно влітку 2011 року відповідач став десь половину часу проводити в м. Світловодськ, де допомагав по бізнесу батькам та займався будівництвом гаражу. 24.12.2011 року відповідач повідомив її, що у нього з'явилась інша жінка. При цьому зазначив, що не заперечує, щоб вона і надалі проживала в його Квартирі. Також сказав їй порахувати, скільки вона витратила на ремонт, але в подальшому перестав з нею спілкуватись. З Квартири відповідача вона виїхала на початку 2012 року, одразу після Нового року. При цьому в Квартирі залишилась частина її особистих речей, які вона зазначила в уточненій позовній заяві. Відповідач, його представник заперечували проти позову в повному обсязі. Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову (том 2, а.с. 148-153), в яких зазначив, що з березня 2007 року працював в лабораторії ІСМА, позивач при цьому працювала на посаді начальника відділу кадрів вказаного інституту. В листопаді 2008 року він дізнався від позивача про фінансові труднощі останньої, а саме про необхідність сплати нею заборгованості за кредитними договорами. В зв'язку з наведеним позивач вирішила продати належну їй трикімнатну квартиру. Крім того, він допоміг позивачу отримати в позику грошові кошти в розмірі 800 євро. Позивач попросила його як незацікавлену особу допомогти їй в огляді квартири та супроводжувати її в якості охоронця під час укладання договору міни. У вказаній вище Квартирі він проживав самостійно до листопада 2009 року. Так, у вересні 2009 року він вирішив переїхати до батьків. Позивач при цьому попросила його тимчасово пожити у Квартирі, так як власну квартиру вона здавала в оренду у зв'язку із необхідністю сплати кредитів. Він не заперечував проти цього. Оскільки він довіряв позивачу, то видав їй довіреність на право управління Квартирою. Після звільнення з роботи в листопаді 2009 року він переїхав до батьків в м. Світловодськ, де постійно проживає. Після його від'їзду в листопаді 2009 року позивач оселилась в Квартирі з умовою сплати комунальних платежів та запропонувала йому, що її син може допомогти зробити меблі в Квартиру за собівартістю матеріалів. В березні 2010 року він розірвав шлюб зі своєю дружиною. 02.04.2010 року він приїхав по справах до м. Харкова та позивач переконала його, що його колишня дружина може протягом трьох років пред'явити йому вимогу щодо поділу майна. З метою уникнення проблем, пов'язаних із поділом майна, позивач запропонувала йому зареєструвати фіктивний шлюб на декілька місяців та потім його розірвати, і вони 02.04.2010 року подали відповідну заяву до відділу РАЦС. Повернувшись з м. Харкова додому, він зрозумів, що у фіктивному шлюбі немає необхідності, та попросив позивача забрати заяву. При цьому він не міг спільно з позивачем придбавати обручки 02.04.2010 року, оскільки в цей період проходив лікування в м. Світловодськ. Крім того, з початку 2010 року він почав зустрічатись з [PERSON], а з квітня 2010 року та по даний час спільно з нею проживає. В жовтні 2010 року йому запропонували віддалену роботу в м. Харкові з розробки та тестування обладнання. Він з [PERSON] приїхав на один день до м. Харкова з метою офіційного оформлення документів для працевлаштування. Через місяць він приїжджав до м. Харкова для отримання заробітної плати та заміни обладнання. Протягом 2011 року він перерахував на банківську картку позивача грошові кошти в розмірі 13930,00 грн. за виготовлення меблів. В грудні 2011 року він попросив позивача звільнити Квартиру, оскільки від домоуправління отримав інформацію щодо відмови позивача сплачувати витрати на утримання Квартири. Проте позивач попросила його пожити в Квартирі до березня. До травня 2012 року у нього не було можливості приїхати до м. Харкова. 07.05.2012 року він з родичами приїхав до Квартири, проте потрапити до неї не зміг, оскільки замки у дверях були замінені. З телефону матері він зателефонував позивачу, яка повідомила, що віддасть ключі від Квартири після того, як він їй відшкодує вартість ремонту в розмірі 90000,00 грн. 08.05.2012 року замки були відчинені фахівцями спеціалізованої фірми з відкриття дверей в присутності свідків та дільничого інспектора міліції. В Квартирі ним було виявлено відсутність документів на Квартиру, його диплома про вищу освіту, закордонного паспорту, трудової книжки, квитанцій про сплату комунальних послуг, чеків на придбані ним для ремонту товари. Він заперечує факт витрачання позивачем на ремонт його Квартири грошових коштів в розмірі 127032,00 грн. Всі ремонті роботи проводились ним особисто, із залученням його батьків та знайомих, виключно на грошові кошти його та його батьків. Крім того, допитаний за його клопотанням в якості свідка, відповідач надав наступні показання. З позивачем він познайомився за час спільної роботи в науково-дослідницькому інституті «ІСМА» НАН України, де він з березня 2007 року працював інженером-електронщиком, а відповідач працювала начальником відділу кадрів. Під час роботи вони з позивачем часто спілкувались. Спочатку їх відносини були робочими, потім - дружніми. В листопаді 2008 року він дізнався про фінансові труднощі позивача та кредитах, які вона не могла сплатити. Позивач попросила його допомогти їй та запозичити 8000,00 грн., які він взяв у знайомого та передав позивачу. Зазначені грошові кошти позивач пообіцяла віддати після продажу трикімнатної квартири, замість якої вона планувала придбати двокімнатну квартиру. До 15.12.2008 він проживав в спірній Квартирі зі своєю дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] Приблизно 15.12.2008 року він посварився з дружиною, і остання поїхала до батьків. 20.12.2008 року до нього приїхали його батьки із знайомим [PERSON] для того, щоб в одній з кімнат зробити косметичний ремонт. Капітальний ремонт в квартирі був зроблений до 2008 року, а саме протягом 2006-2007 року, коли були замінені вікна, зашпакльовані стелі та стіни. Косметичний ремонт у великій кімнаті було зроблено у період з 20.12.2008 року по 30.12.2008 року, коли вони зняли старі шпалери, пофарбували стелю, поклеїли нові шпалери, поклали ламінат. Крім того, вони демонтували міжкімнатну перегородку між коридором та маленькою кімнатою (спальнею). 30.12.2008 року він разом з батьками та [PERSON] поїхав до м. Світловодськ та повернувся до м. Харкова 11.01.2009 року. При цьому батьки дали йому 10000,00 грн. на закупівлю шпалер, ламіната, для замовлення меблів. 15.01.2009 року на кухні зірвало кран гарячої води та затопило окропом кухню та коридор. Після цього було прийнято рішення знести та реконструювати блок санвузла. 30.01.2009 року він із знайомим [PERSON] за два дні повністю розібрав санвузол, а саме стіни, та поклав сміття до мішків. Сміття було вивезено в середині лютого ним та [PERSON] До кінця лютого квартира була без сантехніки та води. З січня 2009 року і до березня 2009 року він проживав у своєї сестри, так як в Квартирі проживати було неможливо. В кінці лютого приїхали його батьки, допомогли поставити нові стіни санвузла із ОСБ та гіпсокартону, зробити стелю на кухні. Після цього він знайшов плиточника, який обклав плиткою робочу стіну на кухні, поклав плитку на підлогу, а також облицював ванну та підлогу в санвузлі. Грошові кошти на ремонт позивач йому не надавала. Ремонт відбувався з грудня 2008 року по червень 2009 року. При цьому декоративну ліпку, кухню та ванну дійсно зробила позивач. Так, приблизно в травні 2009 року позивач запропонувала йому зробити декоративну штукатурку на кухні та у санвузлі. Він закупив необхідні матеріали, і в червні 2009 року позивач виконала вказані роботи. При цьому декоративну штукатурку в прихожій зробив він, а решту декоративної штукатурки на кухні, верхній частині санвузла і кухні, зробила позивач. Крім того, позивач в прихожій виконала прикраси з дерева. З м. Харкова він виїхав в листопаді 2009 року та з того часу проживає в м. Світловодськ. З квітня 2010 року та по цей час він проживає разом з його цивільною дружиною [PERSON] в м. Світловодськ в приватному будинку, який належить її тітці, за адресою: [ADDRESS]. Після його від'їзду в середині листопада 2009 року із м. Харкова до батьків в м. Світловодськ позивач попросила його пожити в належній йому Квартирі в якості квартиранта з умовою сплати комунальних послуг. Також позивач йому пообіцяла, що її син допоможе йому зробити меблі за собівартістю, а саме шафу-купе в спальню та прихожу, ліжко в спальню та кухонний гарнітур. Вони домовились, що він сплатить вартість матеріалів, що використовуються при виготовленні меблів. Зазначені домовленості були усними. Орендну плату за проживання в Квартирі він з позивача не брав. До нього в Квартиру позивач переїхала в листопаді 2009 року. Проте меблі до цього часу не виготовлені. Оплата за меблі здійснювалась ним протягом 2011 року на картку позивача в розмірі 13930,00 грн. В жовтні 2010 року йому запропонували віддалену роботу в Харкові по інтернету, а саме тестування та коригування програмного забезпечення. Він з [PERSON] приїхав до м. Харкова на один день, оформився офіційно на роботу, так як цього вимагали роботодавці, взяв обладнання та виїхав до себе в м. Світловодськ. Через місяць після закінчення першого етапу робіт він приїхав до м. Харкова, здав документи, взяв нове обладнання та повернувся до себе в м. Світловодськ. Приблизно в грудні 2010 року після другого етапу робіт, він приїхав до м. Харкова, здав обладнання та звільнився у зв'язку з виконанням роботи. Після цього звільнення він зателефонував позивачу, спитав, чи можна приїхати на квартиру подивитись що там. Вона не заперечувала. Він з [PERSON] прийшов на Квартиру, подивився, в якому вона стані, позивач при цьому була на роботі. Наступного разу в м. Харків він приїхав 07.05.2012, тобто через півтора роки. До цього в листопаді 2011 року йому зателефонували з домоуправління та повідомили, що позивач перестала сплачувати квартплату. Він зателефонував позивачу, яка йому повідомила, що меблі не закінчені. Він попросив її залишити його Квартиру, так як меблі не зроблені, квартплату вона не сплачує. Позивач попросила пожити до березня 2012 року та пообіцяла, що сплатить заборгованість з комунальних платежів. Він зміг приїхати до м. Харкова лише 07.05.2012 року. Приїхав разом з [PERSON], її дочкою [PERSON], [PERSON], який є хлопцем останньої. Проте потрапити до Квартири вони не змогли, оскільки в дверях до тамбуру та Квартири були замінені замки. Наступного дня, 08.05.2012 року, вони звернулись до дільничого інспектора міліції та викликали представників спеціалізованої фірми, які відкрили замки. Коли вони 08.05.2012 року увійшли до Квартири, речей позивача, а також зроблених меблів, там не було, ремонт знаходився в такому стані, в якому він його закінчив. При цьому він не знайшов в Квартирі документів на неї, свого техпаспорту, закордонного паспорту, трудової книжки, диплома про вищу освіту, а також чеків на матеріали, які він придбавав для ремонту. Він зателефонував позивачу, яка йому повідомила, що є його цивільною дружиною, а квартира йому не належить, оскільки вона в ній зробила ремонт за свої власні кошти, вартістю 90000,00 грн. Зазначила, що ключі від квартири та документи віддасть після отримання вказаної суми. В червні 2012 року він з дзвінка дільничого інспектора міліції дізнався, що позивач написала заяву на ім'я дільничого відносно того, що вона його цивільна дружина, в Квартирі залишились її речі та він її не пускає до Квартири. Також відповідач, допитаний в якості свідка, пояснив, що не проживав однією сім'єю з позивачем, спільного господарства з нею не вів, спільного бюджету не мав та не планував реєструвати з нею шлюб. До позивача він звертався лише по імені та по батькові для того, щоб ніхто не подумав, що в них є якісь відносини. Дружиною та своєю жінкою він позивача ніколи не називав. Заява про реєстрацію шлюбу була ними подана за наступних обставин. 02.04.2010 року він приїхав по справах до м. Харкова, спілкувався з позивачем. Остання запропонувала йому оформити з нею фіктивній шлюб, щоб не ділити майно з дружиною, з якою він розлучився. Так, позивач йому повідомила, що якщо він перебуватиме в новому шлюбі після розлучення, то це буде вважатись іншою родиною та поділ майна з колишньою дружиною не відбудеться. Проте шлюб вони не зареєстрували, оскільки він повідомив батьків, що подав заяву про реєстрацію шлюбу, і вони йому порадили звернутись до юриста. Після спілкування з юристом він вирішив не укладати шлюб. Про придбання обручок він нічого не знав. В нього двічі були інтимні стосунки з позивачем. Їх близькі відносини почались приблизно через тиждень після того, як позивач почала робити декоративну штукатурку, та тривали до його від'їзду з м. Харкова в листопаді 2009 року. В подальшому в ході його допиту відповідач зазначив, що близькі стосунки у нього з позивачем були приблизно 3-4 рази у нього на Квартирі, при цьому позивач у нього в Квартирі не залишалась і не ночувала. В подальшому відповідач уточнив, що позивач, можливо, один раз на вихідних залишалась у нього на ніч, коли робила штукатурку. Щодо довіреності на управління його Квартирою, то вони обмінялись відповідними довіреностями з метою підтвердження його порядності та порядності позивача в той час, коли він збирався виїжджати до м. Світловодська і позивач попросила пожити в його Квартирі. Крім того, наскільки він пам'ятає, в червні або в жовтні 2009 року в суботу він дійсно їздив з позивачем та її сестрою в монастир в м. Славяногорськ. Крім того, одного разу в 2009 році він з позивачем, а також її сестрою та чоловіком останньої, був в кафе. Більше він не пам'ятає, щоб спільно з позивачем приймав участь в будь-яких заходах. В його квартирі він з позивачем ніколи гостей не приймали та до них ніхто не приходив, коли вони вдвох перебували в його квартирі. Щодо придбання окремих будматеріалів та меблів на ім'я позивача, то відповідач, допитаний в якості свідка, пояснив, що ламінат був сплачений ним, проте його доставка була оформлена на позивача, оскільки в неї була дисконтна картка та знижка на доставку. Диван він придбавав з позивачем, оскільки в них були дружні стосунки та він попросив допомогти йому вибрати колір. Поки він дивився на інші меблі, позивач оформила доставку дивану на своє ім'я. Також зазначив, що комплект меблів з ротангу належить позивачу. Крім того, зазначив, що в квартирі позивача в якості квартирантів проживав його знайомий [PERSON] з дружиною. В квартиру вказаних осіб заселяла позивач, яка давала їм ключі від квартири. В цій квартирі він був двічі: в перший раз, коли позивач попросила його подивитись на квартиру перед її придбанням, вдруге - коли подружжя [PERSON] приходили подивитись на квартиру. [PERSON], допитаний за клопотанням позивача в якості свідка, пояснив, що познайомився з відповідачем в середині жовтня 2008 року. Відповідача йому представили як цивільного чоловіка позивача. Після цього вони ще неодноразово зустрічались. Так, в кінці січня 2009 року вони переїжджали в Квартиру та перевозили туди речі позивача. Він дізнався, що в Квартирі планується проведення ремонту та відповідачу потрібна його допомога. На протязі місяця, приблизно з кінця січня 2009 року по кінець лютого 2009 року, він з відповідачем та позивачем проводили в Квартирі ремонтні роботи. При цьому кошти на будівельні матеріали давала позивач, дістаючи їх при ньому зі свого гаманця - вказаний факт мав місце неодноразово. Він знав зі слів позивача, що остання продала свою квартиру, придбала квартиру в іншому місці та в неї від вказаної операції залишились грошові кошти. Крім того, мали місце факти, коли він просив у відповідача гроші для придбання будматеріалів, а останній казав, що в нього немає коштів та за коштами необхідно звертатись до позивача. З цього він зробив висновок, що ремонт в Квартирі відповідача проводився на кошти позивача. В Квартирі він знаходився та допомагав по ремонту приблизно місяць. Відносини між позивачем та відповідачем були сімейними. Так, позивач та відповідач спали на одному ліжку, а він в іншій кімнаті на іншому ліжку. Коли в Квартирі у зв'язку з ремонтом неможливо було жити, вони всі разом ходили спати до сестри відповідача. Після закінчення ремонту він ще декілька разів був в Квартирі. Від позивача та відповідача він дізнався про їх наміри щодо укладення шлюбу. В березні 2009 року він переїхав до м. Києва. [PERSON], допитаний в якості свідка за клопотанням позивача, пояснив, що спілкувався з відповідачем протягом декількох годин за наступних обставин. Його товариш [PERSON], який є чоловіком дочки позивача, попросив його допомогти перевезти речі позивача. Вони загрузили речі позивача в будинку, який знаходиться в приватному секторі, де зараз проживає дочка позивача, та повезли їх на квартиру, що розташована по [ADDRESS], на одному з останніх поверхів будинку. При цьому він не спілкувався з відповідачем на тему його відносин з позивачем. Він зрозумів, що речі перевозились в квартиру позивача, так як [PERSON] сказав, що необхідно перевезти речі на нову квартиру позивача. [PERSON], допитана в якості свідка за клопотанням позивача, пояснила, що їй відомо про те, що у 2008 році позивач вирішила жити разом з відповідачем. Так, у позивача була собака, яку позивач у зв'язку з переїздом на квартиру відповідача не могла взяти з собою, та вона взяла вказану собаку собі. Це відбулось восени 2008 року. В листопаді 2011 року вони разом з позивачем та відповідачем їздили в м. Славяногорськ. Крім того, вона неодноразово протягом 2008 - 2011 років зустрічала позивача та відповідача, які були разом, у спільних знайомих, в перукарні тощо. В неї склалось враження, що позивач та відповідач проживають як одна родина. Вони проживали на Салтівці, точна адреса їй не відома. Крім того, з розмов знайомих вона знає, що якісь ремонтні роботи в квартирі позивач виконувала самостійно. Свідок [PERSON], допитана за клопотанням позивача, пояснила, що є її молодшою сестрою. В 2008 році вона закінчила ремонт у себе в квартирі. Позивач попросила прийти до неї подивитись на ремонт разом із своїм молодим чоловіком, яким є відповідач, після чого вони приблизно в середині осені 2008 року прийшли до неї в гості. Вона також бувала у них в гостях, в Квартирі відповідача, де разом проживали позивач та відповідач. Вона регулярно, приблизно раз на два місяці, спілкувалась з позивачем та відповідачем в період з початку 2009 року і до кінця 2011 року. Так, інколи вони разом святкували Новий рік - спочатку на площі, потім в гостях у позивача та відповідача. Вона часто гуляла разом з позивачем та відповідачем, вони ходили друг до друга в гості, на пляж. Так, Новий 2010 рік вона разом з позивачем та відповідачем святкувала у них вдома. Восени, 13 листопада 2011 року, вона разом зі [PERSON], а також з позивачем та відповідачем, їздила до м. Славяногорськ. На її думку, позивач та відповідач були однією сім'єю. Ремонт в Квартирі відповідача розпочався приблизно в 2009 році. Зазначений ремонт був капітальним. Так, були об'єднані зала та коридор. Фінансова сторона ремонту їй невідома. Під час ремонту ванної кімнати позивач та відповідач приходили до неї приймати душ. Відповідач проживав в м. Харкові приблизно до 2012 року. [PERSON], допитаний в якості свідка за клопотанням позивача, пояснив, що остання є рідною сестрою його дружини. З відповідачем він познайомився, коли той наприкінці 2008 року прийшов до них в гості разом з позивачем. Вони тільки закінчили ремонт, і відповідач захотів подивитись на їх ремонт та шафу. Вони зустрічались родинами, були в гостях у позивача та відповідача. Декілька Нових років вони зустрічали разом з позивачем та відповідачем - вони спочатку були на площі, а потім йшли в гості до позивача та відповідача. Значну частину ремонту позивач зробила своїми руками. На чиї кошти проводився ремонт, йому невідомо. В спірній Квартирі він був останній раз приблизно весною-влітку 2011 року. У великій кімнаті при цьому був закінчений повністю ремонт, була зроблена кухня, з'явились меблі, газова пліта. В гостях у позивача та відповідача в спірній Квартирі він бував декілька разів на рік, в Квартирі при цьому знаходились позивач та відповідач. Він вважав їх однією сім'єю. Декілька разів бачив в Квартирі разом з ними дочку позивача. Позивач та відповідач припинили спільне життя в 2012 році. За слів позивача він знає, що вона придбавала будівельні матеріали. Також зі слів позивача йому відомо, що відповідач змінив замки на дверях до Квартири, в зв'язку з чим позивач не змогла забрати з Квартири свої речі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її матір'ю. Спочатку позивач та відповідач зустрічались та проживали в квартирі на Холодній Горі в м. Харкові. Коли вона була вагітною, відповідач одного разу разом з позивачем приїхали до неї, коли їй стало погано. Потім сказали, що поїдуть на Холодну Гору, де вони на той час разом проживали. На Квартиру відповідача позивач переїхала восени 2008 року. При переїзді позивачу допомагав її чоловік, а також його товариш. При цьому відповідач її спитав, чи не заперечує вона, щоб він жив разом з позивачем в його квартирі, на що вона відповіла, що не заперечує. Також відповідач її запитав, чи не бентежить її різниця у віці між ним та позивачем, на що вона відповіла, що ні. Це відбувалось восени 2008 року. Про те, що позивач та відповідач розлучились, їй стало відомо зі слів позивача в грудні 2011 року. Позивач та відповідач проживали разом з осені 2008 року і до грудня 2011 року. Ремонт в Квартирі робила позивач. Відповідач на той момент не працював. Вона питала позивача, чи не побоюється остання, що робить ремонт на свої кошти і що в подальшому можуть виникнути проблеми. Позивач на це їй відповідала, що відповідач її любить. Проте у неї були сумніви відносно того, що позивач вкладає в ремонт Квартири відповідача свої гроші, які вона отримала в якості доплати при продажі своєї трикімнатної квартири та купівлі двокімнатної квартири. Ремонт оплачувала позивач, а вона порекомендувала їй збирати чеки. При цьому відповідач зізнавався їй, що фактично знаходиться на утриманні позивача. Також відповідач питав у неї, чи не заперечує вона, якщо гроші від продажу квартири позивача будуть вкладені в належну йому Квартиру. Позивач в її присутності розраховувалась за будівельні матеріали в супермаркеті своєю банківською карткою. В її присутності позивач декілька разів сплачувала комунальні послуги за Квартиру відповідача, а також одного разу просила про це її. Крім того, позивач придбавала для батьків відповідача товар, який батьки потім продавали у своєму магазині. Відповідач їй казав, що збирається одружитись з позивачем. Весь час її спілкування та знайомства з відповідачем він та позивач проживали разом. Так, коли вона залишалась у них в гостях, позивач та відповідач спали разом в одній кімнаті, вона - в іншій. Влітку позивач та відповідач разом допомагали їй з її дітьми. Вони також разом зустрічали Новий рік. Вона бувала в гостях в їх Квартирі приблизно раз на тиждень. Як правило, відповідач при цьому бував вдома. Інколи бувало, що позивач була вдома одна та казала, що відповідач поїхав до батьків, але це було нечасто. Відповідач просив у неї руки позивача, проте хто відмовився від реєстрації шлюбу, їй невідомо. [PERSON], допитана за клопотанням позивача в якості свідка, показала, що є подругою останньої. Вона познайомилась з відповідачем наприкінці 2009 року, коли він прийшов з позивачем в гості до її свекрухи. При цьому в гостях у її свекрухи позивач та відповідач були в якості сімейної пари. Так, вони тримались за руки, відповідач ласкаво звертався до позивача. Щодо проведеного ремонту їй нічого не відомо. Позивач вивозила речі з Квартири відповідача весною 2012 року. Коли вона останнього разу спільно з позивачем була в Квартирі відповідача, там ще залишались речі позивача. Їй відомо зі слів позивача, що в подальшому в Квартирі було замінено замки, в зв'язку з чим позивач не змогла вивезти свої речі. В Квартирі відповідача залишились холодильник, меблі із ротангу, кухня, витяжка. Свідок [PERSON], допитаний за клопотанням позивача, показав, що позивач та відповідач є друзями його батьків. З відповідачем він познайомився у матері вдома. Це було приблизно наприкінці 2009 року. Позивач та відповідач достатньо часто бували в гостях у його батьків на протязі літа-осені 2009 року та приблизно ще рік після цього. Окремо він позивача та відповідача ніколи не бачив, вони завжди були разом як подружня пара. Хто фінансував проведення ремонту в Квартирі відповідача, йому не відомо. З слів позивача він знає, що ремонт проводився за кошти останньої. Він неодноразово був в Квартирі відповідача в період часу з червня 2010 року до початку літа 2011 року, вперше в червні 2010 року, коли прийшов подивитись на ліплення, яке робила позивач. При цьому він декілька разів в Квартирі бачив і відповідача. Свідок [PERSON], допитана за клопотанням позивача, пояснила, що її колишній чоловік є товаришем відповідача. Вона з чоловіком в 2009 році шукала житло, і відповідач влітку 2009 року запропонував її чоловіку зняти квартиру на Холодній горі, яка, як їй зараз відомо, належить позивачу. Вони зняли вказану квартиру за адресою: [ADDRESS], та прожили в ній 2 роки. Ключі від вказаної квартири їм надав відповідач. Вона на той момент не знала, що це квартира позивача. Про умови оренди квартири домовлялись її колишній чоловік та відповідач. З позивачем вона познайомилась у вересні 2011 року. Телефон позивача вона взяла у свого чоловіка. Інколи до них в гості у вказану вище квартиру приходив відповідач. Зі слів свого колишнього чоловіка вона знала, що відповідач проживає разом із жінкою, з якою він разом працював. В спірній Квартирі відповідача на Салтівці вона була наприкінці грудня 2011 року. Вона з позивачем зустрілась в метро, і остання запросила її в гості. Перебуваючи в гостях, вона звернула увагу на новий ремонт та меблі. [PERSON], допитана в якості свідка за клопотанням позивача, пояснила, що їй відомо про гарні відносини між позивачем та відповідачем. Останні працювали разом. З відповідачем її познайомила позивач, при цьому представила відповідача в якості свого майбутнього чоловіка. Вони на той момент жили разом - зазначена обставина їй відома з розмов як позивача, так і відповідача. Також відповідач в її присутності розповідав, що позивач продала нерухомість і за ці кошти робився ремонт в його Квартирі. Відповідач в той час проживав в м. Харкові. Зі слів відповідача їй відомо, що позивач та відповідач подали заяву про реєстрацію шлюбу. Відповідач їй казав, що в нього серйозні відносини з позивачем, вони живуть однією сім'єю. Вона спілкувалась з відповідачем з січня 2009 року по середину 2010 року, потім його не бачила. Вона у позивача та відповідача в гостях не була. Вони вдвох приїжджали до неї в гості десь раз на тиждень. Позивач та відповідач більше спілкувались з її дітьми [PERSON] та [PERSON], які були допитані в якості свідків. Десь після середини 2010 року позивач та відповідач припинили приїжджати до неї та її дітей в гості. Свідок [PERSON], допитана за клопотанням позивача, показала, що раніше працювала разом з позивачем та відповідачем в Інституті сцинтіляціонних матеріалів. Про те, що позивач та відповідач проживають разом, вона дізналась наприкінці зими - на початку весни 2009 року від позивача. Відповідач їй про їх стосунки не розповідав. Вона періодично бачила їх вдвох та знає, що вони жили разом на Салтівці. Вона була у них в гостях, в квартирі Кідповідача, декілька разів весною-літом 2009 року. Відповідача в Квартирі не було, він виїжджав до батьків, проте вона бачила чоловічі речі, фотографії відповідача. Вона особисто бачила позивача та відповідача на касі в будівельному магазині "Обі" при купівлі будівельних матеріалів, при цьому позивач діставала із свого гаманця кошти та розраховувалась на касі. Позивач їй розповідала, що планує продати будинок та вкласти кошти в ремонт квартири, в якій вони жили з відповідачем. Вона часто поверталась додому з роботи разом з позивачем та відповідачем і знала, що позивач та відповідач проживають разом. В 2009 році відповідач звільнився з інституту. Приблизно в кінці 2010 року вона побачила відповідача біля своєї роботи, який сказав їй, що працює неподалеку та чекає на позивача. Коли припинились відносини позивача та відповідача, їй не відомо. [PERSON], допитаний в якості свідка за клопотанням позивача, пояснив, що є хрещеним батьком дітей позивача. З відповідачем він познайомився 06.01.2009 року, коли до нього прийшли позивач, відповідач та [PERSON], який є сином позивача та його хрещеником. Коли вони сиділи за столом, йому від позивача та відповідача стало відомо, що вони живуть разом в Квартирі відповідача. Позивач та відповідач також приходили до нього на Різдво в 2010 та 2011 роках. Квартира відповідача знаходиться на Салтівці, він там був одного разу в серпні 2011 року. Так, у них на 18.09.2011 року було заплановано весілля у сина, і вони принесли запрошення на весілля. В Квартирі при цьому була позивач, відповідач був відсутнім. Позивач пояснила, що оскільки зараз вихідний день, відповідач поїхав до своїх батьків допомагати останнім по бізнесу. Запрошення на весілля він приносив на них обох як сімейній парі. На весілля прийшла тільки позивач, відповідач не прийшов у зв'язку із роботою. Зі слів позивача та відповідача йому відомо, що в Квартирі робився ремонт. За чиї кошти він проводився, йому не відомо. Коли припинились відносини позивача та відповідача, йому також не відомо. Свідок [PERSON], допитаний за клопотанням позивача, пояснив, що позивач є його тіткою. Відповідача він знає з 2008 року, коли той прийшов на свято разом з позивачем. Позивач та відповідач проживали разом через декілька дворів від його квартири. Він бував у них в гостях в середньому раз на тиждень, декілька разів залишався на ніч. Коли позивач та відповідач робили ремонт, він допомагав їм у цьому. Так, він наприкінці весни 2009 року допомагав робити в залі стелю - відповідач не міг самостійно робити підвісну стелю, і він допомагав йому тримати листи гіпсокартону. Гіпсокартонні листи він купував разом з відповідачем, гроші на їх придбання при ньому відповідачу давала позивач. Деякі матеріали позивач придбавала разом з ними. Він неодноразово на прохання позивача допомагав приносити до Квартири будівельні матеріали, які придбавались в магазині "Обі" та на ринку. Квартиру відповідача він регулярно відвідував, починаючи з весни-літа 2009 року. Так, він до квартири приходив в середньому раз-два на тиждень, починаючи з весни 2009 року та до 2012 року. Відповідача у квартирі разом з позивачем він бачив також регулярно з весни 2009 року та до 2012 року. Відповідач з позивачем також приходили до нього в гості, він протягом весни-літа 2010 року катався з відповідачем на велосипедах. Крім того, відповідач подарував йому велосипед. Після весни-літа 2010 року він з відповідачем спілкувався та зустрічався або у нього в гостях, або в гостя у відповідача. З відповідачем він останнього разу спілкувався весною-літом 2011 року. В спірній Квартирі він був останнього разу на Новий 2012 рік. Відповідача при цьому в квартирі не було. [PERSON], допитаний в якості свідка за клопотанням позивача, пояснив, що позивач є його тещею. З відповідачем він познайомився на початку 2009 року. Спочатку вони проживали на Холодній горі в квартирі позивача, потім вказану квартиру продали та переїхали жити на Салтівку в належну відповідачу Квартиру. Ремонт в квартирі відповідача частково робився за кошти, отримані від продажу квартири позивача. Інша частина коштів пішла на придбання іншої квартири для позивача. Він здійснював висотні роботи із зовнішньої герметизації стиків (швів) стін в квартирі. Вказані роботи йому оплатив його роботодавець. В Квартирі проживали позивач та відповідач, при цьому відповідач періодично виїжджав до м. Світловодськ. Він неодноразово сплачував послуги телефонного зв'язку у належній відповідачу квартирі, грошові кошти на це йому надавала позивач. Крім того, він закупав та відправляв в м. Світловодськ товари для бізнеса, який був у батьків відповідача. Після закінчення ремонту він бував в Квартирі відповідача в середньому раз на два-три місяці. Спілкуватись з відповідачем він припинив приблизно в кінці 2011 року, оскільки останній став дуже рідко бувати в м. Харкові. [PERSON], допитана в якості свідка за клопотанням відповідача, пояснила, що є його матір'ю. З листопада 2009 року відповідач проживає в м. Світловодськ за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою він проживав до квітня-травня 2010 року, після чого переїхав жити в приватний будинок, що належить родичам [PERSON]. Станом на 11.10.2008 року, коли вона з чоловіком приїжджали на день народження онуки [PERSON], відповідач проживав в Квартирі з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON]. Вони знаходились в Квартирі три дні. На початку грудня 2008 року вона також приїжджала в м. Харків до дочки [PERSON], при цьому відповідач проживав в спірній Квартирі. В середині грудня 2008 року відповідач посварився з дружиною, і остання переїхала до батьків. Приблизно 20 грудня 2008 року вона та її чоловік приїхали на Квартиру, щоб зробити косметичний ремонт в залі, тобто у великій кімнаті. Вони придбали необхідні матеріали та приблизно в період до 30.12.2008 року пошпаклювали стіни і постелили ламінат. Відповідач та [PERSON] демонтували стіни, внаслідок чого об'єднали маленьку кімнату з коридором. 30.12.2008 року вона, її чоловік, відповідач та [PERSON] виїхали з Квартири. Після новорічних свят, 11.01.2009 року, вони надали відповідачу 10000 грн. для придбання ламінату, обоїв з метою завершення ремонту в об'єднаній кімнаті, а також для замовлення меблів. Коли в середині січня 2009 року в Квартирі прорвало труби, вони сказали відповідачу, щоб він робив ремонт також у кухні та ванній. Наприкінці лютого 2009 року вони приїхали на Квартиру відповідача, допомогли йому зробити двері на санвузлі та стіни санвузла. Вказані стіни були розбиті в кінці січня відповідачем та [PERSON]. Коли вони були в спірній Квартирі в лютому 2009 року, жіночі речі в ній були відсутні. Коли вони 25.05.2009 року приїхали в м. Харків на день народження їх дочки [PERSON] та прийшли в гості до відповідача на спірну Квартиру, він в квартирі був один. 26.05.2009 року вона з чоловіком на ринку "Барабашова" придбали мийку та змішувач для кухні в Квартиру. В подальшому вони неодноразово надавали кошти відповідачу для продовження ремонту. В листопаді 2009 року відповідач переїхав проживати до м. Світловодськ та з листопада 2009 року до квітня 2010 року постійно проживав в м. Світловодськ в їх квартирі по вулиці Робітничій. При цьому, коли відповідач виїжджав до м. Світловодська, він їм повідомив, що дозволив проживати в Квартирі співробітниці [PERSON], тобто позивачу. На початку квітня 2010 року відповідач поїхав до м. Харкова на один день та, повернувшись, повідомив, що позивач вмовила його подати заяву та зареєструвати фіктивний шлюб. Вони відмовили його від цього, зазначивши, що у фіктивному шлюбі немає потреби. Оскільки відповідач, виїжджаючи до м. Світловодськ, планував продати спірну Квартиру, він видав довіреність позивачу. В квітні 2010 року відповідач почав проживати однією сім'єю з [PERSON] В грудні 2011 року, коли відповідач попросив позивача звільнити Квартиру, вона сказала, що самостійно зробила в Квартирі ремонт та відповідачу в ній нічого не належить. При цьому позивач забрала чеки на товари, які вони придбавали для ремонту та які зберігались на Квартирі. 08.05.2012 вона, її дочка [PERSON], [PERSON] приїхали до спірної Квартири та з'ясували, що на вхідній двері замінені замки. Потім вони викликали спеціалістів фірми "Ведмежатники", які відкрили двері. Особистих речей позивача в Квартирі не було. Коли під час вказаних подій відповідач телефонував позивачу, остання сказала, що їй повинні віддати 90000 грн. за ремонт, а також що документи на Квартиру та інші документи вона не віддасть. З ремонтних робіт в Квартирі позивачем були зроблені лише картини на стінах в кухні та коридорі. Позивача вона не знала, відповідач про неї не розказував та не зазначав, що живе разом з якоюсь жінкою. Вона знала позивача лише в якості співробітниці відповідача, якій позивач тимчасово надав житло для проживання. Позивач їй ніякі товари для бізнесу з м. Харкова не надсилала. [PERSON], допитана в якості свідка за клопотанням відповідача, пояснила, що є цивільною дружиною відповідача та проживає разом з ним з квітня 2010 року. Зазначила, що до 2013 року проживала за адресою: [ADDRESS]. В даний час проживає за адресою: в [ADDRESS]. В подальшому уточнила, що в даний час проживає в будинку її тітки за адресою: [ADDRESS], а на [ADDRESS] в неї знаходиться магазин. Коли вони почали спілкуватись з відповідачем, він їй розповідав, що в нього в квартирі проживає колега по роботі. Відповідач почав жити в Світловодську в 2009 році, і в цьому ж році вони випадково познайомились. Вони працювали в одному магазині та їх родини співпрацювали по бізнесу. З відповідачем вони почали зустрічатись на початку січня 2010 року, а з квітня 2010 року почали разом проживати. Проживали спочатку перші три роки у батьків відповідача на [ADDRESS] та доглядали при цьому за приватним будинком по [ADDRESS]. Починаючи з квітня 2010 року, відповідач без неї нікуди не виїжджав. Одного разу, приблизно в жовтні 2010 року, вона була з відповідачем на його Квартирі в м. Харкові. При цьому вона звернула увагу, що в Квартирі знаходяться недороблені меблі та двері. Під час вказаного відвідування Квартири відповідач забув в Квартирі пакет з його документами. В 2012 році вона разом з відповідачем, його матір'ю та сестрою також приїхала в Квартиру відповідача до м. Харкова та примусово відчиняли двері до неї. З м. Харкова відповідач жодних посилок не отримував, крім насіння, яке йому передавала сестра. Свідок [PERSON], допитаний за клопотанням відповідача, пояснив, що є його батьком. З позивачем він не знайомий. Відповідач проживав в спірній Квартирі разом з дружиною, поки остання восени 2008 року його не залишила. Після цього відповідач вирішив зробити ремонт у вказаній Квартирі, вони йому в цьому допомагали. Наприкінці 2008 року вони разом із [PERSON] приїхали до відповідача в спірну Квартиру приблизно на тиждень та допомогли зробити ремонт в одній з кімнат, а також демонтували одну із стін. Потім відповідач з ними виїхав в м. Світловодськ та в січні 2009 року повернувся в м. Харків до Квартири. В січні 2009 року відбулось затоплення Квартири гарячою водою. Після цього відповідач та [PERSON] демонтували стіну в ванній кімнаті, його при цьому в Квартирі не було. На період ремонту в зв'язку із затопленням відповідач в Квартирі не жив - він разом з ними жив у його дочки, яка також проживає в м. Харкові. Вони приїхали на Квартиру до відповідача в лютому 2009 року та допомогли розбудувати стіну в санвузлі. Потім вони ще раз приїхали до м. Харкова 25.05.2009 року на день народження дочки та 26.05.2009 року купили на ринку "Барабашова" мийку та змішувач на кухню. Грошовими питаннями, пов'язаними із ремонтом, займалась його дружина. Відповідач виїхав з м. Харкова на проживання до м. Світловодськ восени 2009 року і з того часу в м. Харкові більше не проживав. Спочатку він жив разом з ними, потім приблизно з весни 2010 року почав жити разом із [PERSON] Спочатку відповідач разом з [PERSON] жив у них, потім, коли родичі [PERSON]. виїхали з будинку, став жити на два будинки. До м. Харкова відповідач виїжджав рідко та на незначний час. Так, з часу переїзду до м. Світловодськ відповідач в м. Харкові був не більше п'яти разів. Він з відповідачем бачився кожного дня, крім часу, коли той проживав в іншому будинку з [PERSON] Зі слів відповідача він знав, що в нього є знайома начальник відділу кадрів, яка йому допомагала по якихось справах. Відповідач йому не розповідав, що бажав створити сім'ю з цією особою. Також він знає, що його дружина лаялась на відповідача з приводу заяви про реєстрацію шлюбу та довіреності. Коли відповідач офіційно працевлаштувався в м. Харкові на роботу, то проживав в м. Світловодськ. Свідок [PERSON], допитана за клопотанням відповідача, пояснила, що є його сестрою. З позивачем бачилась декілька разів, познайомилась з нею наприкінці 2008 року в салоні краси, який відповідачу порекомендував позивач. Відносини між позивачем та відповідачем були дружніми, вони розповідали, що разом працювали. Відповідач ніколи їй не розповідав, що проживає з позивачем однією сім'єю. Після того, як від відповідача пішла дружина, він вирішив зробити ремонт в Квартирі, для чого наприкінці 2008 року до нього приїжджали батьки. В середині січня 2009 року у відповідача прорвало трубу та затопило Квартиру. В зв'язку з наведеним він із середини січня до кінця лютого 2009 року постійно проживав та ночував у неї. Їх батьки давали відповідачу гроші на ремонт та придбання будівельних матеріалів. Ремонт в Квартирі відповідача був закінчений влітку 2009 року. Наприкінці 2009 року відповідач остаточно виїхав на проживання до м. Світловодськ, де проживав у їх батьків. Зі слів відповідача вона знала, що в Квартирі проживає позивач. Коли вона на травневі свята 2010 року приїхала в гості до батьків, то побачила [PERSON], яка спала в одній кімнаті з відповідачем. До цього вона чула від батьків, що відповідач зустрічається з нею. Після того, як відповідач переїхав до м. Світловодськ, він приїжджав до м. Харкова в середньому один раз на три місяці, як правило на один день. При цьому приїжджав інколи сам, інколи з [PERSON] - приблизно порівну. В травні 2012 року вони не змогли потрапити до Квартири відповідача, оскільки там були змінені замки, та викликали фахівців, які відкрили замок. Коли вони потрапили до Квартири, жіночі речі в ній були відсутні. Їй не відомо, щоб відповідач та позивач намагались зареєструвати шлюб та проживали однією сім'єю. Позивача в Квартирі у відповідача вона ніколи не бачила. Відповідач ніколи не ділився з нею подробицями свого особистого життя. [PERSON], допитаний в якості свідка за клопотанням відповідача, пояснив, що останній є його племінником. Він разом з батьками відповідача робив ремонт в його Квартирі в грудні 2008 року. Вказаний ремонт тривав два тижні та був закінчений 30.12.2008 року, коли вони виїхали до м. Світловодська. Після цього відповідач проживав в м. Світловодськ. Під час ремонту були пошпакльовані стелі в кімнаті з балконом, демонтована стіна між другою кімнатою та коридором, зроблена стяжка підлоги в обох кімнатах. Зі слів батьків відповідача він знає, що останній проживав в м. Світловодськ. [PERSON], допитаний в якості свідка за клопотанням відповідача, пояснив, що останній є його знайомим з 2010-2011 року, коли вони познайомились в м. Світловодськ. Так, прийомна дочка відповідача є його однокласницею. Він декілька разів заходив в гості до відповідача, який проживав за адресою: [ADDRESS]. Весною 2012 року він був присутнім при відкритті Квартири відповідача в м. Харкові фахівцями фірми "Ведмежатники". Жіночих речей при цьому в Квартирі не було. [PERSON], допитана в якості свідка за клопотанням відповідача, пояснила, що відповідач є її вітчимом та проживає в м. Світловодськ з 2009 року. Її з ним познайомила мати приблизно всередині 2009 року. Вони часто зустрічались з відповідачем, оскільки він з її матір'ю були колегами по роботі. З квітня 2010 року відповідач та її мати почали проживати разом. З квітня 2010 року по літо 2012 року вона проживала разом з ними, а потім почала жити окремо від матері та відповідача. За час їх спільного проживання відповідач працював в м. Світловодськ. Якщо відповідач виїжджав з м. Світловодськ, то разом з її матір'ю. Під час її спільного проживання з відповідачем та матір'ю не було випадків, щоб відповідач не ночував вдома. До м. Харкова відповідач сам також ніколи не виїжджав - тільки з її матір'ю. В травні 2012 року вона була присутня при відкритті Квартири відповідача в м. Харкові. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Спірна Квартира [ADDRESS], належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування квартири від 07.07.2003 року (том 1, а.с. 7; том 2, а.с. 33-34). Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], шлюб між відповідачем та [PERSON] був розірваний 17.03.2010 року (том 2, а.с. 17). З заяви про реєстрацію шлюбу № 2030514 вбачається, що позивач та відповідач звернулись із вказаною заявою до органів РАЦС, реєстрацію шлюбу було призначено на 04.05.2010 року (том 2, а.с. 3). Особисті дані відповідача, крім прізвища, ім'я та по батькові, у копії вказаної заяви, що надана суду, приховані, проте в ході судового розгляду справи відповідач не заперечував, що дійсно звертався до органів РАЦС із вказаною заявою. Як вбачається із запрошення Московського відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції № 266 від 02.04.2010 року, [PERSON] та [PERSON] запрошені на реєстрацію шлюбу 11.06.2010 року (том 1, а.с. 14). Відповідно до довіреності, посвідченої 14.09.2009 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 473 (том 2, а.с. 1), відповідач уповноважив позивача керувати його нерухомим та рухомим майном. Згідно довіреності, посвідченої 15.09.2009 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 3843 (том 1, а.с. 10-11), відповідач уповноважив позивача бути його представником з питань вчинення дій відносно спірної Квартири, в тому числі продати останню за ціну та на умовах на свій розсуд, а також проводити ремонтні роботи та укладати усі дозволені законом правочини, пов'язані з проведенням ремонтних робіт в Квартирі. Оцінюючи суперечливі за своїм змістом показання позивача та його свідків, з його боку, та показання відповідача і його свідків, з іншого боку, суд виходить з наступного. Свідками з боку відповідача, які надавали показання на спростування факту проживання позивача та відповідача однією сім'єю, є сам відповідач, його близькі родичі, [PERSON], яка згідно показань сторін в даний час проживає з відповідачем однією сім'єю, та близькі родичі [PERSON]. Таким чином, вказані свідки є особами, які в силу особливостей їх відносин з відповідачем можуть мати особисту заінтересованість у сприятливому для відповідача результаті розгляду даної цивільної справи. Між тим свідками з боку позивача, які надали свідчення на підтвердження факту наявності сімейних відносин між позивачем та відповідачем, є не тільки члени сім'ї та близькі родичі позивача, а й сторонні особи. Показання позивача, а також свідків з його боку, є послідовними та повністю узгоджуються між собою. В показаннях відповідача, а також свідків з його боку мають місце істотні неузгодженості та суперечливості. Так, допитаний в якості свідка відповідач показав, що з квітня 2010 року та по цей час він проживає разом з його цивільною дружиною [PERSON] в м. Світловодськ в приватному будинку, який належить її тітці, за адресою: [ADDRESS]. Аналогічні показання надала його мати, свідок [PERSON], яка пояснила, що за адресою: [ADDRESS], відповідач проживав до квітня-травня 2010 року, після чого переїхав жити в приватний будинок, що належить родичам [PERSON]. Між тим свідки [PERSON] та [PERSON], який є батьком відповідача, надали інші показання, а саме. [PERSON] пояснила, що з квітня 2010 року вона почала проживати разом з відповідачем. Перші три роки, до 2013 року, вони проживали у батьків відповідача в будинку за адресою: [ADDRESS]. В даний час вона проживає за адресою: [ADDRESS]. В подальшому свідок уточнила, що в даний час вони проживають в будинку її тітки за адресою: [ADDRESS], а на [ADDRESS] в неї знаходиться магазин. Свідок [PERSON] показав, що відповідач, почавши жити однією сім'єю з [PERSON] з весни 2010 року, спочатку з нею проживав у них, а потім в будинку, що належить родичам [PERSON]. Крім того, зазначив, що відповідач з [PERSON] і в даний час практично проживають у них та доглядають за приватним будинком. Також маються неузгодженості в показаннях свідків з боку відповідача в частині обставин приїздів відповідача до м. Харкова після того, як він за твердженням вказаних свідків виїхав восени 2009 року на постійне проживання до м. Світловодськ. Так, свідок [PERSON] показала, що починаючи з квітня 2010 року, коли вони з відповідачем стали проживати однією сім'єю в м. Світловодськ, відповідач без неї нікуди не виїжджав. Свідок [PERSON] пояснила, що з квітня 2010 року по літо 2012 року вона проживала разом з відповідачем та [PERSON] Якщо відповідач виїжджав з м. Світловодськ, то разом з її матір'ю. Під час її спільного проживання з відповідачем та матір'ю не було випадків, щоб відповідач не ночував вдома. До м. Харкова відповідач також ніколи сам не виїжджав - тільки з її матір'ю. Свідок [PERSON], який є батьком відповідача, показав, що із м. Світловодськ відповідач виїжджав рідко та на незначний час. Так, з часу переїзду до м. Світловодська відповідач в м. Харкові був не більше п'яти разів. Відповідач, допитаний в якості свідка, показав, що приблизно в грудні 2010 року після другого етапу робіт він приїхав до м. Харкова, здав обладнання та звільнився у зв'язку з виконанням роботи. Наступного разу до м. Харкова він приїхав 07.05.2012, тобто через півтора року. Між тим свідок [PERSON], яка є сестрою відповідача, показала, що після того, як відповідач переїхав до м. Світловодськ, він приїжджав до м. Харкова в середньому один раз на три місяці. При цьому приїжджав інколи сам, інколи з [PERSON] - приблизно порівну. Показання відповідача, а також свідків з його боку в частині того, що восени 2010 року під час роботи на фірмі "Альтрон", яка знаходиться в м. Харкові, відповідач проживав в м. Світловодськ, спростовуються іншими доказами, а саме. Так, відповідач пояснив, що вказана робота здійснювалась у віддаленому (дистанційному) режимі за наступних обставин. В жовтні 2010 року йому запропонували віддалену роботу в м. Харкові з розробки та тестування обладнання. Він з [PERSON] приїхав в м. Харків на один день, оформився офіційно на роботу, так як цього вимагали роботодавці, взяв обладнання та виїхав до себе в м. Світловодськ. Через місяць після закінчення першого етапу робіт він приїхав до м. Харкова, здав документи, взяв нове обладнання та повернувся до себе в м. Світловодськ. Приблизно в грудні 2010 року після другого етапу робіт він приїхав до м. Харкова, здав обладнання та звільнився у зв'язку з виконанням роботи. Між тим вказані показання спростовуються довідкою № 226 від 12.12.2014 року, виданою ПрАТ "Альтрон", юридична адреса: м. Харків, вул. Костомарівська, буд. 6. Згідно вказаної довідки відповідач [PERSON] працював у ПрАТ "Альтрон" на підставі трудового договору в період з 06.10.2010 року по 10.11.2010 року. Виходячи із змісту наказу про прийняття на роботу, будь-яких особливих умов режиму роботи, відмінних від встановленого колективним договором (у чинній на той час редакції) трудового розпорядку [PERSON] встановлено не було. Тобто на [PERSON] поширювався загальний трудовий розпорядок - 5-ти денний робочий тиждень (вихідні дні субота, неділя), початок робочого дня 9.00, закінчення робочого дня 18.00, перерва з 13.00 до 14.00. Крім того, свідок [PERSON] показала, що раніше працювала разом з позивачем та відповідачем в Інституті сцинтіляціонних матеріалів. В 2009 році відповідач звільнився з інституту. Приблизно в кінці 2010 року вона побачила відповідача біля своєї роботи, який сказав їй, що працює неподалеку та чекає на позивача. Таким чином, вказані вище докази спростовують показання відповідача відносно того, що під час роботи в ПрАТ "Альтрон" він проживав в м. Світловодськ та виконував трудові обов'язки в дистанційному, або віддаленому, режимі. Відповідно, вказані докази підтверджують показання позивача, згідно яких протягом роботи на вказаній фірмі відповідач постійно проживав в м. Харкові. Також суд враховує, що показання відповідача відносно того, що його знайомого [PERSON] та дружину останнього, які орендували квартиру позивача, заселяла до вказаної квартири саме позивач, яка надавала їм ключі від вказаної квартири, спростовуються не тільки поясненнями позивача, а й показаннями свідка [PERSON], яка пояснила, що відповідач влітку 2009 року запропонував її чоловіку зняти квартиру на Холодній горі, яка, як їй зараз відомо, належить позивачу. Вони зняли вказану квартиру за адресою: [ADDRESS], та прожили в ній 2 роки. Ключі від вказаної квартири їм дав відповідач. Вона на той момент не знала, що це квартира позивача. Про умови оренди квартири домовлялись її колишній чоловік та відповідач. З позивачем вона познайомилась лише в 2011 році. Крім того, суд вважає непереконливими показання відповідача щодо обставин подання заяви про реєстрацію шлюбу, згідно яких відповідач, зустрічаючись з січня 2010 року з [PERSON], а з квітня 2010 року проживаючи з нею однією сім'єю, в квітні 2010 року погодився на пропозицію сторонньої для нього особи, якою за його твердженнями була позивач, зареєструвати фіктивний шлюб. Також суд вважає непереконливими показання відповідача відносно того, що задля можливості проживання в Квартирі сторонньої для нього особи, якою за його твердженнями була позивач, він видав вказаній особі довіреність в тому числі на право продажу належної йому Квартири. Оцінюючи письмові докази, надані відповідачем, суд керується наступним. Згідно довідки № 205 від 14.12.2012 року, виданої ДП "Господарник", відповідач дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS], і дійсно проживає за вказаною адресою. Довідка видана на підставі акту свідчень мешканців будинку. До довідки додано акт від 14.12.2012 року, складений [PERSON] та шістьма мешканцями будинку (том 2, а.с. 13-14). Відповідачем також надано суду акт від 20.12.2012 року, складений чотирма мешканцями будинку [ADDRESS], підпис яких підтверджено головою ЖК "Лопань", в якому зазначено, що відповідач проводив ремонтні роботи в своїй квартирі [ADDRESS] в період з грудня 2008 року по липень 2009 року своїми силами із залученням рідних та знайомих. В цей період часу проживав в квартирі сам (том 2, а.с. 12). Оцінюючи дані вказаних вище актів, суд враховує, що особи, які їх підписали, крім [PERSON], до суду в якості свідків не викликались, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання не попереджались, до присяги не приводились. Клопотання про допит вказаних осіб в якості свідків за місцем їх проживання в порядку ст. 132 ЦПК України відповідачем також не заявлялось. Крім того, з вказаних вище актів суд позбавлений можливості встановити джерела обізнаності осіб, що підписали акти, про обставини, з приводу яких вони були складені. Також дані вказаного вище акту щодо місця проживання відповідача в м. Світловодськ не узгоджуються з показаннями, наданими відповідачем та свідками з його боку, згідно яких відповідач з квітня 2010 року проживає в будинку, належному родичам [PERSON]. Крім того, відповідачем надано суду довідку голови правління ЖК "Лопань" № 36 від 28.07.2014 року, в якій зазначено, що відповідач перестав проживати за адресою Квартири з 2009 року. Зі слів мешканців будинку переїхав до матері в м. Світловодськ (том 3, а.с. 23). Між тим у довідці взагалі не зазначено мешканців, зі слів яких головою кооперативу встановлено вказані вище обставини. Медичні довідки, оформлені в м. Світловодськ, щодо захворювання та медичних обстежень відповідача (том 2, а.с. 10; том 2, а.с. 18-25), не спростовують показання позивача та свідків з її боку, оскільки позивач зазначала, що відповідач регулярно щотижня відвідував батьків в м. Світловодськ. Довідки про те, що відповідач перебував на обліку в Світловодському міському центрі зайнятості (том 2, а.с. 11; том 2, а.с. 32), не можуть бути належним доказом на підтвердження факту постійного проживання відповідача в м. Світловодськ. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд віддає перевагу доказам позивача та, відповідно, відхиляє докази, надані відповідачем. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт проживання позивача та відповідача однією сім'єю без шлюбу в м. Харкові. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають в тому числі справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Главою 8 СК України, зокрема ч. 1 ст. 62 СК України, передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно роз'яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Як встановлено судом із Свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], а також з показань сторін та свідків, шлюб між відповідачем та його дружиною [PERSON] був розірваний 17.03.2010 року. Таким чином, у період часу з 01.11.2008 року по 17.03.2010 року відповідач перебував в іншому зареєстрованому шлюбі, в зв'язку з чим відсутні підстави для встановлення факту його проживання однією сім'єю з позивачем у вказаний період часу. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги про встановлення факту проживання позивача та відповідача однією сім'єю без шлюбу з 01.11.2008 року по 24.12.2011 року задовольнити частково, а саме за період часу з 18.03.2010 року по 24.12.2011 року. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину Квартири, суд керується наступним. Частиною 3, 4 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Крім того, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя передбачено вказаними вище нормами ст. 62, 74 СК України. Як вбачається з пояснень позивача, ремонтно-будівельні роботи на загальну суму 127032,00 грн., на факт проведення яких в Квартирі за власні кошти та власними силами посилається позивач як на підставу визнання за нею права власності на 1/2 частину Квартири, були проведені позивачем у період з 25.01.2009 року по 25.11.2009 року. Обсяг, складові та вартість вказаних робіт визначено у кошторисі (Договірній ціні), що була розроблена ПФ "Котва" на замовлення позивача на підставі договору на створення (передачу) кошторисної документації № 17-12 від 06.04.2012 року, укладеного між позивачем та ПФ "Котва" (том 1, а.с. 26-54). Згідно вказаної Договірної ціни протягом березня-жовтня 2009 року були здійснені будівельні та ремонтно-оздоблювальні роботи у Квартирі загальною вартістю 127032,00 грн. В судовому засіданні позивач уточнила, що дані вказаної Договірної ціни щодо проведення робіт протягом березня-жовтня 2009 року є дещо некоректними та зазначені роботи були проведені нею у період з 25.01.2009 року по 25.11.2009 року. Таким чином, з пояснень позивача вбачається, що будівельні та ремонтно-оздоблювальні роботи в Квартирі на загальну суму 127032,00 грн., на факт проведення яких за власні кошти та власними силами вона посилається як на підставу визнання за нею права власності на 1/2 частину Квартири, були проведені у період часу, коли відповідач перебував в іншому зареєстрованому шлюбі. За таких обставин у суду відсутні підстави застосовувати до виниклих між сторонами правовідносин положення ст. 62, 74 СК України, ст. 368 ЦК України щодо визнання Квартири спільної сумісною власністю позивача та відповідача. Крім того, як вбачається з вказаних вище положень законодавства, належним способом захисту порушеного права згідно вказаних норм є вимога про визнання права спільної сумісної власності членів сім'ї на відповідне майно, а не вимога про визнання права спільної часткової власності. Між тим позивачем не заявлялась вимога щодо визнання Квартири об'єктом права спільної сумісної власності її та відповідача. Сам по собі факт проведення позивачем за власні кошти та власними силами в Квартирі відповідача будівельних та ремонтно-оздоблювальних робіт на загальну суму 127032,00 грн., на який вона посилається як на підставу позовних вимог, не може бути підставою для визнання за нею права спільної часткової власності на Квартиру з огляду на наступне. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як вбачається з правових позицій, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Таке ж право за цих умов належить членам сім'ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст.156 ЖК обов'язок. Позивачем всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були досягнуті домовленості щодо набуття позивачем права власності на 1/2 частину Квартири внаслідок її участі в проведенні ремонту зазначеної Квартири. Оцінюючи доводи позивача відносно того, що її право здійснювати ремонт в Квартирі було прямо передбачено довіреністю, посвідченою 15.09.2009 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 3843 (том 1, а.с. 10-11), а також довіреністю, посвідченою 14.09.2009 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 473 (том 2, а.с. 1), суд керується наступним. Як вбачається з умов вказаних довіреностей, відповідач дійсно уповноважував позивача керувати його нерухомим та рухомим майном, продати спірну Квартиру за ціну та на умовах на свій розсуд, а також проводити ремонтні роботи та укладати усі дозволені законом правочини, пов'язані в проведенням ремонтних робіт в Квартирі. Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Таким чином, видавши позивачу довіреність на право здійснювати ремонти в його Квартирі та укладати усі дозволені законом правочини, пов'язані з проведенням ремонтних робіт, відповідач реалізував свої права власника Квартири, передбачені ч. 2 ст. 383 ЦК України. При цьому права та обов'язки, що виникли у зв'язку з реалізацією позивачем повноважень щодо ремонту Квартири, наданих їй згідно довіреності, виникли згідно ст. 239 ЦК України саме у відповідача, а не у його представника, яким є позивач. Доводи позивача відносно того, що вартість квартири було збільшено на 64165,67 грн. за рахунок вартості вказаних вище меблів, інструменту, предметів декору, побутової техніки та електроніки, сантехніки, окремих матеріалів для ремонту, судом не приймаються до уваги, оскільки всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не доведено, що вказані предмети є складовими частинами квартири, які не можуть бути відокремлені від неї без її пошкодження або істотного знецінення. Доводи позивача відносно того, що вартість спірної квартири було збільшено на суму комунальних платежів в розмірі 9004,99 грн., судом не приймаються до уваги, оскільки суперечать положенням чинного законодавства України. За таких обставин відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної Квартири. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 9004,99 грн. в якості компенсації витрат по сплаті комунальних платежів, суд керується наступним. Позивачем надано суду квитанції щодо сплати послуг Харківської філії ВАТ "Укртелеком", житлово-комунальних послуг за адресою Квартири на загальну суму 9004,99 грн. (том 1, а.с. 16-25). При цьому позивачем було зазначено, що вказані послуги сплачувались нею за її особисті кошти, а також що на відповідних квитанціях по сплаті за житлово-комунальні послуги міститься її підпис, що підтверджується в тому числі візуальною схожістю підписів на квитанціях із підписом в її паспорті, а також в позовній заяві. В судовому засіданні представником відповідача не заперечувалось, що вказані квитанції підписані не відповідачем, а іншою особою. Клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи для спростування доводів позивача відносно того, що на квитанціях міститься саме її підпис, представником відповідача заявлено не було. Крім того, факт сплати позивачем комунальних послуг за Квартиру також був підтверджений свідками [PERSON], [PERSON] За таких обставин суд вважає доведеним, що квитанції на загальну суму 9004,99 грн. сплачені саме позивачем. Згідно ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартплати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за комунальні послуги в квартирі, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 156 ЖК УРСР повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною другою ст. 64 ЖК УРСР передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Судом встановлено, що позивач та відповідач разом проживали в Квартирі в період часу з 01.11.2008 року по 24.12.2011 року. За таких обставин сторони вдвох були споживачами відповідних житлово-комунальних послуг та нарівні несуть обов'язки щодо їх сплати. Враховуючи наведене, суд частково задовольняє позовні вимоги в частині відшкодування витрат по сплаті житлово-комунальних послуг та стягує з відповідача на користь позивача 1/2 частину понесених останньою витрат по сплаті вказаних послуг, в розмірі 4502,50 грн. Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 14700,00 грн. в якості компенсації вартості особистих речей останньої, суд керується наступним. Як вбачається з положень ст. 387 ЦК України, а також правових позицій, викладених в п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", належним способом захисту прав власника, майно якого знаходиться у чужому незаконному володінні, є пред'явлення віндикаційного позову про витребування майна із чужого незаконного володіння. Між тим позивачем вказані вимоги заявлені не були. Крім того, всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України доказів того, що перелічене позивачем майно на загальну суму 14700,00 грн. було залишено в Квартирі відповідача, а також втрачено чи знищено останнім, суду надано не було. Також, як було зазначено позивачем в ході судового розгляду, у неї відсутні докази, що підтверджують вартість вказаних вище особистих речей. За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування вартості особистих речей позивача. Враховуючи наведене вище, суд частково задовольняє позовні вимоги та встановлює факт проживання позивача та відповідача однією сім'єю без шлюбу з 18.03.2010 року по 24.12.2011 року, а також стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 4502,50 грн. Судом задоволено позовні вимоги немайнового характеру, а також позовні вимоги майнового характеру в розмірі 4502,50 грн.. За таких обставин суд у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати в розмірі судового збору за вимоги немайнового характеру та мінімального розміру судового збору за вимоги майнового характеру, що діяв на момент звернення до суду з позовом в 2012 році, в загальному розмірі 321,90 грн.

Outcome: partial