Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Представник Територіального медичного об'єднання "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку відносно [PERSON], [INFO], яку 19.11.2014 року було госпіталізовано до ТМО "Психіатрія" з підстав: агресивних висловлювань та тенденції по відношенню до оточуючих, обумовлених хронічним психічним розладом. В судовому засіданні представник заявника Сербіна С.С. підтримала заяву. Пояснила, що 19.11.2014 року швидкою допомогою за направленням ПНД №1 було госпіталізовано [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], яка відмовлялась від лікування, при цьому билася, кусалася, нецензурно лаялась, не орієнтувалась у просторі та не усвідомлювала значення своїх дій, тобто була доставлена в стані психомоторного збудження. На даний момент знаходиться у відділенні № 18, з діагнозом - деменція судинного ґенезу. Оскільки виписка останньої може являти собою небезпеку для оточуючих та близьких людей та в зв'язку з відмовою її від проходження лікування на загальних підставах, враховуючи агресивні тенденції та висловлювання до оточуючих, нездатність самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, просила суд задовольнити її заяву. Як пояснила лікар-психіатр, [PERSON], не була доставлено у судове засідання у зв'язку з буйною поведінкою, яка становить загрозу для оточуючих. Завідуюча відділенням № 18 ТМО «Психіатрія» Аншукова Н.М. заяву підтримала, просила призначити госпіталізацію строком на один місяць. Прокурор Іванова О.П. заяву підтримала, з підстав наведених в ній. Заінтересована особа [PERSON] просила задовольнити заяву ТМО «Психіатрія» про госпіталізацію [PERSON]. у примусовому порядку. Зазначила, що за останні півроку має місце неадекватна поведінка, агресивна поведінка по відношенню до оточуючих та відносно себе (лякає сусідів, дітей, проявляється суїцидальна поведінка). Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Вислухавши пояснення представника ТМО "Психіатрія", прокурора, [PERSON], дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні згідно виписки з історії хвороби №7329 [PERSON]. страждає психічним захворюванням з діагнозом - деменція судинного ґенезу з комфабуляторною сплутанністю (F-01.8), супутній - атеросклеротичний кардіосклероз, агресивна поведінка, психомоторне збудження, добровільно лікуватись не бажає. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] відмовилась проходити лікування на загальних підставах, заперечуючи проти проведення курсу лікування з метою покращення її стану. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] наявне психомоторне збудження та елементи соціальної та власної небезпечності, неадекватність поведінки, наявність реальних намірів вчинення дій, які становлять безпосередньо небезпеку для оточуючих та для неї самої, відсутність критики до свого стану, відмова від добровільного лікування, у зв'язку з чим остання може бути небезпечною для оточуючих у випадку її виписки, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вищезазначеної заяви. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved