Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Лошкарівської сільської ради Нікопольського району про визнання права власності посилаючись на такі обставини. У 1982 році їй, як працівнику колгоспу «За мир» надали житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. В тому ж році вона зареєструвалась за адресою знаходження свого житлового будинку. На протязі всього цього періоду вона безперешкодно володіє своїм будинком, доглядає за його технічним станом, сплачує всі комунальні платежі. 06.02.1993 року Колгосп «За мир» перейменовано у КСП «За мир». Правонаступником КСП «За мир» стало ПП «ДА-ЛВ». У 2013 році ПП «ДА-ЛВ» ліквідовано. 23.07.2008 року ПП «ДА-ЛВ» видало позивачу довідку, що у 1995 році нею була здійснена виплата коштів за житловий будинок і вказане ПП дає дозвіл на отримання свідоцтва про право власності на будинок. У 2011 році вона звернулась у КП „НМБТІ" з приводу виготовлення технічного паспорту. Фахівці КП „НМБТІ" зробили технічний паспорт на будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], але переоформити право власності не можливо тому, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, їй було запропоновано звернутися до суду. Просить суд, визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна… Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В судовому засіданні встановлено, що у 1982 році [PERSON], як працівнику колгоспу „За мир", надали житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. В 1987 році вона зареєструвалась за адресою знаходження свого житлового будинку (а.с.4,6). 06.02.1993 року Колгосп «За мир» перейменовано у КСП «За мир». Правонаступником КСП «За мир» стало ПП «ДА-ЛВ». У 2013 році ПП «ДА-ЛВ» ліквідовано (а.с.7). 23.07.2008 року ПП «ДА-ЛВ» видало позивачу довідку, що у 1995 році позивачем була здійснена виплата коштів за житловий будинок і вказане ПП дає дозвіл на отримання свідоцтва про право власності на будинок (а.с.6). Позивач, вважала себе власником будинку в якому мешкала бо сплатила повну його вартість, стежила за його технічним станом, сплачувала всі необхідні комунальні платежі. Вже у 2011 році вона звернулась у КП „НМБТІ" з приводу виготовлення технічного паспорту. Фахівці КП „НМБТІ" зробили технічний паспорт на будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] але переоформити право власності не можливо тому, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, їй було запропоновано звернутися до суду (а.с.8-9). Відповідно до Закону "Про власніть", який діяв на той час, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, колгоспу, який повністю вніс" свій внесок за квартиру, будинок, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved