Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Токмацької міської ради Запорізької області про визнання в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] після смерті її матері - [PERSON] відкрилась спадщина в вигляді: житлового будинку по [ADDRESS]. Однак, за життя мати не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на даний житловий будинок. Після смерті матері позивачка прийняла спадщину, звернувшись в шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та почала нею володіти, проживала за вказаною адресою разом з батьком - [PERSON], який помер [INFO]. При зверненні до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину вказаного будинку позивачка отримала відмову з тих підстав, що вказаний будинок згідно даних КП «Абрис» (орган БТІ) не обліковується за померлою матір'ю. Тому просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити її позовну заяву з підстав, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] суду пояснила, що позивач вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що за життя мати позивача не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок. Представник відповідача в судове засідання не заявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.11.1955 року, актовий запис 436, та свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 19.08.1978 року, актовий запис № 217, [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 06.04.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Токмака Запорізької області, актовий запис 178. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 26.06.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Токмака Запорізької області, актовий запис № 318. Зборами уповноважених колгоспників колгоспу «Родина» Токмацького району Запорізької області від 21.03.1957 року [PERSON] було виділено земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,24 га для будівництва житлового будинку. Згідно відповіді на запит від 19.12.2013 року № 01-01-04/2895, наданої начальником відділу Держземагентства у Токмацькому районі Запорізької області, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] у власність не надавалась. Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 294 від 06.12.2013 року [PERSON] та [PERSON] проживали по [ADDRESS] з 1957 року по день своєї смерті. Позивачка проживала по [ADDRESS] з 1957 року по 04.12.2013 року та здійснювала догляд за батьками, що підтверджується довідкою № 292 від 04.12.2013 року голови квартального комітету мікрорайону «Центральний» м. Токмака Запорізької області. Підтвердженням будівництва та в подальшому експлуатації житлового будинку по [ADDRESS] є домова книга для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS]. Отже, [PERSON] та [PERSON] збудували житловий будинок на відведеній їм для цих потреб земельній ділянці по [ADDRESS], однак, не зареєстрували право власності у відповідності до діючого на той час законодавства. Згідно технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок по [ADDRESS] житловий будинок має загальну площу 96,8 кв. м, з яких житлова площа складає 28,8 кв. м. За вказаною адресою знаходяться А - житловий будинок, а - веранда, В - сарай, Д - сарай, П - льох, Г - вбиральня, І - огорожа, ІІ - ворота. Згідно ст.120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст.112 цього кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок та ін. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування (постанова втратила чинність на підставі Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року) правила ст.563 Цивільного кодексу України про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося) відкривається після смерті кожного з колишніх його членів (у редакції Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року №13). Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15): положення ст.ст.17,18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Таким чином, вбачається, що відповідно до ст. ст. 17, 18 Закону "Про власність" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За змістом ст.ст. 120,121 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Користування і розпорядження майном здійснюється за згодою всіх членів двору. Станом на час відкриття спадщини після смерті голови двору [PERSON] питання прийняття спадщини було врегульовано статтями 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Статтею 549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття, спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки №117 від 29 березня 1992 року, наданої головою колгоспу «Родина» Пуйда І.І., [PERSON] дійсно є головою колгоспного двору в [ADDRESS]. Згідно довідки №167 від 05 серпня 2014 року, виданої головою квартального комітету мікрорайону «Ріжок», відповідно до відомостей погосподарської книги власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] була [PERSON], яка померла [INFO] Згідно висновку звіту про незалежну оцінку нерухомого майна ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS], станом на 16.07.2014 року складає 53000,00 грн. На час будівництва будинку (1957 рік) державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 року за № 157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". На час возведення спірного жилого будинку діюче на той час законодавство в тому числі і цивільний кодекс УРСР , який введено в дію з 1 лютого 1923 року не вимагало обов'язкової реєстрації права власності. Дана позиція висвітлена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в [PERSON] та [PERSON] виникло право власності на збудований ними житловий будинок по [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції яка діяла на час смерті [PERSON] та [PERSON]), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. [PERSON] в межах шестимісячного строку звернулась із заявою про прийняття спадщини до Токмацької державної нотаріальної контори, що підтверджується відповіддю на запит Токмацького районного суду від 15.08.2014 р. № 916/02-14 в.о. завідувача Токмацької державної нотаріальної контори Зиріної Є.О., відповідно до якої після смерті померлої [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справу № 343/94 за заявою [PERSON] 27 грудня 1996 року позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складалась з грошової компенсації, а спадкова справа закрита. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки будинок [ADDRESS] за померлою не обліковується, тобто спадкодавець за життя не отримала правовстановлюючих документів. Позивачка в силу ст. 529 ЦК УРСР (в редакції яка діяла на час смерті [PERSON] та [PERSON]) є єдиною спадкоємницею першої черги спадщини, яка відкрилась після смерті її батьків. Позивачка проживала по [ADDRESS] до дня смерті батьків та після цього, опікувалася будинком. Це підтверджуються довідкою № 292 від 04.12.2013 року голови квартального комітету мікрорайону «Центральний» м. Токмака Запорізької області та показами свідків [PERSON] та [PERSON] Судом також береться до уваги позиція відповідача по справі - Токмацької міської ради, яка проти задоволення позову не заперечує та визнає за позивачкою права на вказаний будинок.

Outcome: approved