Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з ДП "Миколаївський суднобудівний завод" на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 62 196,10 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 154 217,28 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням терміну виплати у розмірі 22 980,07 грн. У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з ДП "Миколаївський суднобудівний завод" на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 62 196,10 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 60547,20 грн. При цьому, позивач просила про розгляд справи її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заперечення проти позову, в яких не заперечував проти стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 62 196,10 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 60547,20 грн., у задоволенні інших позовних вимог просив відмовити. Відповідно до ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Обставини справи встановлені судом. Згідно з наказом №94-к від 10.04.1986 року [PERSON] прийнято на роботу до ДП «Суднобудівний завод ім. 61 Комунара» на посаду техніка. Відповідно до Наказу № 46-к від 01.03.2016 р. [PERSON] звільнено посади провідного інженера планово-економічного відділу Державного підприємства «Суднобудівний завод ім.61 комунара» по п.4 ст.40 КЗпП України, за прогули без поважних причин. Згідно довідки від 13.12.2017 року №681, сума заборгованості по заробітній платі ДП «Миколаївський суднобудівний завод» перед [PERSON] з листопада 2014 року по травень 2016 року становить 62196,10 грн. Відповідно дост. 21 Закону України "Про оплат праці" працівник має право на оплату своєї праці на підставі укладеного трудового. Згідност. 97 КЗпП Українита ст.ст.15,24 Закону України "Про оплат праці" своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їхньої черговості. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 62196,10 грн. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Визначаючи розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку із позивачем, суд враховує, що позивач був звільнений 01.03.2016 року. При цьому, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.09.2017 року стягнуто з ДП "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2016 року по 21.03.2017 року у розмірі 94382,40 грн. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За такого, розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку із позивачем має обчислюватися з 22.03.2017 року по 24.11.2017 року. Здійснення розрахунків середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Аналогічна позиція щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-195цс134. Як вбачається із довідки від 13.12.2017 року №682, наданої ДП "Миколаївський суднобудівний завод", на день звільнення середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 356,16 грн. Затримка розрахунку відповідача перед позивачем за період з 22.03.2017 року по 24.11.2017 року складає 170 робочі дня. Отже, 170 робочих дні затримки слід помножити на 356,16 грн. середньоденної заробітної плати позивача, що складає 60547,20 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку. За такого, з відповідача на корить позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 60547,20 грн. (без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд враховує що позов задоволено і позивач був звільнений від сплати судового збору, а отже з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у сумі 1600,00 грн . На підставі викладеного,

Outcome: approved