Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення з останнього аліментів із 350 грн., що були встановлені рішенням Жовтоводського міськсуду від 10.08.2009 року, до 600 грн. щомісячно на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що коштів, що їх сплачує відповідач на утримання сина, в даний час уже недостатньо для забезпечення потреб останнього. Крім того, позивачка просить стягнути 6300 грн. заборгованості, що виникла в процесі виконання рішення Жовтоводського міського суду від 10.08.2009 року. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Ст.180 Сімейного Кодексу України передбачає, що обоє батьків зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 80, 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідноп. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно рішення Жовтоводського міськсуду від 10.08.2009 року з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у твердій грошовій сумі - 350 грн. щомісячно. В обгрунтування своєї вимоги позивачка посилається на те, що встановлений раніше рішенням суду розмір аліментних платежів на даний час є несправедливим, так як не забезпечує мінімальні потреби дитини, з чим суд погоджується. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" та ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становив 1286 грн., а з 01.09.2015 року - 1455 грн., тобто зріс з дня винесення попереднього судового рішення, зважаючи на інфляційні процеси в державі та значне подорожчання продуктів та товарів, необхідних для мінімального забезпечення потреб дитини, а так як кожен із батьків зобов"язаний приймати участь у матеріальному утриманні своєї дитини, маючи щодо неї рівні права та обов"язки, вказаний позивачкою розмір стягнення у 600 грн. щомісячних аліментних платежів є достатньо обгрунтований і відповідає принципу справедливості (стягнення аліментів у збільшеному розмірі підлягає із 14.10.2014 року, тобто з дня подачі даного позову). При цьому суд враховує, що відповідач є працездатним, має відповідні доходи для забезпечення своїх щоденних потреб, не подав суду будь-яких доказів щодо неможливості за станом здоров"я чи з інших поважних причин надавати допомогу на утримання сина у вказаному позивачкою розмірі. Водночас, позивачкою заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача 6300 грн. заборгованості за рішенням Жовтоводського міськсуду від 10.08.2009 року, але вимоги позивачки в цій частині задоволенню не підлягають. При цьому суд виходить із того, що порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір, але такий спір наразі відсутній, виходячи із змісту позовної заяви, а при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" на підставі уже винесеного рішення Жовтоводського міськсуду від 10.08.2009 року і повторному стягненню нарахована сума боргу по аліментам наразі не підлягає. З огляду на задоволення позову, з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial