Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

В квітні 2019 року товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" (далі ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ") звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що відповідач є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що [PERSON] оплату за надану послугу з газопостачання здійснювала несвоєчасно, позивач просить суд стягнути з неї заборгованість, яка утворилась станом на 31 січня 2019 року, в сумі 3977,71 грн. В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з`явилися. Представник позивача подала до суду клопотання про підтримання позову та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] являється побутовим споживачем природного газу, який постачався за адресою : [ADDRESS] . Відповідач своїми діями підтвердила приєднання до умов публічного договору постачання газу, а саме: здійснювала часткову оплату за послуги споживання природного газу та відкрила особовий рахунок [NUMBER] , що підтверджується витягом фінансового стану особового рахунку [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно із довідкою-розрахунком, доданим позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідача за спожитий природний газ станом на 1 лютого 2018 року становить 3977,71 грн. Станом на 20 квітня 2018 року послуги з постачання природного газу [PERSON] припинено у зв"язку із заборгованістю по оплаті . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон) та Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Статтею 162 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання споживачем. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 10.10.2012 року у справі № 6-110цс12, від 25.11.2014 року у справі № 3-184гс14 При цьому також враховується позиція Верховного Суду України, яка висловлена у постанові від 30.10.2013 по справі № 6-59цс1, згідно якої споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Згідно пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора газорозподільних систем та /або документально підтвердження споживання природного газу. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідачем доводи позивача щодо наявності заборгованості за спожитий природній газ не спростовані, а тому майнові права ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] суми вказаної заборгованості станом на 1 лютого 2018 року в розмірі 3977,71 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved