Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькгаз» в якому просив суд: визнати незаконними дії ПАТ "Хмельницькгаз" щодо складання акту про порушення №680 від 25.07.2016 року щодо [PERSON]; скасувати протокол №3 засідання комісії з розгляду актів про порушення оператором ГРМ (ПАТ "Хмельницькгаз") від 21.09.2016 року щодо задоволення акту про порушення №680 від 25.07.2016 року в повному обсязі; зобов'язати ПАТ "Хмельницькгаз" провести перерахунок заборгованості [PERSON], особистий рахунок [NUMBER], яка виникла внаслідок прийняття комісією ПАТ "Хмельницькгаз" рішення проводити нарахування фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовим споживачам за відповідний календарний місяць за граничними об'ємами споживання природного газу для населення в разі наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання 9,8 м. куб на одну людину в місяць. В обґрунтування своїх вимог позивач з урахуванням уточнень вказав, що він проживає із своєю сім'єю у квартирі №58 багатоквартирного житлового будинку №209, що по вул. Проскурівського Підпілля у м.Хмельницькому, який підключений до газової мережі ПАТ "Хмельницькгаз", та на підставі його заяви-приєднання до договору розподілу природного газу від 01.03.2016 року йому присвоєно абонентський рахунок [NUMBER]. Він отримав по пошті акт в якому вказується, що він не допустив працівників відповідача для встановлення загальнобудинкового лічильника газу на багатоквартирний житловий будинок №209, що по вул.Проскурівського підпілля у м.Хмельницькому. В акті було зазначено про: порушення Кодексу газорозподільних систем: абз. 7, п.3, Глава 4, Розділ ІХ - не допуск, відмова від встановлення загальнобудинкового лічильника за рахунок Оператора ГРМ (ПАТ "Хмельницькгаз") та що засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ "Хмельницькгаз" буде проводитись 21.09.2016 року о 9год. Викладене у вказаному акті він повністю не визнає та рахує, що ПАТ "Хмельницькгаз" в порушення його прав, як споживача комунальних послуг, без згоди всіх власників квартир у житловому будинку, нав'язує встановлення загальнобудинкового лічильника газу. Хоча ще в 2013 році мешканці будинку писали заяви в ПАТ "Хмельницькгаз" на встановлення безкоштовних індивідуальних лічильників газу у своїх власних квартирах. 19.07.2016 року була створена ініціативна група мешканців багатоквартирного будинку №209, яка зареєструвала заяву-звернення в ПАТ "Хмельницькгаз", в якій вони висловили відмову у встановлені загальнобудинкового лічильника газу. Балансоутримувачем вказаного будинку є житлово-експлуатаційна контора №1 в м.Хмельницький, яка надала дозвіл на встановлення загальнобудинкового лічильника без їх відома, хоча повинна була отримати їх згоду, як власників квартир. Цього ж 19.07.2016 року працівники ПАТ "Хмельницькгаз" без їхньої згоди намагались встановити загальнобудинковий лічильник газу, але мешканці будинку не допустили цього порушення Закону, хоча працівниками відповідача було складено акт про порушення. Статтями 2 та 3 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" вказано про необхідність встановлення індивідуальних приладів обліку (лічильників) природного газу на відповідній території, проте у вказаному законі не зазначено, що це повинний бути загальнобудинковий лічильник газу. Відповідно до додатку 10 Кодексу газорозподільних систем, комісією ПАТ "Хмельницькгаз" було прийнято рішення проводити нарахування фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовим споживачам за відповідний календарний місяць за граничними об'ємами споживання природного газу для населення в разі наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання 9,8 м. куб на одну людину в місяць, що було оформлено протоколом. У зв'язку з нарахуванням ПАТ "Хмельницьгаз" по 9,8 м. куб. людино-місяць, замість встановлених постановою КМУ - 4,4 м куб, йому та його сім'ї дуже дорого платити за спожитий природний газ, тому рахує вищевказані дії відповідача такими, що прямо порушують ст.21 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо: нав'язування умов одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами; порушення принципу рівності сторін договору; визначення належним чином ціни продукції. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зменшення позовних вимог, згідно якої просив зобов'язати ПАТ "Хмельницькгаз" провести перерахунок заборгованості [PERSON], особистий рахунок [NUMBER], яка виникла внаслідок прийняття комісією ПАТ "Хмельницькгаз" рішення проводити нарахування фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовим споживачам за відповідний календарний місяць за граничними об'ємами споживання природного газу для населення в разі наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання 9,8 м. куб на одну людину в місяць. Решту вимог просив залишити без розгляду. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечили проти їх задоволення, суду пояснили, що на виконання закону необхідно забезпечити кожний будинок приладами обліку газу. Оскільки, кошти на придбання індивідуальних лічильників обліку на даний час відсутні, здійснюється забезпечення будинків загальнобудинковими лічильниками. Працівниками підприємства 19.07.2016 року та 25.07.2016 року було заплановано здійснити монтаж загальнобудинкового лічильника газу за адресою: вул. Проскурівського Підпілля, 209 у м.Хмельницькому, але в зв'язку з відмовою та не допуском мешканцями до будинку, уповноваженими працівниками ПАТ "Хмельницькгаз" був складений акт про порушення. 19.07.2016 року мешканці вказаного будинку, також колективно звернулися з письмовою заявою до ПАТ "Хмельницьгаз", в якій висловили відмову від встановленням такого приладу обліку. У зв'язку з не допуском мешканців будинку та відмовою від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за рахунок Оператора ГРМ, відповідно до Додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем, комісією було прийнято рішення проводити нарахування, в т.ч. і позивачу, фактичного об'єму спожитого газу по побутовим споживачам за відповідний календарний місяць за граничними об'ємами споживання для населення в разі наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання 9,8 м. куб. на одну людину в місяць. Крім того, балансоутримувач не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. Отже, при виконанні службових обов'язків по встановленню загальнобудинкового вузла обліку газу працівники відповідача діяли на підставі та у спосіб визначений чинним законодавством України. Вислухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити враховуючи наступне. Судом встанолено, що позивач [PERSON] проживає у квартирі № 58 багатоквартирного будинку № 209 по вул. Проскурівського підпілля у м. Хмельницькому та являється споживачем природного газу, якому присвоєно абонентський рахунок № [NUMBER]. Мешканцями вказаного будинку природний газ використовується тільки для приготування їжі. Постачання природного газу у будинок, в якому проживає позивач, здійснює відповідач - ПАТ "Хмельницькгаз". 01.03.2016 року [PERSON] подав Оператору ГРМ (ПАТ "Хмельницькгаз") заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу. 19.07.2016 року та 25.07.2016 року працівниками відповідача було заплановано встановити загальнобудинковий вузол обліку газу у багатоквартирному будинку № 209 по вул. Проскурівського підпілля у м. Хмельницькому, проте мешканці вказаного будинку відмовились від встановлення загальнобудинкового лічильника природного газу, оскільки відповідач зобов'язаний забезпечити за власний рахунок кожну квартиру індивідуальним лічильником газу. 19.07.2016 року ініціативна група мешканців багатоквартирного будинку № 209 по вул. Проскурівського підпілля у м. Хмельницькому, в тому числі і позивач [PERSON], звернулась до відповідача ПАТ "Хмельницькгаз" із відповідною заявою щодо відмови від встановлення загальнобудинкового лічильника природного газу та на виконання ст.3 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" встановлення приладів обліку природного газу (лічильників) поквартирно. 25 липня 2016 року представники ПАТ "Хмельницькгаз" у присутності представника ЖЕКу№1 склали акт про встановлення порушення №680, а саме порушення абз. 7 пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем - недопуск, відмова від встановлення лічильника за рахунок Оператора ГРМ (ПАТ "Хмельницькгаз"), та в якому було вказано, що комісія ПАТ "Хмельницькгаз" з розгляду цього акта буде проводити засідання о 9.00год. 21.09.2016 року. Вказаний акт було отримано позивачем, про що він зазначає у своїй позовній заяві. 21 вересня 2016 року комісія ПАТ "Хмельницькгаз" розглянула акт про виявленні порушення №680 від 25.07.2016 року по будинку м.Хмельницький вул.Проскурівського підпілля,209. Комісією було підтримано, що порушення абз. 7 пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, а саме відмова від встановлення лічильника на будинку за рахунок Оператора ГРМ, передбачає, що фактичний об'єм споживчого природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеному у додатку 10 до цього Кодексу. Відповідно до додатку 10 Кодексу ГРС норма споживання збільшується до 9,8 м.куб. з приладами плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання. Комісія вирішила задовільнити вказаний акт в повному обсязі. Вказані обставини підтверджуються: актом про порушення №680 від 25.07.2016 року; протоколом №3 засідання комісії з розгляду актів про порушення оператором ГРМ від 21.09.2016 року; заявою ініціативної групи на ім'я голови правління ПАТ "Хмельницькгаз", голови НКРЕ України від 19.07.2016 року; заявою-приєднанням [PERSON] від 01.03.2016 року, а також вказані обставини в судовому засіданні визнані представником відповідача. В жовтні 2016 року і до 04.11.2016 року споживачу [PERSON] проводилось нарахування фактичного об'єму спожитого газу за відповідний календарний місяць за граничними об'ємами споживання для населення в разі наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання 9,8 м куб на одну людину в місяць, що в судовому засіданні визнано та не оспорювалось представниками відповідача, та підтверджується наданим фінансовим звітом. З якого також вбачається, що 04.11.2016 року позивачем було встановлено лічильник і як пояснили в судовому засіданні представники відповідача лічильник було встановлено за рахунок самого позивача. Відповідно до частини 1 ст.2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року;2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Згідно п.10 глави 2 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до\~Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Статтею 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. Тобто, отримання згоди окремого мешканця на встановлення загальнобудинкового приладу обліку, чиним законодавством України не передбачено. Крім того, відповідно до п.4 Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. N 620 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 р. N 46), можливість об'єднання споживачів в єдину групу для поліпшення ведення обліку природного газу визначається схемою газопостачання. Рішення про необхідність об'єднання споживачів в єдину групу приймає оператор газорозподільної системи. Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов'язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Таким чином, відповідач вправі встановити загальнобудинковий лічильник газу і закон не покладає на відповідача ПАТ «Хмельницькгаз» обов'язку невідкладного, безоплатного встановлення індивідуального газового лічильника у квартирі позивача. Частиною 1 ст.5 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що у разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року. Також Кодексом газорозподільних систем ( абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ) передбачено, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу\~(індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу\~(алокація)\~по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу. Додаток десять до Кодексу газорозподільних систем встановлює граничні норми споживання природного газу населенням: плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання 9,8 м куб. людино-місяць. Отже, відповідачем проведено нарахування позивачу у період з жовтня 2016 по 04.11.2016 року (дату встановлення позивачем в квартирі індивідуального приладу обліку) за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу газорозподільних систем, відповідно до вищевказаних норм чинного законодавства України, у звязку з відмовою позивача від встановлення загальнобудинкового приладу обліку за рахунок Оператора ГРМ. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як на підставу своїх позовних вимог, позивач [PERSON] посилається також і на Закон України « Про захист прав споживачів», разом з тим, судом не встановлено і позивачем не доведено порушення вказаних прав позивача з боку відповідача. Виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, суд вважає, що відповідач діяв у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та в межах повноважень, а тому відсутні підстави для задоволення позову, у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed