Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

19.06.2015 року ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.07.2007 року між ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії - Іллічівське міське відділення № 8126 ВАТ «Ощадбанк»та відповідачем [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 51. Відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 90 000,00 доларів США із строком остаточного повернення до 12.07.2017 року, сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних. У забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір № б/н від 12.07.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. за реєстровим № 10307, згідно якого Банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартира, загальною площею 112,9 кв.м, житловою площею 60,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач також вказує в позові, що у зв'язку із невиконанням [PERSON], умов кредитного договору виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 06.05.2015 року сума складає 102 386,80 доларів США та 694 879,70 гривень, з яких: - строковий основний борг - 27 000,00 доларів США; - прострочений основний борг - 54080,71 доларів США; - прострочені проценти - 21 306,09 доларів США; - пеня за прострочений основний борг з 06.05.2012 по 06.05.2015 - 484 298,07 гривень; - пеня за прострочені проценти з 06.05.2012 по 06.05.2015 - 143 258,26 гривень; - 3% річних від прострочених сум по основному боргу - 67 323,37 гривень. У зв'язку з вищевикладеним, позивач змушений був звернутись до суду з цим позовом та просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» за договором відновлювальної кредитної лінії № 51 від 12.07.2007 року у розмірі 102386,80 доларів США та 694879,70 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 112,9 кв.м, житловою площею 60,9 кв.м., що належить на праві приватної власності [PERSON] шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; - виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] із зняттям з реєстраційного обліку у Головному управлінні Державної міграційної служби України в Одеській області. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином та подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду спору не заперечував та просив його задовольнити за підстав, викладених в ньому. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду був повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідача за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2007 року між ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії - Іллічівське міське відділення № 8126 ВАТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 51 (а.с.21-23). Відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 90 000,00 доларів США із строком остаточного повернення до 12.07.2017 року, сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних. У забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір № б/н від 12.07.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. за реєстровим № 10307, згідно якого Банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартира, загальною площею 112,9 кв.м, житловою площею 60,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.18-20). У зв'язку із невиконанням [PERSON] умов кредитного договору виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 06.05.2015 року сума складає 102 386,80 доларів США та 694 879,70 гривень (а.с.10-17), з яких: - строковий основний борг - 27 000,00 доларів США; - прострочений основний борг - 54080,71 доларів США; - прострочені проценти - 21 306,09 доларів США; - пеня за прострочений основний борг з 06.05.2012 по 06.05.2015 - 484 298,07 гривень; - пеня за прострочені проценти з 06.05.2012 по 06.05.2015 - 143 258,26 гривень; - 3% річних від прострочених сум по основному боргу - 67 323,37 гривень. 30.01.2015 року відповідно до вимог законодавства Позивачем на адресу Відповідача було направлено письмову вимогу про виконання зобов'язання, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, вимогу про виселення мешканців (у зв'язку із зверненням стягнення) та вимогу іпотеко держателю (а.с.6-9). Однак вимоги Позивача не виконано. Законом України ''Про іпотеку", а саме: статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття Іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльності. Таким чином, існують всі підстави для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор мас право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою. Одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами Відповідно до ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст.33 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.36 ЗУ "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; Відповідно до ст.35 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержавтель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст.40 ЗУ "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Відповідно до ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Відповідно до п.43 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, суд ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Таким чином, суд вважає, що у зв'язку з порушенням Відповідачем умов кредитного договору, є підстави для задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання за Позивачем права власності на предмет іпотеки, припинення права власності Відповідача на предмет іпотеки та виселення Відповідача з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки На підставі викладеного,

Outcome: approved