Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

позивач ПАТ «БМ Банк» 26.01.2015 року звернулось в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 8 887,56 грн. та стягнення судових витрат. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 24.10.2013 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] було укладено договір № 329757-IS на відкриття та обслуговування карткового рахунку. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 4 142,00 грн. шляхом перерахування на платіжну карту терміном користування до 23.10.2015 р. Погашення заборгованості за кредитним договором за кожен поточний кредитний місяць здійснюється позичальником не пізніше ніж через 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця протягом строку дії кредитного ліміту. Клієнт зобов'язаний повернути 5 % від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду та сплатити всі нараховані проценти за користування кредитними коштами. Позивач свої зобов'язання за договором виконав. Станом на 12 січня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить: строкова заборгованість за кредитом - 2 339,36 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 1 773,44 грн., прострочені проценти - 848,29 грн., штрафні проценти - 484,04 грн., строкові проценти - 111,48 грн., комісія за несвоєчасну оплату більше 7 днів - 330,95 грн., комісія за несвоєчасну оплату більше 30 днів - 3 000,00 грн., що разом складає 8 887,56 грн. В судовому засіданні представник позивача Басик А.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на мотиви, зазначені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованим листом. Відомостей про причину його неявки немає. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 24.10.2013 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] було укладено договір № 329757-IS на відкриття та обслуговування карткового рахунку. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 4 142,00 грн. шляхом перерахування на платіжну карту терміном користування до 23.10.2015 р. Погашення заборгованості за кредитним договором за кожен поточний кредитний місяць здійснюється позичальником не пізніше ніж через 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця протягом строку дії кредитного ліміту. Клієнт зобов'язаний повернути 5 % від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду та сплатити всі нараховані проценти за користування кредитними коштами. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань, у встановлений договором строк не сплатив відсотків та передбачених договором платежів. В результаті цього утворилась заборгованість. Згідно наданого банком розрахунку станом на 12 січня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить: строкова заборгованість за кредитом - 2 339,36 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 1 773,44 грн., прострочені проценти - 848,29 грн., штрафні проценти - 484,04 грн., строкові проценти - 111,48 грн., комісія за несвоєчасну оплату більше 7 днів - 330,95 грн., комісія за несвоєчасну оплату більше 30 днів - 3 000,00 грн. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, у разі відсутності домовленості сторін - проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відтак, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення строкової заборгованості за кредитом в розмірі 2 339,36 грн. та простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 1773,44 грн. підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача прострочених процентів - 848,29 грн., штрафних процентів - 484,04 грн., строкових процентів - 111,48 грн. Щодо вимог про стягнення комісії за несвоєчасну оплату більше 7 днів - 330,95 грн. та комісії за несвоєчасну оплату більше 30 днів - 3 000,00 грн., то такі не підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: …5) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України N 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 норми Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року (N 1023-XII ) спрямовані на захист прав споживачів кредитних послуг та збалансування цих прав з іншими суспільними цінностями, що захищаються публічною владою. Тому їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Положення частин четвертої - одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачають такі права споживача, які за своїм змістом можливо реалізувати лише під час виконання договору споживчого кредиту. Зокрема, це право споживача не бути примушеним під час виконання кредитного договору сплачувати платежі, встановлені на незаконних засадах. Статею 1054 ЦК України, яка дає визначення зобов'язань за кредитним договором, обов'язком позичальника є повернути кредит та сплатити відсотки. Глава 71 ЦК України, яка регулює правовідносини позики, кредиту, банківського вкладу, не передбачає стягнення з позичальника в користь позикодавця (кредитодавця) комісій чи інших платежів за управління кредитом. Судом пропонувалося представнику позивача надати докази законності встановлення такої комісії у кредитному договорі. Однак доказів на підтвердження законності встановлення комісії суду не надано. Покликання представника позивача на п.12 Положення НБУ "Про кредитування", яким визначено право банків на визначеня комісійних винагород, не може бути підставою для висновку про законність нарахування комісійної винагороди за несвоєчасні оплату кредиту. Відтак, суд вважає, що комісія за несвоєчасну оплату встановлена на незаконних засадах. У задоволенні вимог банку про стягнення з відповідача такої комісії суд відмовляє. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки заборгованість відповідача перед Банком виникла внаслідок невиконання умов кредитного договору. У зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: partial