Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

18.02.2021 позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Софіївського районного суду з вказаним цивільним позовом до відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД», в обґрунтування якого вказала, що між нею та ПАТ «Дельта Банк» 25.09.2014 був укладений кредитний договір № 002-26701-250914 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] . Вказує, що 16 січня 2021 року листи - повідомлення від 24 грудня 2020 року, де було вказано, що відносно неї було відкрито виконавче провадження та винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди з яких вона дізналася, що 24 грудня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Романом Васильовичем відкрито виконавче провадження № 63994196 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем № 58335 від 05.10. 2020 року. 21 січня 2021 року, позивачем на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. було направлено листа з проханням вислати на її адресу копії виконавчого напису приватного нотаріуса № 58335 та копії заяви про примусове виконання рішення. 10 лютого 2021 року вона отримала від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. лист від 03.02. 2021 року та копії зазначених документів з яких їй стало відомо про виконавчий напис, зареєстрованого в реєстрі за № 58335, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 05 жовтня 2020 року, щодо стягнення з неї заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», в розмірі 19 170 гривень 01 копійка , який складається із суми заборгованості в сумі 18 670,01 гривень та оплати в розмірі 500.00 гривень за вчинення виконавчого напису. У виконавчому написі № 58335 від 5 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович зазначив, що строк платежу за Кредитним договором № 002-26701-250914 від 25.09.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Позивач вважає, що виконавчий напис № 58335 від 5 жовтня 2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», з відповідача [PERSON] не сплаченої в строк за Кредитним договором укладеним нею із ПАТ «Дельта Банк», в сумі 19 170,01 гривень. Вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, який передбачений положеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач наголошує, що нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом порушено вимоги закону щодо вчинення виконавчих написів, її було позбавлено можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності, що свідчить про спірність суми за договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис. Окрім цього, зазначила, що не була вчасно проінформована про наявність заборгованості, у зв`язку із цим позбавлена можливості оспорити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «АЛАНД". За таких обставин, позивачка просила визнати виконавчий напис нотаріуса №58335 від 05.10.2020 таким, що не підлягає виконанню. 22.02.2021 провадження по даній справі відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін . 22.02.2021 ухвалою витребувано у відповіача ТОВ «ФК «АЛАНД» копій документів, на підставі яких ним було вчинено оскаржуваний виконавчий напис. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, заяву про розгляд справи без її участі суду не надавала. Представник позивача - адвокат Мудраченко В. М. надав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач ТОВ «ФК «АЛАНД» в судові засідання явку свого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки представник суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Представник відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» на виконання ухвали про витребування доказів від 22.02.2021 року, надав пояснення, що пакет оригіналів документів, який було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі не має можливості надати, адже всі оригінали документів були надані в одному екземплярі нотаріусу. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р. В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов до суду не подавав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України,проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову за таких підстав Так, згідно ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 2, 3ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. було вчинено виконавчий напис №58335 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованість за кредитним договором №002-26701-250914 від 25.09.2014 , який був укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020) у розмірі 19170,01 грн. (а.с.13) Відповідно до копії виконавчого напису від 05.10.2020 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., звернено стягнення з [PERSON] яка є боржником за кредитним договором 002-26701-250914 від 25.09.2014, укладений між ПАТ «Дельта Банк» правонаступником якого є ТОВ «ФК «АЛАНД». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 р. Сума заборгованості складає 18 670,01 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 15 808,61 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2861,40 грн.. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати в розмірі 500,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 19170 грн 01 копійка. На підставі заяви відповідача ТОВ "ФК "АЛАНД" до приватного виконавця Клименко Р. В. про примусове виконання рішення постановою приватного виконавця від 21.12.2020 року було відкрито виконавче провадження за № 63994196. Постановою приватного виконавця Клименко Р. В. від 24.12.2020 року стягнуто з боржника [PERSON] суму основної винагороди у сумі 1917,00 грн. Постановою приватного виконавця Клименко Р. В. від 24.12.2020 року стягнуто з боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 669,00 грн. Матеріалів виконавчого напису, які витребовувались судом, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. суду не надано. Відповідно до свідоцтва про шлюб вбачається, що позивач [PERSON] 22.04.2016 року уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Так, позивач, обґрунтовуючи зміст позовних вимог, зазначає, що приватним нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису не було перевірено безспірність вимог. Крім того, зазначає, що на адресу позивача не надходило будь-яких листів чи інших документів про наявну заборгованість від банку чи від ТОВ «ФК «АЛАНД». Положеннями ст. 18 ЦК Українипередбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1ст. 1 вказаного Закону, нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат»та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвяченаГлава 14 Закону «Про нотаріат»та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зістаттею 87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат»захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року, справа № 6-887цс 17 та у постанові Верховного суду від 23 січня 2018, справа № 61-154 св 18. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Згідно з положеннями ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП № 63994196 від 24.12.2020, останнє було відкрито на підставі заяви ТОВ «ФК «АЛАНД», до якої стягувачем додано кредитний договір №002-26701-250914, оскаржуваний виконавчий напис та квитанцію про сплату авансового внеску. Крім того, як зазначено вище, наявність безспірності вимоги згідно зі ст. 88 Закону України "Про нотаріат" пов`язано зі строком давності три роки з дня виникнення права вимоги. Підпунктом 3.4. Глави 16 ІІ розділу Порядку передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Між тим, третя особа без самостійних вимог, приватний нотаріус приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не виконав ухвалу суду від 22.02.2020 про витребування доказів та нотаріальну справу по виконавчому напису № 58335 від 05.10.2020 у встановлений до суду строк так і не надіслав та не повідомив про поважність причин не надання цих доказів. Не надання таких доказів позбавляє суд можливості перевірити документи, які були надані ТОВ «ФК «АЛАНД» нотаріусу для вчинення останнім спірного виконавчого напису на предмет їх відповідності вимогам вищезазначених нормативно-правових актів, а також надати оцінку самому виконавчому напису. Крім того, в п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень, - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відомості щодо надсилання відповідачем позивачу письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №002-26701-250914 від 25.09.2014 та вручення її позивачу відсутні. Відтак, відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримувала, свідчить про те, що вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості перед новим кредитором, можливості або оспорити вимоги ТОВ «ФК «АЛАНД» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, предявленої до стягнення. Крім того, в матеріалах справи також відсутні відомості щодо проінформованості позивача щодо правонаступника ТОВ «ФК «АЛАНД», оскільки останнім не доведено, що ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «АЛАНД» своєчасно та належним чином проінформував позивача про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно загальних засад цивільного судочинства саме особа, яка стверджує, що зобов`язання на її користь не виконано, повинна доводити факт невиконання такого зобов`язання в конкретних обсягах і в конкретні строки. Зважаючи на те, що саме відповідач посилається на обставину існування заборгованості в конкретному розмірі, саме він повинен довести вищевикладені обставини щодо видачі кредиту і в якому розміру та існування заборгованості і в якому розмірі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника власне до такого кредитора, а тому, такий виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, що не позбавляє кредитора права на звернення до суду за захистом свого порушеного права. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 908 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved