Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що 26.08.2011року він придбав автомобіль марки AUDI80, [NUMBER], № кузова [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] виданого МРЕВ м Краматорськ 20.04.2001р, у [PERSON], який отримав за цей автомобіль 24 000грн, про що власноручно написав розписку. У зв"язку з обмеженністю коштів він не мав можливості оплатити витрати пов"язані зі зняттям автомобіля з обліку в органах МРЕВ та постановкою на облік. Тому [PERSON] видав йому довіреність на право розпорядження автомобілем, посвідчену нотаріусом [PERSON] за № 4817 26 серпня 2011року. Таким чином був укладений договір купівлі продажу в письмовій формі, за яким він отримав усі складові права власності - володіння, користування та розпорядження автомобілем, а відповідач - грошові кошти у розмірі , що складає повну вартість товару. Він набув право власності на зазначений автомобіль, але як власник не зареєстрований в органах МРЕВ. Намагаючись зняти автомобіль з реєстраційного обліку для перереєстрації на своє ім"я, йому стало відомо, що постановою державного виконавця ВДВС від 07 листопада 2011року встановлене обтяження на належний йому автомобіль у вигляді оголошення розшуку втомобіля. Оголошений розшук та арешт перешкоджає йому користуватися автомобілем, оскільки на момент накладення арешту, автомобіль знаходився в його користуванні та розпорядженні, а в подальшому він збирався зняти його з обліку та зареєструвати на себе, а тому такий арешт порушує його права як власника цього автомобіля. Просить визнати за ним право власності на автомобіль; зобов"язати відділ державної виконавчої служби зняти арешт з автомобіля. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові. Просить визнати за ним право власності на автомобіль і зняти арешт з автомобіля. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, оскільки він фактично продав автомобіль, отримав за нього кошти і не заперечує щодо задоволення позову. Представник відповідача ВДВС Дружківського міського управління юстиції в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відділу. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], ВДВС Дружківського міського управління юстиції задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] уповноважив [PERSON] бути представниками з питань експлуатації (з правом керування),а при необхідності зняти з обліку та продати належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого 20.04.2001року Краматорським МРЕВ автомобіль марки AUDI80, [NUMBER], № кузова [NUMBER],1987року випуску (а.с.4). Відповідно до розписки [PERSON], він отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 24 000грн за продаж автомобіля марки АУДІ 80 , 1987року випуску, [NUMBER](а.с.3). Даний факт визнається [PERSON] в судовому засіданні. Судом встановлено, що 07 листопада 2011року старшим державним виконавцем державної виконавчої служби Дружківського міського управління юститції, Глущенком М.О. при примусовому виконанні наказу № 19/305 виданого 12.03.2010року господарським судом Донецької області про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ "Промінвестбанк", на підставі ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про оголошення розшуку автомобіля AUDI80, [NUMBER], № кузова [NUMBER],1987року випуску, який належить боржнику [PERSON] (а.с.5). Доказів, що даний автомобіль був арештований державним виконавцем суду не надано. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки AUDI80, [NUMBER], № кузова [NUMBER], є [PERSON] (а.с.6). Згідно ч. 1,2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 205, 207, п.3 ч.1 ст. 208, ст. 210 ЦК України договір купівлі -продажу транспортного засобу має бути вчинений у письмовій формі та підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно вимог ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30 червня 1993 року, державна реєстрація транспортних засобів здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Письмова форма договору купівлі -продажу автомобіля передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок(далі -Правила), згідно з п.2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. Відповідно до п.4 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно з п.44 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу. Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за [PERSON] Заява від [PERSON] про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався (а.с.6). Пунктом 43 Правил передбачено, якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України. До вчинення цих дій [PERSON] не мав права відчужувати спірний автомобіль, а позивач його придбавати. Відповідно до п. 7 Правил власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Відповідно до п. 8 Правил реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Суд вважає, що сторони не вжили жодних заходів щодо переоформлення автомобіля у порядку, визначеному Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів. Визнання позову відповідачем не має правового значення в даному випадку. Наявність у позивача доручення на автомобіль не може бути підставою для визнання права власності за позивачем. Відповідно до ст. 244 ЦК України на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно зі ст. ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності. Торгівля транспортними засобами здійснюється відповідно до Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 31 липня 2002 року №228, які були чинні на момент видачі довіреностей. Видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб. При таких обставинах , суд вважає, що не має підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на автомобіль. Оскільки в установленому законом порядку позивач не набув права власності на спірний автомобіль, у нього відсутнє право вимоги про виключення майна з -під арешту. Крім того, в судовому засіданні не доведено, що на спірний автомобіль взагалі накладено арешт держвиконавцем. Оголошення розшуку автомобіля, не свідчить про накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 57 закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999р (із змінами та доповненнями) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Тому і в цій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed