Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

01 квітня 2015 року позивач [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору страхування недійсним. В позовній заяві позивач зазначив, що 23 грудня 2014 року [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" було отримано повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду від громадянина [PERSON], який повідомив про те, що 22 грудня 2014 року о 18 годині 30 хвилин у м. Миколаєві на перехресті проспекту Леніна та вулиці Спортивної сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Рута, державний номерний знак ВЕ 4395ВІ, під керуванням [PERSON], та автомобіля Мазда, державний номерний знак 66684ХА, під керуванням [PERSON]. Під час дорожньо - транспортної пригоди у [PERSON] був наявний бланк поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/0574633, копію якого було надано [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" при написанні повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду від потерпілого. Отримавши вказану інформацію, позивачем було перевірено інформацію стосовно бланка полісу АІ/0574633 та було з'ясовано, що вказаний бланк поліса не було реалізовано [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" та який значиться чистим (незаповненим) та не використаним. Вказаний чистий бланк поліса серії АІ/0574633 23 квітня 2014 року було передано [PERSON], начальнику управління страхування в м. Одесі та Одеській області за актом передачі полісів № АГ00290. З часу передачі даного чистого бланку поліса [PERSON] не надходило жодної інформації про його реалізацію та не надходили грошові кошти, як сплата страхового платежу. 06 серпня 2014 року [PERSON] з додатковою відповідальністю страхова компанія "[PERSON] - Гарант" було здійснено публікацію оголошення про втрату бланку поліса АІ/0574633 в газеті Урядовий кур'єр (випуск № 141), а також було подано відповідну інформацію про втрату даного бланку поліса в Моторне (транспортне) страхове бюро України. Позивач вважає, що бланк поліса АІ/0574633 разом з його другим примірником було знайдено та підписано не уповноваженою на це невідомою особою, яка взагалі не має ніякого відношення до [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" та не має з нею ніяких трудових відносин. Позивач просить суд визнати поліс № АІ/0574633 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним, посилаючись як на підставу задоволення своїх вимог на ч.2, ч.3 ст.203 ЦК України, оскільки договір страхування був укладений особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності та у позивача не було волевиявлення на укладення цього договору страхування, так як ТДВ СК "Альфа-Гарант" навіть не планувало реалізовувати втрачений поліс, інформацію про недійсність та втрату якого було подано до Моторного (транспортного) страхового бюро України. В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" [PERSON] позов підтримала повністю, просить суд визнати поліс № АІ/0574633 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним. Суду пояснила, що страховий поліс № АІ/0574633 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було втрачено та ймовірно даний бланк полісу було знайдено і використано невідомими особами одразу після настання дорожньо - транспортної пригоди. Але даний страховий поліс № АІ/0574633 не набрав чинності у зв'язку з несплатою страхового платежу, оскільки відповідно до ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Представник позивача [PERSON] вказала на те, що договір страхування підлягає визнанню недійсним в зв'язку з відсутністю волі позивача на його укладення та укладенням договору страхування від імені позивача якоюсь фізичною чи юридичною особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що 07 травня 2014 року в м. Березівка Одеської області він уклав з уповноваженим представником [PERSON] з додатковою відповідальністю страховою компанією "[PERSON] - Гарант" договір страхування, оформленний полісом № АІ/0574633 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів до 06 травня 2015 року включно, при цьому ним було сплачено страховику 157 грн. 95 коп. страхового платежу, після чого представник страховика вручив йому другий примірник бланку полісу. 22 грудня 2014 року в нього було вчинено крадіжку автомобіля Мазда, державний номерний знак 66684ХА. Від працівників міліції йому стало відомо, що крадіжку його автомобіля вчинив [PERSON], під керуванням якого на його автомобілі було вчинено дорожньо-транспортну пригоду. У кримінальному провадженні ним було пред'явлено до підозрюваного [PERSON] позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Вважає, що страховий поліс № АІ/0574633 є дійсним, оскільки він сплатив страховий платіж. Представник відповідача [PERSON] вважає позов необгрунтованим та безпідставним, оскільки з наданого відповідачем суду оригіналу договору страхування вбачається, що він був укладений уповноваженим представником [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхової компанії "[PERSON] - Гарант", в якому узгоджені всі його умови, відповідно до п. 10. полісу № АІ/0574633 вбачається, що відповідач сплатив страховий платіж в сумі 157 грн. 95 коп. Даний договір підписаний агентом позивача та скріплений печаткою. Тому відсутні жодні підстави для визнання договору страхування недійсним. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07 травня 2014 року між сторонами було укладено договір страхування, оформлений полісом №АІ/0574633 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність, як володільця автомобіля МАЗДА 323, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з договором страхування [PERSON], як страхувальник, зобов'язався сплатити на користь [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" (страховика) страховий платіж взамін зобов'язання останнього протягом одного року відшкодовувати завдану третім особам шкоду під час дорожньо-транспортної пригоди, яка відбудеться за участю забезпеченого транспортного засобу МАЗДА 323, реєстраційний номер [NUMBER]. На підтвердження укладення договору страхування відповідачеві 07 травня 2014 року було видано поліс №АІ/0574633. 23 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" з повідомленням про дорожньо- транспортну пригоду, яка сталася 22 грудня 2014 р. о 18 годині 30 хвилин в м. Миколаєві на перехресті проспекту Леніна та вулиці Спортивної за участю автомобіля Мазда, реєстраційний 66684 ХА, під керуванням [PERSON], та транспортного засобу Рута 25 ПЕ, реєстраційний номер ВЕ 4395ВІ, під керуванням [PERSON] Звертаючись до суду з позовом про визнання договору страхування недійсним, позивач, як на підставу задоволення своїх вимог послався на те, що спірний договір не відповідає внутрішній волі позивача, був укладений особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності представника позивача, що бланк страхового полісу не був реалізований та страхувальником не було внесено страховий платіж. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування " від 07 березня 1996 року (з відповідними змінами) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В судовому засіданні встановлено, що 07 травня 2014 року між [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" та [PERSON] було укладено договір страхування, оформлений полісом № АІ/0574633 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - автомобіля MAZDA 323, державний номерний знак 66684ХА. На підтвердження факту укладення договору страхування відповідач надав суду оригінал полісу № АІ/0574633 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був досліджений в судовому засіданні, зі змісту якого вбачається, що сторони під час укладення договору страхування дійшли згоди з усіх істотних умов договору, даний договір містить необхідні реквізити, в тому числі підпис стахувальника і агента страховика та печатку страховика. Таким чином, наведне вище спростовує доводи позивача щодо фактичного неукладення договору страхування між сторонами. Відповідно до ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлене договором. Відповідно до ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1, ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з вимогами ч.2, ч.3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності та волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Суд вважає, що посилання позивача як на підставу задоволення своїх вимог на те, що спірний договір старахування від імені позивача був укладений якоюсь фізичною чи юридичною особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності представника позивача, є необгрун- тованим та спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до наказів генерального директора [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" [PERSON] № 49-п від 11 квітня 2013 року та № 60-п від 17.05.2013 року [PERSON] з 11 квітня 2013 року був прийнятий на роботу за сумісницвом, а з 17.05.2013 р. на постійну роботу на посаду начальника управління страхування в м.Одесі та Одеській області. Відповідно до наказу генерального директора [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" [PERSON] № 26 від 11.04.2013 р. [PERSON] було передано на підставі акта прийому-передачі від 11.04.2013 року печатку "Для договорів №44". За актом передачі полісів № АГ00290 від 23 квітня 2014 року [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" в особі завідувача господарством відділу забезпечення господарської діяльності Фінасового департаменту [PERSON] передало бланки полісів добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в кількості 800 штук, в тому числі бланк полісу АІ/0574633, - начальнику управління страхування в м.Одесі та Одеській області [PERSON] (а.с.30). Наказом генерального директора [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" [PERSON] № 85-п від 15.08.2014 р. [PERSON] було звільнено з посади начальника управління страхування в м.Одесі та Одеській області. Відповідно до акту прийому -передачі від 24 червня 2014 року [PERSON] передав, а директор з розвитку регіональної мережі [PERSON] прийняв круглу печатку "Для договорів №44". Із затвердженого 23.08.2011 р. генеральним директором [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія "[PERSON] - Гарант" [PERSON] Положення про Управління страхування в м.Одесі та Одеській області вбачається, що Управління здійснює заходи щодо розвитку мережі страхування у регіонах; залучення агентів із продажу страхових продуктів та здійснює контроль за діяльністю агентів; забезпечує в регіонах одержання товариством страхових платежів від страхувальників; забезпечує своєчасну сплату страхувальниками страхових платежів; здійснює супроводження укладених договорів страхування; здійснює контроль за повнотою, якістю та своєчасністю оформлення пакету документів, які надаються страхувальниками до [PERSON] щодо виплат страхового відшкодування. Враховуючи, що бланк полісу АІ/0574633 було передано за актом передачі полісів № АГ00290 від 23 квітня 2014 р. начальнику управління страхування в м.Одесі та Одеській області [PERSON], який на момент укладення спірного договору страхування перебував у трудових відносинах з позивачем та обіймав посаду начальника управління страхування в м.Одесі та Одеській області, і що відповідно до положення про Управління страхування в м. Одесі та Одеської області основним завданням та функцією Управління були організація та здійснення страхування в регіоні, та з врахуванням того, що на дату укладення договору страхування з [PERSON] (07.05.2014 р.) у начальника управління страхування в м.Одесі та Одеській області [PERSON] знаходилася кругла печатка "Для договорів №44", яка міститься на договорі страхування, та яка ним відповідно до акту прийому-передачі була передана лише 24 червня 2014 року директору з розвитку регіональної мережі [PERSON], тобто вже після укладення договору страхування, то суд дійшов висновку, що спірний договір страхування був укладений уповноваженою особою страховика, який мав необхідний обсяг цивільної дієздатності представника позивача. Посилання позивача на невідповідність договору страхування ч.3 ст.203 ЦК України також є необгрунтованим та безпідставним, оскільки з полісу № АІ/0574633 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що від імені страховика його підписано агентом. Строк його дії починається з 00 годин 00 хвилин 08.05.2014 року до 06.05.2015 року. Страховий платіж у розмірі 157 грн. 95 коп. сплачено 07.05.2014 року. Також вказано, що договір набирає чинності з початку зазначеного строку його дії, в примітці зазначено, що страхувальнику видано спеціальний знак АІ/0574633. Наведене свідчить про те, що сторонами в договорі страхування узгоджені усі істотні умови та містяться всі необхідні реквізити. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтетю 61 цього Кодексу. З урахування встановленого та відповідно до положень вказаних вище норм законодавства суд приходить до переконання, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження недійсності правочину, а тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягають компенсації понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed