Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] прохаючи стягнути майнову та моральну шкоду, заподіяну злочином, при цьому посилаючись на наступне. 20.12.2015 року сталася ДТП, внаслідок якої [PERSON], керуючи автомобілем Фольксваген Транспортер, д/н [NUMBER] здійснила наїзд на позивача [PERSON], заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження. 10.03.2016 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області винесено обвинувальний вирок, яким [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП, яка сталася та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. В зв"язку з отриманими травмами під час ДТП позивач був вимушений тривалий час лікуватися, тому прохав стягнути з відповідачки витрати, пов'язані з лікуванням в Мелітопольській міській лікарні в сумі 8579 гривень 20 копійок та в Нижньосірогозькій центральній районній лікарні в сумі 3547 гривень 56 копійок, що підтверджується відповідними квитанціями та фіскальними чеками; витрати, пов"язані з транспортуванням його з лікарні до місця проживання 09.02.2016 року, поїздками його дружини до лікарні в сумі 1330 гривень, що підтверджується фіскальними чеками з АЗС. Крім цього, у результаті ДТП та злочинних дій відповідачки [PERSON] зазнав моральної шкоди та моральних страждань, які полягали у сильному фізичному болю та стражданнях, вимушеному тривалому лікуванню, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки був змушений пересуватися на милицях, перебувати в спеціальному апараті, необхідності брати в борг кошти на лікування. Моральну шкоду оцінює в 120000 гривень. Також прохав стягнути на його користь 8268 гривень компенсації за шість місяців втрати працездатності, з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати за місяць та прохав відшкодувати вартість пошкодженого одягу внаслідок ДТП в сумі 2850 гривень, відшкодувати вартість стержневого пристрою на гомілку для фіксації правої травмованої ноги - 4002 гривні 48 копійок, витрати на придбання продуктів харчування та засобів особистої гігієни за час лікування у Мелітопольській міській лікарні в сумі 1996 гривень 21 копійки. Також прохав стягнути судові витрати, пов"язані з наданням йому правової допомоги адвокатом. Ухвалою суду від 03.06.2016 року по справі в якості співвідповідача залучено страхову компанію АТ "СГ "ТАС" (приватне). Під час судового розгляду позивач [PERSON] змінив позовні вимоги, прохаючи стягнути з відповідача [PERSON] 1996 гривень 21 копійку витрат на придбання продуктів харчування під час лікування у лікарні м. Мелітополь з 20.12.2015 року по 09.02.2016 року, 118000 гривень відшкодування моральної шкоди, 5000 гривень витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги. З співвідповідача страхової компанії АТ СГ "ТАС" (приватне) позивач прохав стягнути як страхове відшкодування - 3345 гривень 80 копійок витрат, пов"язаних з лікуванням за період лікування у Мелітопольській міській лікарні з 20.12.2015 року по 09.02.2016 року; витрати на оплату вартості стержневого пристрою на гомілку для фіксації правої травмованої ноги - 4002 гривні 48 копійок; 1330 гривень витрат на придбання бензину; 2850 гривень відшкодування вартості пошкодженого одягу внаслідок ДТП; 3247 гривень 56 копійок витрат, пов"язаних з лікуванням за період лікування у Нижньосірогозькій ЦРЛ; 8268 гривень компенсації за шість місяців втрати працездатності, з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати за місяць; 2000 гривень моральної шкоди та 2000 гривень витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги. Позивач зазначив, що 28.07.2016 року з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування звернувся до страхової компанії СТ "СГ"ТАС" (приватне), але страхове відшкодування не отримав. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] проти позову заперечили, зазначивши що [PERSON] дійсно визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, та вона в добровільному порядку відшкодовувала позивачу витрати, пов"язані з його лікуванням у лікарні м. Мелітополь з 20.12.2015 року по 09.02.2016 року, а саме, - купувала необхідні ліки в грудні 2015 року та оплатила вартість стержневого пристрою на гомілку для фіксації правої травмованої ноги. Потім всі фіскальні чеки про придбання ліків повернула позивачу на його прохання. Проти позовних вимог про відшкодування витрат, пов"язаних з придбанням продуктів харчування та засобів гігієни в сумі 1996 гривень 21 копійку заперечила, оскільки таке харчування не було посиленим чи додатковим, медичні призначення щодо необхідності посиленого чи дієтичного харчування позивача відсутні. Також заперечили і проти задоволення вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 118000 гривень, оскільки злочин вчинено з необережності та відповідач [PERSON] має скрутний матеріальний стан. Також заперечили і проти задоволення вимог про стягнення витрат, пов"язаних з отриманням правової допомоги, зазначаючи що такий розмір є значно завищеним. Співвідповідач АТ "СГ"ТАС" в судові засідання не з"являвся, належним чином повідомлявся про час судових засідань, надав до суду письмові заперечення на позов (а.с. 131-134), зазначивши що станом на 10.10.2016 року позивач не звертався до цієї страхової компанії за виплатою страхового відшкодування. Разом з тим, вивчивши документи, додані до позовної заяви, зазначає про визнання необхідності виплати позивачу страхового відшкодування, пов"язаного з лікуванням лише в сумі 1332 гривні 18 копійок та відшкодування моральної шкоди в сумі 5 % страхової виплати - 66 гривень 61 копійку. Проти задоволення вимог щодо відшкодування пошкодженого одягу в сумі 2850 гривень заперечив, зазначаючи що не проведена оцінка вартості такого одягу на дату ДТП, крім того, витрати на придбання бензину є непрямими збитками, тому відшкодуванню не підлягають. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснила що є співмешканкою позивача та доглядала його під час перебування в лікарні м. Мелітополь, купувала позивачу необхідні ліки та продукти харчування. Допитаний під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснив що обіймає посади головного лікаря, лікаря - хірурга Нижньосірогозької ЦРЛ. Позивач [PERSON] лікувався у хірургічному відділенні лікарні в лютому - березні 2016 року. Під час лікування останньому робили перев"язки, він отримував все необхідне лікування, за власний рахунок купував ліки та перев"язочний матеріал, засоби догляду. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.03.2016 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. (а.с. 3-4). З полісу № АІ / 4599039 слідує, що забезпечений транспортний засіб - Volkswagen Transporter, реєстраційний номер [NUMBER] в період з 25.03.2015 року до 24.03.2016 року, страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров"ю становить 100000 гривень, заподіяну майну - 50000 гривень. (а.с. 87). Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно ст. 23 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема : шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно з п. 4, 14, 15, 16 Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Під час судового розгляду сторонами визнано що відповідач [PERSON] в добровільному порядку під час лікування позивача в лікарні м. Мелітополь частково відшкодувала витрати на таке лікування, купуючи необхідні ліки (а.с. 15 - 28, 30), відповідно фіскальних чеків про придбання ліків - 20.12.2015 року на суму 579 гривень 31 копійку, 820 гривень 60 копійок, 16 гривень 50 копійок, 438 гривень 83 копійки, 31 гривня 50 копійок, 103 гривні 50 копійок, 8 гривень 60 копійок, 21.12.2015 року - 8 гривень 80 копійок, 22.12.2015 року - 226 гривень 36 копійок, 136 гривень 40 копійок, 25 гривень 35 копійок, 23.12.2015 року - 646 гривень 85 копійок, 43 гривні 50 копійок, 42 гривні 55 копійок, 607 гривень 90 копійок, 545 гривень 80 копійок, 100 гривень 50 копійок, 308 гривень 65 копійок, 162 гривні 50 копійок, 24.12.2015 року - 09 гривень 50 копійок, 04 гривні 25 копійок, 25.12.2015 року - 68 гривень 85 копійок, 26.12.2015 року - 212 гривень 15 копійок, 26.12.2015 року - 33 гривні 50 копійок, 27.12.2015 року - 28 гривень 25 копійок, 10 гривень 40 копійок, 29.12.2015 року - 65 гривень 50 копійок, - на загальну суму 5286 гривень 40 копійок. Також [PERSON] в добровільному порядку оплатила вартість стержневого пристрою на гомілку для фіксації правої ноги, в зв"язку з чим стягнення вказаної суми як страхового відшкодування заподіяної позивачу шкоди є необгрунтованим та таким що задоволенню не підлягає. Оскільки відповідач [PERSON] самостійно придбала необхідні ліки та медичний пристрій, відсутні підстави для стягнення цих сум з відповідача страхової компанії, як шкоди, пов"язаної з лікуванням потерпілого. В обгрунтування позовних вимог щодо відшкодування шкоди, пов"язаної з його лікуванням, позивачем надано наступні фіскальні чеки про придбання ним ліків за час лікування в лікарні м. Мелітополь (а.с. 31 - 44) - 29.12.2015 року - 9 гривень 50 копійок, 30.12.2015 року - 36 гривень 90 копійок, 01.01.2016 року - 34 гривні, 05.01.2016 року - 361 гривня 20 копійок, 06.01.2016 року - 59 гривень 50 копійок, 08.01.2016 року - 48 гривень 50 копійок, 10.01.2016 року - 09 гривень 50 копійок, 10 гривень 50 копійок, 11.01.2016 року - 53 гривні, 67 гривень 15 копійок, 23 гривні 50 копійок, 12.01.2016 року - 61 гривня 50 копійок, 13.01.2016 року - 34 гривні 50 копійок, 14.01.2016 року - 52 гривні 50 копійок, 15.01.2016 року - 09 гривень 50 копійок, 16.01.2016 року - 103 гривні 10 копійок, 18.01.2016 року - 115 гривень 35 копійок, 14 гривень 45 копійок, 19.01.2016 року - 09 гривень 30 копійок, 42 гривні 50 копійок, 20.01.2016 року - 39 гривень 75 копійок, 22.01.2016 року - 17 гривень 40 копійок, 143 гривні 25 копійок, 23.01.2016 року - 87 гривень 60 копійок, 24.01.2016 року - 50 гривень 60 копійок, 25.01.2016 року - 211 гривень 10 копійок, 76 гривень 20 копійок, 26.01.2016 року - 84 гривні 90 копійок, 36 гривень 90 копійок, 27.01.2016 року - 41 гривня 18 копійок, 28.01.2016 року - 90 гривень 10 копійок, 117 гривень 87 копійок, 29.01.2016 року - 35 гривень, 35 гривень 35 копійок, 30.01.2016 року - 63 гривні, 66 гривень 30 копійок, 31.01.2016 року - 99 гривень, 02.02.2016 року - 17 гривень 50 копійок, 40 гривень 30 копійок, 16 гривень 90 копійок, 43 гривні 20 копійок, 03.02.2016 року - 15 гривень, 09 гривень 50 копійок, 05.02.2016 року - 32 гривні 35 копійок, 14 гривень 50 копійок, 5 гривень 30 копійок, 08.02.2016 року - 235 гривень 35 копійок, 64 гривні 25 копійок, 111 гривень, 56 гривень 40 копійок, - на загальну суму 3113 гривень. Призначене позивачу лікування за час перебування його на лікуванні в лікарні м. Мелітополь зазначене у виписці з історії його хвороби № 12262, де також вказано, що хворому [PERSON] проводилися перев"язки, час перебування в лікарні з 20.12.2015 року по 09.02.2016 року. Призначені позивачу медичні препарати відповідають медичним препаратам, зазначеним у вищевказаних фіскальних чеках, за виключенням придбання мінеральної води за весь час лікування: 17 пляшок води "Моршинська" ємністю 1,5 л вартістю 9 грн 50 копійок за 1, 1 пляшки "Моршинська" вартістю 10 гривень 50 копійок, 6 пляшок води "Мирненська" по 9 грн кожна, 3 пляшки води "Мирненська" по 6 грн 80 копійок кожна, 1 пляшка води "Моршинська" 1,5 л вартістю 9 гривень та придбання медичного препарату амізону (вартістю 26 гривень 20 копійок), грипго (вартістю 17 гривень) 14.01.2016 року, придбання медичного препарату грипго (вартістю 8 гривень 50 копійок, амизону (вартістю 48 гривень 60 копійок), соку (вартістю 5 гривень 10 копійок) 16.01.2016 року, медичного препарату грипго вартістю 9 гривень та туалетного папіру вартістю 2 гривні 60 копійок 26.01.2016 року, туалетного папіру вартістю 4 гривні 18.01.2016 року. Також суд не враховує фіскальні чеки на придбання троксевазину гель та капсули на суму 143 гривні 25 копійок, придбаний 22.01.2016 року, оскільки такий медичний препарат відсутній у лікарському призначенні, відповідно до виписки з історії хвороби. Крім того, суд не враховує як заподіяну позивачу шкоду, належну до відшкодування придбання медичних препаратів 06.01.2016 року (а.с.34) аміцитрон на суму 31 гривня 50 копійок, вологих серветок вартістю 24 гривні, двох пакетів вартістю 20 копійок кожний, фармацитрону на суму 31 гривня 50 копійок, 19.01.2016 року - придбання назоспрею вартістю 28 гривень 50 копійок та шлункового препарату вартістю 6 гривень, придбання 31.01.2016 року декасану вартістю 63 гривні, придбання 08.02.2016 року - стрепсілс з медом вартістю 52 гривні, ремантадін вартістю 9 гривень, амізон в таблетках вартістю 31 гривня, оскільки всі такі препарати не призначалися позивачу відповідно виписки з історії хвороби. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність зменшення суми відшкодування витрат на лікування за час перебування в лікарні м. Мелітополь, стягнення 2146 гривень такого відшкодування. Відповідно висновку судово - медичної експертизи № 299 від 20.09.2016 року, рубці лівого стегна і лівої сідничної ділянки є наслідком загоєння медичних розрізів під час операцій 25.01.2016 року - дренування гематоми (сероми) ПХВ трубками і 15.02.2016 року - розтин дренування флегмони лівого стегна. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів 20.12.2015 року, можливо внаслвдок наїзду транспортного засобу (мікроавтобуса) на потерпілого [PERSON] (а.с.129 -130). Відповідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 417 (а.с.50), [PERSON] перебував на лікуванні в Нижньосірогозькій ЦРЛ з 15.02.2016 року по 11.03.2016 року, у виписці зазначені призначені під час лікування медичні препарати, які відповідають наданим позивачем фіскальним чекам за період такого лікування. Крім того, проведене лікування зазначене і в листку лікарських призначень (а.с.51) де також зазначено про проведення систематичних перев"язок двічі на добу. Так, позивачем придбані наступні медичні препарати та засоби догляду (а.с. 52 - - 16.02.2016 року - 300 гривень, 54 гривні 50 копійок, 79 гривень 50 копійок, 64 гривні 76 копійок, 1172 гривні 95 копійок, 17.02.2016 року - 90 гривень, 813 гривень 75 копійок, 18.02.2016 року - 100 гривень, 49 гривень 70 копійок, 22.02.2016 року - 29 гривень 40 копійок, 24.02.2016 року - 24 гривні, 42 гривні 75 копійок, 17 гривень 50 копійок, 25.02.2016 року - 29 гривень 25 копійок, 26.02.2016 року - 35 гривень 45 копійок, 03.03.2016 року - 189 гривень 40 копійок, 12.03.2016 року - 15 гривень 45 копійок, 10.03.2016 року - 375 гривень 65 копійок Таким чином витрати понесені позивачем під час лікування в Нижньосірогозькій ЦРЛ в сумі 3247 гривень 56 копійок підлягають задоволенню в повному обсязі. До витрат, пов"язаних з лікуванням потерпілого суд відносить і 350 гривень витрат, пов"язаних з придбанням бензину, що було викликано необхідністю транспортування позивача з лікарні м. Мелітополь до місця свого мешкання 09.02.2016 року, оскільки позивач пересувався на милицях (відповідно виписки з історії хвороби) та не міг бути транспортований громадським транспортом. Разом з тим, відсутні правові підстави для відшкодування 980 гривень витрат, понесених на придбання бензину позивачем за час його перебування в лікарні м. Мелітополь, - відповідно фіскальних чеків від 25.12.2015 року на суму 300 гривень та 500 гривень, 29.12.2015 року на суму 180 гривень (а.с.47 а). Таким чином, сума страхового відшкодування щодо витрат, пов"язаних з лікуванням позивача становить 5743 гривні 56 копійок з розрахунку ( 2146 гривень +3247 гривень 56 копійок +350 гривень). Позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки [PERSON] 1996 гривень 21 копійки понесених позивачем витрат на придбання продуктів харчування та засобів особистої гігієни за час лікування у м. Мелітополь (а.с.45-47) задоволенню не підлягають, оскільки такі витрати не є вимушеними та пов"язаними з лікуванням, медичні рекомендації щодо необхідності у посиленому, додатковому чи дієтичному харчуванні позивача відсутні. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування вартості одягу, пошкодженого внаслідок ДТП в сумі 2850 гривень (а.с. 57) - спортивних штанів вартістю 650 гривень та куртки вартістю 2200 гривень, суд приходить до висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надав доказів щодо оцінки такого майна, що є обов"язковим для визначення збитків, а страховик відшкодовує оцінену шкоду у відпоідності до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вирішуючи вимоги щодо страхового відшкодування 5512 гривень шкоди, пов"язаної з втратою працездатності, з розрахунку мінімальної заробітної плати за 1 місяць непрацездатності - за 6 місяців непрацездатності, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що в період з 20.12.2015 року по 09.02.2016 року та з 15.02.2016 року по 11.03.2016 року позивач вимушений був лікуватись в лікарнях, тимчасово втратив працездатність. На момент настання страхового випадку позивач був непрацюючою особою. Статтею 25 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Розмір такої допомоги для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Таким чином необхідно стягнути на користь позивача шкоду, пов'язану з втратою працездатності позивачем в сумі 5512 гривень- за 4 місяці втрати працездатності - грудень 2015 роу, січень, лютий, березень 2016 року, з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати 1378 гривень. Віповідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Таким чином є підстави для стягнення з страхової компанії АТ "СГ "ТАС" (приватне) моральної шкоди в сумі 562 гривні 78 копійок як 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров"ю ( що включає 5743 гривні 56 копійок шкоди, пов"язаної з лікуванням + 5512 гривень шкоди, пов"язаної з втратою працездатності). Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 118000 гривень з відповідача [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність задоволення таких вимог частково - в сумі 10000 гривень. При цьому суд враховує що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях викликаних фізичним болем, необхідністю тривалого лікування, обмеженні в русі протягом тривалого часу, втраті здоров'я, тому, враховуючи тривалість моральних страждань, їх глибину, принципи розумності та справедливості, суд вважає обгрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 10000 гривень. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно договору про надання правової допомоги адвокатом від 23.03.2016 року, укладено зазначений договір між адвокатом [PERSON] та позивачем [PERSON], відповідно квитанції, виданої адвокатом [PERSON] 23.03.2016 року, [PERSON] сплатив 7000 гривень за надання йому правової допомоги. Як додаток до такого договору долучено розрахунок стягнення витрат на послуги з надання правової допомоги, зазначено про затрачення 22 годин робочого часу на надання послуг з правової допомоги позивачу, граничний розмір компенсації за 1 годину роботи становить 1378 гривень х 40% = 551 гривня 20 копійок. Таким чином зазначена позивачем сума витрат на правову допомогу не перевищує граничний розмір такої компенсації, тому вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу з відповідача [PERSON] в сумі 5000 гривень та з страхової компанії АТ "СГ "ТАС" (приватне) в сумі 2000 гривень підлягають до сплати в повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору, та з відповідача - юридичної особи акціонерного товариства "СГ "ТАС" (приватне) на користь держави 1378 гривень судового збору.

Outcome: partial