Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання в сумі 17 143 грн. 25 коп., а також стягнути індекс інфляції в сумі 5 582 грн. 94 коп. та 3% річних - 2 174 грн. 02 коп., а всього 24 900 грн. 21 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими та проживають [PERSON] та [PERSON], які є абонентами ВО „Єнакієветепломережа". Підприємство надає послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідачі тривалий час ухиляються від сплати вартості наданих їм послуг і, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01 січня 2004 року по 01 березня 2013 року, не погашає. Розмір заборгованості складає 17 143 грн. 25 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 5 582 грн. 94 коп. та 3 % річних - 2 174 грн. 02 коп., а також судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. 03.06.2013 року позивач надав доповнення до позовної заяви, в якій просив стягнути з відповідачів заборгованість, яка утворилася за період з 01 січня 2004 року по 01 травня 2013 року в сумі 19 397 грн. 20 коп., а також стягнути індекс інфляції в сумі 5 582 грн. 94 коп. та 3% річних - 2 210 грн. 77 коп., а також судовий збір. З заперечень відповідача [PERSON] від 03.06.2013 року вбачається, що позов вона не визнає та пояснила, що квартиру вона отримала за ордером у червні 2004 року. При огляді квартири було виявлено, що в неї відсутні вхідні двері, міжкімнатні двері, вікна, сантехніка, не було електролічильника та світла, а також приборів центрального опалення. Від системи центрального опалення відрізали квартиру працівниками КП " 16 мікрорайон" , що є балансоутримувачем квартири, центральне опалення немає не тільки в її квартирі, а по всьому стояку з 2005 року, відключені труби з самого підвалу. На даний момент вона поступово робить ремонт в кватирі, через відсутність коштів, ремонт йде повільно. Фактично в цієї квартирі ніхто не мешкає. Оскільки не користується послугами відповідача, а тому і не повинна платити. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів на користь позивача з травня 2004 року по 01 травня 2013 року суму заборгованості за постачання теплової енергії а також інфляційні складові та 3 % річних за цей період. На вказаних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідачі та їх представник у судове засідання не з'явилися, вони у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки вона суд не сповістила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні відповідачі зареєстровані у [ADDRESS], яку одержали на підставі ордеру № 15 М-05-15 від 26 травня 2004 року. (а. с.17). Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. До теперішнього часу квартира відповідачами не приватизована, вони є наймачами. Заперечення відповідача про те, що позивач не довів своє право на стягнення заборгованості по теплопостачанню, спростовується статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно із якою позивач, як виробник теплової енергії, займається виробництвом, транспортуванням її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачанням теплової енергії. Відповідно до пункту 1.2 статті 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виробник зобов*язаний укласти договір з виконавцем про умови надання житлово-комунальних послуг, тобто позивач повинен укласти договір с КП " 16 мікрорайон". Відповідно до договору, укладеного між ПАТ "Єнакієветепломережа" та Комунальними підприємствами балансоутримувачами багатоквартирних будинків, останні забезпечують розподіл та регулювання теплової енергії всередині багатоповерхового будинку і не є теплопостачальною організацією. Цим же договором передбачено, що за надані послуги Споживач сплачує вартість отриманих послуг з центрального опалення і пеню за несвоєчасну оплату послуг з центрального опалення на розрахунковий рахунок виробника (ПАТ "Єнакієветепломережа "). Таким чином, позивач є виробником теплової енергії і надає послуги по теплопостачанню до вводу у багатоповерховий будинок. Виходячи з наведеного, суд вважає, що послуга позивачем була надана. Згідно ст.ст. 20, 22, 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а постачальник - вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих послуг. Відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією споживач несе згідно із законом. Згідно п. 34 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 р. N 1497, споживач не має права самовільно, з порушенням проектних рішень переобладнати і використовувати не за призначенням та псувати санітарно-технічне обладнання житлових будинків і житлових приміщень. Правилами передбачено, що в разі відмови споживача від користування послугами з теплопостачання він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж за умови технічної можливості, оскільки при цьому не повинні порушуватися санітарно-гігієнічні, теплотехнічні вимоги та експлуатаційні показники інших квартир багатоквартирного житлового будинку. Дозвіл на відключення споживача від користування послугами із централізованого опалення надається органами місцевого самоврядування. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно з п.п.1, 2.1, 2.2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 р. № 1478/1738, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ІДО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісії для розгляду таких питань. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 67 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами, а у ст. 68 ЖК України, зазначено, що відповідач повинен щомісячно вносити плату за надані послуги. Згідно зі ст. 64 ЖК України, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування тепловою енергією та гарячим водопостачанням. Вирішуючи питання про розмір заборгованості за надані послуги, суд виходить із розрахунку, наданого позивачем, згідно із яким за період з червня 2004 року по квітень 2014 року включно відповідачам за теплопостачання було нараховано 14 441 гривень 51 коп. (а. с. 177-178). Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3 % річних на суму заборгованості 2 225 гривень 52 копійок, інфляційні нарахування за цей період складають 5 544 гривень 35 копійок. Однак, суд вважає за необхідне визначити суму боргу до стягнення в межах строку загальної позовної давності, тобто з жовтня 2006 року, оскільки матеріалами справи встановлено, що в жовтні 2009 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення суми боргу з [PERSON] та [PERSON], який в подальшому судом було скасовано. Також зумовлено це тим, що позивач не навів суду поважних причин, за яких позов не було подано вчасно, або перебіг позовної давності переривався. Період, протягом якого підлягає стягненню заборгованість, становить з 01.10.2006 року по 01.05.2013 року включно, а розмір заборгованості за цей період складає 10781 грн. 91 коп., інфляційні збитки - 4 839 грн. 03 коп., а 3 % річних - 2028 грн. 60 коп. Отже, з урахуванням норм матеріального права та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", в особі виробничої одиниці "Єнакієветепломережа", заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 10 781 грн. 91 коп. за період з жовтня 2006 року по 01 травня 2013 року. Крім того, при поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп., ці витрати також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial