Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист ділової репутації. Свої вимоги мотивував тим, що 20 липня 2016 року на сторінці відповідача у загальнодоступній соціальній мережі «Facebook» була поширена інформація наступного змісту: «А знаєте, що цікаво?! Як і у випадку з [PERSON], першим на місці подій опинився так званий 17 канал - російсько-пропагандонський засіб дезінформації, фінансований «Сім»єю»». Вся інформація, яка міститься у вислові, є недостовірною і порушує ділову репутацію позивача, оскільки створює негативне враження про діяльність позивача. Знімальна група «Розвідка» прибула першою на місце події, так як неподалік виконувала редакційне завдання, що підтверджується розміщеним на сайті каналу сюжетом. Словосполучення «так званий 17 канал» створює хибне враження про канал, вказуючи на непрофесійність та неналежну кваліфікацію журналістів каналу. Звинувачення типу «російсько-пропагандонський засіб дезінформації, фінансований «Сім»єю» не відповідає дійсності і посягає на ділову репутацію, оскільки звинувачують в проросійських поглядах, що пов»язує із державою агресором та має негативні наслідки, оскільки зв»язок з «Сім»єю», під якою в суспільстві розуміють представників колишньої влади України, негативно сприймається жителями України. Оскільки зазначений пост був розміщений на сторінці позивача у вільному доступі, то був доведений до відома невизначеного кола осіб. Просив визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "17 канал", розміщену у мережі Інтернет на веб-сайті «Facebook» на сторінці BogdanButkevych інформацію: «А знаєте, що цікаво?! Як і у випадку з [PERSON], першим на місці подій опинився так званий 17 канал - російсько-пропагандонський засіб дезінформації, фінансований «Сім»єю» та спростувати її шляхом видалення вказаної інформації з мережі Інтернету та опублікування рішення суду на сторінці BogdanButkevych протягом місяці після набрання чинності рішення суду. Представник позивача Трубнікова К.В. підтримала позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що цей вислів є фактичним твердженням, а не оціночним судженням. Представник позивача Павловський А.І. підтримав позовні вимоги. Пояснив, що цей вислів дискредитує роботу компанії, щоб не було довіри з боку глядачів. В запереченнях відповідач зазначив, що це його думка, яка сформувалася під час огляду аналітичного матеріалу, який доступний в мережі Інтернет. Однак в соціальній мережі «Facebook» відповідач, поширюючи цю інформацію, не оговорив, що це його власна думка та не навів жодних доказів, що це достовірна інформація. Відповідач посилається на першоджерело, яке спочатку вони викладають, а потім беруть за основу. Відповідач є журналістом, його сторінка є популярною та наведена інформація сприймається як достовірна. На сторінці відповідач начебто повідомляє про появу представників каналу першими на місці вбивства і продовжує в цьому контексті повідомляти, що канал є «російсько-пропагандонським засобом дезінформації, фінансований «Сім»єю», що має негативний вплив на імідж каналу. Представник позивача Новосельцев Ж.В. підтримав позовні вимоги. Пояснив, що була стаття «Чумний доктор», яку розібрали на частини. Вислів відповідача про «російсько-пропагандонський засіб дезінформації, фінансований «Сім»єю» це звинувачення в проросійських поглядах, що пов»язує із державою агресором та має негативні наслідки: пошкодження офісу, виклик на допити до правоохоронних органів. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшли заперечення, в яких зокрема, зазначено, що представники 17 каналу, які знімали телепрограму «Розвідка» дійсно першими опинилися на місці вбивства [PERSON] 20 липня 2016 року, оскільки знаходились неподалік місця події з метою взяття інтерв'ю у мера Києва [PERSON]». Факт того, що представники 17 каналу були першими або принаймні одними з перших, хто опинився на місці вбивства [PERSON] є загальновідомим, оскільки неодноразово зазначався у медіа-просторі України в контексті аналізу всієї діяльності 17 каналу з моменту його створення, ще до того, як в липні 2016 року було вбито [PERSON]. Так, відомий аналітичний медіа-ресурс «Телекритика.UA» ще в червні 2015 року зробив докладний аналітичний матеріал щодо того, чим саме є 17 канал, чиї інтереси він представляє, та які люди за ними стоять. Вказаний аналітичний матеріал доступний в мережі Інтернет, роздруківку якого додається. 22 липня 2016 року Генеральним прокурором України [PERSON] на прес-конференції у м. Ужгороді озвучена інформація, що представники 17 каналу першими опинилися на місці вбивства [PERSON] в 2015 році та на місці вбивства [PERSON] в 2016 році, а також сумніви, що це не простий збіг обставин. Ця інформація є доступною в мережах Інтернету. У позові зазначено, що «так званий 17 канал російсько-пропагандонський засіб масової дезінформації, фінансований «Сім'єю», є таким, що посягає на ділову репутацію 17 каналу, формують непрофесійний та негативний імідж каналу. Стосовно того, яким саме вважає 17 канал та осіб, які там працюють є його власною позицією, яка ним не нав'язується нікому. Оскільки має право висловлювати свою думку стосовно певних обставин, явищ, подій, а також висловлювати цю думку на широкий загал. Наведені дописи базуються на певній загальнодоступній аналітиці та суспільній думці про діяльність 17 каналу в Україні. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 24 Закону України «Про інформацію» просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи. Згідно Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агенство "17 канал" предметом діяльності є, зокрема, діяльність інформаційних агентств; виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм; компонування кіно- та відеофільмів, телевізійних програм; веб-портали; діяльність у сфері телевізійного мовлення;надання інших інформаційних послуг (а.с.7-27). Згідно змісту редакційного завдання 20 липня 2016 року в період з 6.30 до 9.00 часу заплановано створення репортажу та відео-матеріалів для сюжету про декомунізацію та демонтажу пам»ятників в Києві (запис коментаря мера Києва) (а.с.32). Згідно інформації Магнолія ТВ 16 квітня 2015 року о 13:45 розміщено репортаж з місця вбивства відомого журналіста [PERSON] (а.с.33). До суду звернувся з позовом, в якому зазначив, що в соціальній мережі «Facebook» відповідачем поширено інформацію,яка порушує його ділову репутацію. Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав та основних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст . 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Згідно ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Відповідно до вимог ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Відповідно до частини 4 ст.277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Представники позивача стверджували, що вислів у тексті поширеної на сторінці відповідача у загальнодоступній соціальній мережі «Facebook» інформації: «так званий 17 канал «російсько-пропагандонський засіб дезінформації, фінансований «Сім»єю» не відповідає дійсності і посягає на ділову репутацію, оскільки формує негативний імідж каналу. На підтвердження своїх вимог представниками позивача надано роздруківку з веб-сторінки BogdanButkevych соціальної мережі «Facebook»: «А знаєте, що цікаво?! Як і у випадку з [PERSON], першим на місці подій опинився так званий 17 канал - російсько-пропагандонський засіб дезінформації, фінансований «Сім»єю». Щоб зазняти, як помираючого [PERSON] дістають з машини. Той самий, який влаштував «мости» з Захарченком та Мозговим, чий так званий співробітник Василець вже заарештований СБУ за співпрацю з терористами на Донбасі, який системно працює на всіх провокаціях а-ля третій майдан, які влаштовує русня. Ці співпадіння вже навіть не дивують (а.с.6). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Отже, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Європейської Конвенції з прав людини захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національні суди мають використовувати практику Європейського суду. Так, рішенням від 21 лютого 2012 року у справі «Тушалп проти Туреччини» Європейський суд встановив, що навіть припускаючи, що висловлювання заявника могли були визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, Європейський суд підкреслив, що використання, навіть, «вульгарних фраз» само по собі не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто «стилістичним цілям», оскільки «стиль є частиною комунікації як форми вираження та як такий захищений разом зі змістом вираження». Відповідну правову позицію наведено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Лінгенс проти Австрії» (12/1984/84/131), у пункті 41 якого зазначено, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи; за умови додержання пункту 2 статті 10 цієї Конвенції свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій; такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких демократичне суспільство неможливе. Із аналізу всього змісту поширеної на сторінці відповідача у загальнодоступній соціальній мережі «Facebook» інформації, слідує, що ця інформація була покликана повідомити про відомі події, що сталися 20 липня 2016 року - вбивство журналіста [PERSON], та прибуття першими на місце вбивства представників 17 каналу, щоб «зазняти, як помираючого [PERSON] дістають з машини». Виокремлений вислів без врахування семантики загального контексту поширеної на сторінці відповідача інформації тягне спотворення всього тексту, в якому відповідачем викладена власна думка, бачення, переконання та критична оцінка зазначеним подіям та діям позивача в сукупності, про що ним зазначено в письмових запереченнях з посиланням на аналітичний матеріал, який доступний в мережі Інтернет. Виокремлення із загального спірного тексту, указаний вислів, призводить до викривлення думки висловленої відповідачем та є втручанням у його право на свободу вираження поглядів у спосіб, що не є необхідним у демократичному суспільстві. При цьому, в якому б непривабливому світлі у цьому вислові не був представлений позивач - «…так званий 17 канал - російсько-пропагандонський засіб дезінформації, фінансований «Сім»єю», цю частину інформації не можна розглядати, як окремо взятий вислів, а треба сприймати з розумінням змісту та семантики всього загального тексту. Тому, поширену на сторінці відповідача у загальнодоступній соціальній мережі «Facebook» інформації щодо позивача слід розцінювати лише як критику його дій, тобто, спірний вислів є оціночним судженням а не фактичним твердженням, які підлягають доведенню під час судового розгляду. Отже, судом встановлена відсутність порушення відповідачем особистих немайнових прав позивача, або таких, що перешкоджають позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, що є підставою для відмови у позові На підставі ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір позивачем йому не відшкодовується.

Outcome: dismissed