Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Кей-Колект", треті особи - АКІБ "УкрСиббанк", ТОВ "Укрборг" про зобов'язання виконати умови договору, припинення договору іпотеки. Свої вимоги мотивує тим, що 21 грудня 2006 року між ним та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено кредитний договір № 11102297000 відповідно до умов якого, Банк надав останньому грошові кошти. Зазначив, що в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором 21 грудня 2006 року між ним та АКІБ "УкрСиббанк" був укладений договір Іпотеки № 2403, предметом якого є земельна ділянка 0,977 га, що знаходиться за адресою - [ADDRESS]. 12 грудня 2011 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" укладено договір факторингу, за яким було відступлено право вимоги заборгованості за кредитним договором № 11102297000. Вказав, що у 2012 році він мав певні труднощі з виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а тому 30 січня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір "Про припинення зобов'язання переданням відступного". Позивач зазначив, що на виконання вимог вказаного договору було надано лист відповідно до умов якого, він повинен був в строк до 31 січня 2014 року сплатити гарантійний внесок у сумі 45 тис. дол. США, а відповідач відповідно припинити договір іпотеки. Посилаючись на те, що він виконав взяті на себе зобов'язання у повному обсязі, сплативши на рахунок Банку 45 тис. дол. США, а відповідач залишок заборгованості не анулював, не припинив договір іпотеки та не зняв заборони з майна, просив зобов'язати ТОВ "Кей-Колект" виконати умови договору № 11102297000/0 "Про припинення зобов'язання переданням відступного" від 30 січня 2014 року, припинити договір іпотеки № 2403 від 21 грудня 2006 року, шляхом припинення іпотеки та зняття обмеження з майна - земельної ділянки 0,977 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], анулювати заборгованість за кредитним договором № 11102297000 від 21 грудня 2006 року. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що дійсно 30 січня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір "Про припинення зобов'язання переданням відступного" та 30 січня 2014 року [PERSON] було внесено 45 тис. дол. США на рахунок Банку, однак це була лише одна з вимог п. 1.2 даного договору яку він виконав, інші ж вимоги договору ним не виконані, а тому у відповідача і відсутні підстави для припинення договору іпотеки та анулювання заборгованості за кредитним договором. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника АТ "УкрСиббанк" надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с. 52). Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 21 грудня 2006 року між [PERSON] та АКІБ "УкрСиббанк" був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11102297000 (а.с. 5-11). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Банк надав Позичальнику грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 170 тис. дол. США. В якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором 21 грудня 2006 року між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 2403 (а.с. 12-15). Згідно п. 1.1. даного договору Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,977 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 12 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" було укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ПАТ "УкрСиббанк" передало відповідачу право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11102297000 від 21 грудня 2006 року (а.с. 17-21), про що було повідомлено позивача (а.с. 16). Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, що у 2012 році позивач мав певні труднощі з виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а тому 30 січня 2014 року між [PERSON] та ТОВ "Кей-Колект" було укладено договір № 11102297000/01 "Про припинення зобов'язання переданням відступного" (а.с. 23-26). Позивачу було надано лист № 236-7451 від 30 січня 2014 року у якому повідомлено що у випадку виконання умов договору про припинення зобов'язання переданням відступного № 11102297000/01 від 30.01.2014 року та сплати гарантійного внеску у сумі 45 000 доларів США, що за середньозваженим курсом на міжбанківському ринку станом на 29.01.2014 року дорівнює 366 750,00 грн. у строк до 31.01.2014 року у рахунок погашення суми відступного за вказаним договором, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» зобов'язується: припинити договір іпотеки № 2403 від 21.12.2006 року, шляхом припинення іпотеки та зняття обтяження з майна, що є предметом договору іпотеки та яким зазначено виконання умов кредитного договору, анулювати залишок заборгованості. У листі зазначено дві умови, які слід виконати у сукупності для анулювання залишку заборгованості: 1) виконання умов договору про припинення зобов'язання переданням відступного № 11102297000/01 від 30.01.2014 року; 2) сплата гарантійного внеску у сумі 45 000 доларів США, що за середньозваженим курсом на міжбанківському ринку станом на 29.01.2014 року дорівнює 366 750,00 грн. у строк до 31.01.2014 року. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що ним виконано умова листа від 30 січня 2014 року, а саме в особливості п. 1.2. даного договору - внесено 30 січня 2014 року 45 тис. дол. США в касу Банку (а.с. 30), проте Банком не виконуються зобов'язання щодо анулювання заборгованості та припинення договору іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У п. 1.2. договору "Про припинення зобов'язання переданням відступного" зазначено, що відступним за даним договором є грошові кошти у гривневому еквіваленті 135 000 дол. США. Відступне Боржник зобов'язується передати Кредитору до 30.03.2015 року за наступним графіком: - п. 1.2.1. - у строк до 31.01.2015 року Боржник зобов'язується передати Кредиторові грошові кошти у гривневому еквіваленті 45 тис. дол.. США; - 1.2.2. - починаючи з 03.02.2014 року в строк до 31.07.2014 року Боржник зобов'язується передати Кредиторові грошові кошти у гривневому еквіваленті 3 тис. дол.. США; - 1.2.3. - у строк до 31.08.2014 року Боржник зобов'язується передати Кредиторові грошові кошти у гривневому еквіваленті 30 тис. дол.. США; - 1.2.4. - починаючи з 01.09.2014 року в строк до 30.11.2014 року Боржник зобов'язується передати Кредиторові грошові кошти у гривневому еквіваленті 1 500 дол. США; - 1.2.5 - у строк до 30.12.2014 року Боржник зобов'язується передати Кредиторові грошові кошти у гривневому еквіваленті 30 тис. дол.. США; - 1.2.6. - починаючи з 01.01.2015 року в строк до 25.02.2015 року Боржник зобов'язується передати Кредиторові грошові кошти у гривневому еквіваленті 1 тис. дол.. США; - 1.2.7. - у строк до 30.03.2015 року Боржник зобов'язується передати Кредиторові грошові кошти у гривневому еквіваленті 24 500 дол. США. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Положеннями ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що на час розгляду справи по суті, зобов'язання за кредитним договором не виконано, з вимог договору "Про припинення зобов'язання переданням відступного" вбачається, що позивачем виконано лише п. 1.2.1 даного договору, інші ж пункти договору ним не виконано, а тому у відповідача відсутні зобов'язання перед [PERSON] щодо анулювання заборгованості та припинення договору іпотеки. Згідно зі ст. 10 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не бере до уваги посилання позивача та представника позивача на лист ТОВ "Кей-Колект" від 30.01.2014 року (а.с. 27), оскільки він підписаний представником [PERSON], у якої відсутні повноваження щодо вирішення питань стосовно припинення договору іпотеки. Оскільки, згідно п. 4.2 довіреності (а.с. 28-29) повноваження повіреного, вказані в розділі 4.1. цієї довіреності (з питань укладення договорів про внесення змін та доповнень до договорів іпотеки, договорів застави, вносити зміни та доповнення, щодо яких буде досягнута згода, підписувати договори про розірвання/припинення договорів іпотеки, договорів застави), дійсні за наявності листа ТОВ "Кей-Колект" підписаного Генеральним директором ТОВ "Кей-Колект" та виконавчим директором ТОВ "Кей-Колект" та завіреного печаткою ТОВ "Кей-Колект" про згоду на вчинення конкретного правочину (припинення іпотеки, тощо) від імені ТОВ "Кей-Колект" щодо конкретного договору та/або фізичної чи юридичної особи. Обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів які б підтверджувати його позовні вимоги. Оцінивши докази, які наявні у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed