Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 07 жовтня 2010 року в сумі 131879 гривень 01 копійку, та сплаченого судового збору в розмірі 2102 гривні. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач 07 жовтня 2010 року звернувся до АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 07 жовтня 2010 року та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку (www.privatbank.ua), складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Того ж дня відповідачем була підписана довідка № 0313150000176216428 про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" по договору SAMDN50000036588403 [PERSON] . Відповідно до зазначеної довідки відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, яка додається до позову, а відповідачеві надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9300 гривень, що підтверджується згаданою Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Однак, уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 30 квітня 2020 року становить 288162 гривні 75 копійок, та складається з: 7485 гривень 57 копійок - заборгованості за тілом кредиту, 278677 гривень 60 копійок - заборгованості за відсотками; 1999 гривень 58 копійок - нарахована пеня. Оскільки законодавчо не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, стягненню з відповідача підлягає заборгованість у сумі 131879 гривень 01 копійка, яка складається з: 7485 гривень 57 копійок - заборгованості за тілом кредиту, 124393 гривень 44 копійок - заборгованості за відсотками за період з 07.10.2010 по 29.03.2019. Крім того, 09.03.2021 до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 07 жовтня 2010 року. Відповідно до зазначеної заяви стягненню підлягає заборгованість у сумі 23109 гривень 95 копійок, яка складається з: 7485 гривень 57 копійок - заборгованості за тілом кредиту, 15624 гривні 38 копійок - заборгованості за простроченими відсотками. Не виконуючи належним чином зобов`язання, відповідач порушив законні права позивача, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Також представник позивача у позовній заяві зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення судом заочного рішення. Крім того, до позовної заяви представник позивача додав клопотання, в якому просить, відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 274 та статтей 276, 277 ЦПК України, призначити до розгляду дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року зазначена позовна заява прийнята до провадження та призначена для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Копія зазначеної ухвали разом з копією позовної заяви та доданих до неї матеріалів поштовим зв`язком була направлена відповідачені. У визначений судом строк, відповідачем надано відзив на позовну заяву. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату та місце слухання справи та йому належним чином роз`яснені його права щодо надання відзиву на заявлений позов. За таких обставин суд розглядає справу за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити повністю, виходячи із наступних підстав. 07 жовтня 2010 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 07 жовтня 2010 року та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку (www.privatbank.ua), складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Того ж дня відповідачем була підписана довідка № 0313150000176216428 про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" по договору SAMDN50000036588403 [PERSON] . Відповідно до зазначеної довідки відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. Таким чином, відповідача було належним чином поінформовано про те, що кредитування здійснюється за відновлювальною кредитною лінією, пільговий період становить 55 днів (за умови погашення забогованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), розмір щомісячних платежів становить 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості, строком внесення щомісячних платежів зазначено 25 число місяця, наступного за звітним. Також позичальника поінформовано про порядок і розміри нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з базової процентної ставки за договором розділеної на 30 та нараховується на кожен день простроченого кредиту плюс 1% заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць і нараховується 1 раз в місяць за наявності прострочення по кредиту чи відсотках 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 гривень і більше. Штраф при порушенні термінів платежів по будь якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів складає 500 гривень плюс 5% заборгованості від суми кредитного ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Також позичальнику (відповідачеві) роз`яснено, що умови та правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язувався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. До анкети-заяви банк додав витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» та витяг з умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті Банку за посиланням http://privatbank.ua/terms/. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, яка додається до позову, а відповідачеві надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9300 гривень, що підтверджується згаданою Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Щодо встанвлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктом 2.1.1.2.3 договору, на підставі якого відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. Це відповідає вимогам статті 1069 ЦК України, відповідно до якої, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України. Однак, уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 30 квітня 2020 року становить 288162 гривні 75 копійок, та складається з: 7485 гривень 57 копійок - заборгованості за тілом кредиту, 278677 гривень 60 копійок - заборгованості за відсотками; 1999 гривень 58 копійок - нарахована пеня. Оскільки законодавчо не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому позивач заявив до стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 131879 гривень 01 копійка, яка складається з: 7485 гривень 57 копійок - заборгованості за тілом кредиту, 124393 гривень 44 копійок - заборгованості за відсотками за період з 07.10.2010 по 29.03.2019. Разом з тим, 09.03.2021 позивач заявив про зменшення розміру позовних вимог за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 07 жовтня 2010 року. Відповідно до зазначеної заяви стягненню підлягає заборгованість у сумі 23109 гривень 95 копійок, яка складається з: 7485 гривень 57 копійок - заборгованості за тілом кредиту, 15624 гривні 38 копійок - заборгованості за простроченими відсотками. Відповідач, не погоджуючись з сумою забогованості, заявленою позивачем, надав відзив на позов. Відповідно до зазначеного відзиву, відповідач наголошує на тому, що його не було належним чином інформовано про порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, а також порядком нарахування та стягнення пені за прострочення сплати кредиту. Крім того відповідач зазначає про недотримання письмової форми укладення кредитного договору та вказує на неправомірність збільшення кредитного ліміту банком без його вимоги. У своєму відзиві відповідач також зазначає про порушення банком вимог Закону України "Про захист прав споживачів" при укладенні кредитного договору. За наведених обставин відповідач заявлений до нього позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити, застосувавши строк позовної давності. Також відповідач просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є постраждалим в наслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Наданий відповідачем відзив судом оцінюється як такий, що не відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а тому задоволенню не підлягає. Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 та 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Оскільки відповідачем було підписано підписав заяву № б/н від 07 жовтня 2010 року та довідка № 0313150000176216428 про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" по договору SAMDN50000036588403 [PERSON] , відповідно до зазначених документів відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. Таким чином, відповідача було належним чином поінформовано про тип кредиту, пільговий період, розмір щомісячних платежів, строк їх внесення, порядок і розміри нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафу при порушенні термінів платежів по будь якому із грошових зобовязань. Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Аналізуючи вищезазначені норми закону, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли зобов`язально-договірні відносини. Відповідно до статті 509 ЦК України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з вимогами статтей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Банком було виконано свої зобов`язання, а відповідач, уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти, порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Частиною 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Вимогами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частина 1 статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 356/1635/16-ц у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованими, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Суд приймає до уваги, що відповідачем 07 жовтня 2010 року підписано довідку № 0313150000176216428 про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" по договору SAMDN50000036588403 [PERSON] .. Підписавши зазначену довідку відповідач погодив істотні умови кредитного договору, а саме: процентну ставку по кредиту, розмір та термін внесення щомісячних платежів, розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафу при порушенні термінів платежів, тобто погодив запропоновані банком умови повернення кредиту. Крім того, чинним законодавством не передбачено, що у разі закінчення дії кредитної картки, закінчується дія укладеного кредитного договору. З наведеного вбачається, що у позивача наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором та нарахованих процентів за користування кредитом, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вищезазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), а тому суд враховує його під час ухвалення даного рішення. З приводу звільнення відповідача від сплати судового збору, суд дійшов висновку про задоволення зазначеного колопотання відповідача, оскільки, відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Така ж правова позиція викладена у пункту 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спрапв від 17 жовтня 2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах". З огляду на викладене понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 2102 гривні підлягають компенсації за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved