Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ "Комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення коштів, посилався на те, що між ним та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено договір, відповідно до умов якого банк відкриває на його ім'я рахунки та виготовляє картки № 5168 7420 6316 0224 (золота карта для виплат) та № 4405 8858 2268 6389 (розрахункова картка) та впродовж декількох років вільно користувався своїми коштами. Після анексії Автономної Республіки Крим із своєю родиною він покинув півострів, де проживав у м. Сімферопіль. Через деякий час, приблизно з квітня місяця 2014 року, карткові рахунки були заблоковані банком. Зазначив, що його заздалегідь ніхто не повідомив про блокування рахунків. У зв'язку з переїздом виникла необхідність у використанні заощаджених коштів для утримання родини та влаштування необхідного побуту. Однак, скористатися своїми коштами він не може. На картці № 5168 7420 6316 0224 (золота карта для виплат) залишається сума в розмірі 17 032, 33 грн. (сімнадцять тисяч тридцять дві гривні 33 копійки), а на картці № 4405 8858 2268 6389 (розрахункова картка) кошти в сумі 4700,80 грн. (чотири тисячі сімсот гривні 80 коп.), а разом - 21733, 13 грн. Неодноразово звертався за телефоном гарячої лінії банку, у відділення банку за теперішнім місцем проживання у [INFO] з проханням роз'яснити ситуацію. Необхідної інформації не отримав, рахунки до цього часу заблоковані, кошти йому не повернуті. Банк обіцяв розблокувати рахунки після отримання постійної реєстрації за місцем проживання, потім після отримання довідки про те, що він є внутрішньо переміщеною особою, але і після виконання всіх умов, які перед ним були поставлені, він не отримав коштів. На даний час йому відмовлено у задоволенні вимоги щодо повернення коштів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що окупаційна влада АРК та м.Севастополя ше з травня 2014 року фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", а саме: приміщень банку, банкоматів, терміналів, транспортних засобів та т.і. У зв'язку з цим відповідач не мав доступу до свого майна, що призначене для діяльності банківської установи на території АРК, банк не мав доступу до договорів з клієнтами на паперових носіях, платіжних документів, документів каси, готівки. Були ареш товані також права за зобов'язаннями банку, у тому числі і права 2 вимоги, і борги за всіма зобов'язаннями. Крім того, відповідно до Постанов ДР Республіки Крим № 2085-6/14 від 30.04.2014 року, № 2474-6/14 від 03.09.2014 року, до майна, яке підлягає націоналізації, та обліковується як власність Республіки Крим, віднесено також майно ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", що знаходиться на території АРК та міста Севастополя. З цих причин відповідач також не мав можливості здійснювати банківську діяльність на окупованій території. У засобах масової інформації неодноразово оприлюднювалася офіційна інформація, що майно ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", яке знаходиться на території Криму, буде реалізоване, а за рахунок цих коштів здійснюватиметься розрахунок з вкладниками відповідача. З наданих Позивачем до суду документів, а саме: копій карток не можливо ідентифікувати належність вказаних рахунків Позивачеві та встановити наявність обмеження у користуванні вказаними рахунками. Крім того, Позивачем не надано копій договорів про відкриття рахунків на підтвердження існування правовідносин між сторонами. Вважав позовні вимоги безпідставними і просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і не підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. \~Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1\~\~ст. 1058 ЦК України\~\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1\~\~ст. 1059 ЦК України\~\~договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі;один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції). 3 Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладання банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішнім положенням банку. Пунктом 1.4 Положення передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірні" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Виходячи з положень\~\~ст. 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідно до\~\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~\~ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Проте, в матеріалах справи відсутні договора банківського вкладу та квитанції про внесення грошових коштів, довідки про зняття грошових коштів, і вони позивачем - [PERSON] не надавалися для дослідження під час судового засідання суду у зв'язку з тим, як пояснив позивч, були втрачені. Крім того, позивач не надав суду належних та допустимих доказів відкриття рахунку у відповідача, знаходження залишку спірних грошових сум на рахунку на час розгляду справи. Згідно пояснень представника відповідача [PERSON] банк внаслідок подій в АРК позбавлений можливості отримати будь-яку інформацію щодо розміру вкладу на цей час, з наданих позивачем до суду документів, копій карток не можливо ідентифікувати належність вказаних рахунків позивачеві та встановити наявність обмеження у користуванні вказаними рахунками. 4 Також позивачем належним чином не доведено дотримання порядку звернення до банку із заявою про повернення грошових вкладів. Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до\~\~ст. 10 ЦПК України. З огляду на викладене суд позбавлений можливості перевірити наявність коштів на спірних рахунках та чи здійснювалися будь-які операції щодо зняття зазначених в позові коштів з вказаних рахунків. Відповідно до ч. 4\~ст. 60 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку щодо відсутності належних, допустимих та вірогідних доказів по справі та не вбачає підстав для задоволення позову за недоведеністю. На підставі ст.ст.525,526,1058,1059 ЦК України, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492

Outcome: dismissed