Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач в квітні 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати незаконною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Акціонерного товариства "Укртрансгаз" щодо невжиття заходів по його переведенню з посади оператора газорозподільної станції ГРС Херсон-2 дільниці служби газорозподільних станцій Херсонського промислового майданчика Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії Оператор газотранспортної системи України» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на посаду оператора газорозподільної станції ГРС Херсон-2 Херсонського промислового майданчика Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» та визнати його звільненим з посади на підставі п.5 ст.36 КЗпП України у зв`язку із переведенням працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" прийняти його на посаду оператора газорозподільної станції ГРС Херсон-2 Херсонського промислового майданчика Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він працював в газотранспортній галузі, зокрема оператором газорозподільної станції ГРС «Херсон-2» Філії «Оператор газотранспортної системи України» Акціонерного товариства «Укртрансгаз», яка розташована за адресою м. Херсон, с. Степанівка та належала до газотранспортної системи України, більше 9 років. Наказом начальника Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Оператор газотранспортної системи України» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» Доскача М.В. №16-к від 23.03.2020 його звільнено з посади з 25 березня 2020 року в зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначає, що звертався із заявами до Генерального директора Акціонерного товариства «Укртрансгаз» Олексієнка Сергія Олександровича та Генерального директора ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» із заявами про звільнення та переведення його з АТ «Укртрансгаз» на аналогічну посаду до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України». Вважає, що ТОВ «Оператор ГТС України» є правонаступником АТ «Укртрансгаз», оскільки створено АТ «Укртрансгаз», ТОВ «Оператор ГТС України» передано державне майно, яке необхідне для виконання функцій транспортування газу, а отже відбулось виділення ТОВ «Оператор ГТС України» з АТ «УКРТРАНСГАЗ», а тому вважає, що відповідно до частини 4 статті 36 КЗпП України дія трудового договору має бути продовжена з ТОВ «Оператор ГТС України» як правонаступником. Однак заяви залишені відповідачами без розгляду. Вважає, що має переважне право на переведення на інше підприємство, оскільки має тривалий безперервний стаж роботи на ГРС «Херсон-2» та високу кваліфікацію, досконало знає вимоги нормативно-правових актів, що регламентують діяльність ГРС, пройшов кваліфікаційні іспити. Відповідачі відмовили йому в задоволенні заяв про звільнення та переведення, чим порушили його право на залишення на роботі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 18.05.2020 року від АТ «Укртрансгаз» на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки заявлені вимоги є необґрунтовані та безпідставними, позивачем в межах позову не оспорюється законність підстав його звільнення на підставі п.1\~ст.40 КЗпП України. Позивача звільнено з займаної у АТ «Укртрансгаз» посади оператора газорозподільної станції ГРС Херсон-2 дільниці служби газорозподільних станцій Херсонського промислового майданчика Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз» на підстав п.1\~ст. 40 КЗпП України\~відповідно до норм чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та незаконними у зв`язку із відсутністю правових підстав для такого переведення та припинення трудового договору на підставі п.5\~ст. 36 КЗпП України. 09.06.2020 року від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки трудовим законодавством не передбачено обов`язок новоствореної юридичної особи приймати на роботу працівників шляхом переведення. ТОВ «Оператор ГТС України» не є правонаступником АТ «Укртрансгаз», оскільки останнє не припиняло свою діяльність. До АТ «Укртрансгаз» від ТОВ «Оператор ГГС України» клопотання про звільнення позивача у зв`язку з переведенням не направлялося. Саме наявність зазначеного запрошення ТОВ «Оператор ГТС України» на роботу в порядку переведення з АТ «Укртрансгаз», згода позивача на таке переведення та погодження такого переведення між керівниками ТОВ «Оператор ГТС України» та АТ «Укртрансгаз» є підставами для вчинення АТ «Укртрансгаз» дій із припинення з позивачем трудового договору на підставі п.5\~ст. 36 КЗпП України\~шляхом його переведення па роботу в ТОВ «Оператор ГТС України». Також позивачем в межах даного позову не оспорюється законність підстав його звільнення на підставі п. 1\~ст. 40 КЗпП України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, зазначивши, що відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3011 до 01.01.2020 ТОВ «Оператор ГРС України» зобов`язано було перевести з АТ «Укртрансгаз» всіх працівників необхідних для ефективного провадження діяльності з транспортування природного газу. Відповідачем не пропонувалось позивачеві переведення на посаду оператора ГРС Херсон-2 ТОВ «Оператор ГТС України», чим порушено його трудові права. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов. В судове засідання представник відповідача АТ «Укртрансгаз» не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено та сторонами не оспорюється те, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Укртрансгаз» більше 9 років та працював на посаді оператора газорозподільної станції ГРС Херсон-2 дільниці служби газорозподільних станцій Херсонського промислового майданчика Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Оператор газотранспортної системи України». 22.01.2020 року [PERSON] був попереджений про скорочення чисельності і штату працівників в якому йому повідомлено, що відповідно до наказу від 16.12.2019 року № 897 «Про скорочення чисельності і штату працівників АТ «Укртрансгаз» та попереджено про наступне звільнення після закінчення двомісячного терміну з дня ознайомлення з цим попередженням, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України з 01.01.2020 року у зв`язку зі скороченням посади «Оператор газорозподільної станції, 5 розряд» структурного підрозділу Філії «Оператор газотранспортної системи України» Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Херсонський промисловий майданчик Дільниця служби газорозподільних станцій ГРС Херсон-2 . Наказом начальника Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Оператор газотранспортної системи України» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» [PERSON] №16-к від 23.03.2020 позивача звільнено з посади оператора газорозподільної станції 5 розряду ГРС Херсон-2 дільниці служби газорозподільних станцій Херсонського промислового майданчика Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Оператор газотранспортної системи України» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» з 25 березня 2020 року в зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1\~ст. 40 КЗпП України. Позивач, наказ про звільнення із займаної посади на підставі п.1\~ст. 40 КЗпП України\~не оскаржував. В межах даного позову також не оспорюється законність підстав його звільнення на підставі п. 1\~ст. 40 КЗпП України. Відповідно до п. 1 постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «Оператор TTC України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України». 18.09.2019 постановою Кабінету Міністрів України № 840 «Про відокремлення цільності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи» затверджено план заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи. На виконання пункту 2 Плану AT «Укртрансгаз» було вжито заходів до збільшення статутного капіталу ТОВ «Оператор ТС України» шляхом відчуження AT «Укртрансгаз» власних необоротних та оборотних матеріальних активів, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами. Таким чином ТОВ «Оператор ТС України» є новоствореною юридичною особою. Трудовим законодавством не передбачено обов`язок новоствореної юридичної особи приймати на роботу працівників шляхом переведення. Тому суд не приймає до уваги твердження позивача з того приводу, що ТОВ «Оператор ГТС України» зобов`язано прийняти на роботу працівників, які були задіяні в обслуговуванні газорозподільних станцій ГРС Херсон-2 через те, що відповідно до акту приймання передачі від 01.01.2020 року АТ «Укртрансгаз» передавало ТОВ «Оператор ГТС України» державне майна, що використовується у процесі транспортування природного газу, оскільки AT «Укртрансгаз» не припиняв свою діяльність, а тому ТОВ «Оператор ГТС України» не є правонаступником AT «Укртрансгаз», а є іншою юридичною особою. Відповідно до п. 1\~ст. 40 КЗпП України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:\~\~змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, а саме: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників. Частиною другою\~статті 40 КЗпП України\~ встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. У пункті 19\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року\~роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1\~ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1\~ст.40 КЗпП\~може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. У листі Міністерства праці та соціальної політики України № 114/06/187-11 від 07.04.2011 року «Щодо надання роз`яснення», роз`яснено, що скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору, передбачена пунктом 1 частини першої\~статті 40 Кодексу законів про працю України. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, прийняття власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що скорочення штату або чисельності працівників по своїй суті є зміною в організації виробництва і праці. 14.02.2020 року позивач звернувся до АТ «Укртрансгаз» з проханням переведення з займаної посади на посаду оператора газорозподільної станції 5 розряду ГРС Херсон-2 дільниці служби газорозподільних станцій Херсонського промислового майданчика Миколаївського ЛВУМГ ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з 24.02.2020 в порядку переведення, згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України. Також позивачем 14.02.2020 року до ТОВ «Оператор ГТС України» подано заяву з проханням прийняти на зазначену посаду в порядку переведення, згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до ч. 5\~ст. 36 КЗпП, підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду. Листом від\~17.03.2020\~ТОВ «Оператор\~газотранспортної \~системи України» повідомив Позивача про те, що не має можливості задовільнити заяву щодо працевлаштування у Товаристві в зв`язку з відсутністю вакантної посади. До АТ «Укртрансгаз» від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» клопотання про звільнення [PERSON] у зв`язку з переведенням не направлялись. Саме наявність зазначеного запрошення ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на роботу в порядку переведення з АТ «Укртрансгаз», згода Позивача на таке на таке переведення та погодження такого переведення між керівниками є підставами для вчинення АТ «Укртрансгаз» дій із припинення з Позивачем трудового договору на підставі п.5 ст.36 КЗпПУ шляхом його переведення на роботу в ТОВ «Оператор газотранспортної системи України». При реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу). Відповідно до ч.5\~ст.104 ЦК України\~юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Акціонерне Товариство ««Укртрансгаз» (ЄДРПОУ 30019801 зареєстровано 28.08.1998) не припинило свою діяльність як юридична особа, запис про перебування в стані припинення відсутній. ТОВ «Оператор ГТС України» (ЄДРПОУ 42795490 ) є самостійною юридичною особою зареєстрованою 05.02.2019. Наведені обставини підтверджують, що\~не відбулася ані зміна власника підприємства ані реорганізація. Таким чином, трудові відносини, за згодою працівника, продовжуються при зміні власника підприємства, а також його реорганізації (злиття, приєднання, поділ, перетворення). В даному випадку ТОВ «Оператор ГТС України» не є правонаступником AT «Укртрансгаз», а є іншою юридичною особою. Припинення в цьому випадку трудового договору (контракту) з ініціативи адміністрації можливо тільки при скороченні чисельності або штату працівників. За таких обставин, суд приходить до висновку, що повідомлення позивача про звільнення у зв`язку зі скороченням штату з 01.01.2020 року посади оператора газорозподільної станції, 5 розряд структурного підрозділу Філії «Оператор газотранспортної системи України» Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, Херсонський промисловий майданчик, Дільниця служби газорозподільних станцій ГРС Херсон-2» АТ «Укртрансгаз», яку він обіймав, по своїй суті є повідомленням про зміну в організації виробництва і праці, у зв`язку з чим звільнення працівника в такому випадку має відбуватись на підставі п. 1\~ст. 40 КЗпП України, а не на підставі п. 5\~ст. 36 КЗпП України, як вважає позивач. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивної самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 6\~березня 2019\~року у справі №\~571/1306/16-ц, від 1 липня 2020 року у справі №\~287/575/16-ц, від 19\~серпня 2020\~року у справі №\~287/587/16-ц). Таким чином, принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог. Таким чином суд не досліджує законність підстав звільнення позивача з займаної посади оскільки такі вимоги суду не заявлялися . Разом з тим слід зазначити наступне. Згідно зі ст.ст.11,15 ЦК України\~цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в\~ст.16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Однак, позовні вимоги, з якими звернувся позивач до відповідачів - про визнання незаконною бездіяльність щодо невжиття заходів по переведенню, визнання звільненим з посади у зв`язку із переведенням та зобов`язання прийняти на посаду - не є належним способом захисту прав, передбаченого чинним законодавством. Невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні заявлених особою вимог.

Outcome: dismissed