Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до Рівненського міського суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду; стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку щомісячно в сумі 500 грн..; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу, встановлених законом. В обгрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем - [PERSON], перебуває в шлюбних відносинах з 24 січня 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної РАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 43. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач ніколи не приділяв уваги про піклування сина, участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. З червня 2016 року з відповідачем проживають окремо. Вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду дитини до трьох років. Інших доходів, крім отримання державної допомоги на сина [PERSON], немає. Відповідач працює на будівництві, проте не оформлений по трудовому договору. Його середньомісячний заробіток становить понад 4000 грн. і він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Інших дітей у відповідача не має, він також не обтяжений стягненнями по виконавчим документам. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 04 жовтня 2016 року позовні вимоги не визнав, заперечив проти задоволення позовної заяви. Додатково пояснив, що працює неофіційно, на даний час вантажником на ТОВ "Оліс" та отримує заробітну плату в розмірі 5000 грн., однак даний дохід є мінливим. В судове засідання 07 листопада 2016 року відповідач не з"явився. Суд ухвалив продовжити розгляд справи у відсутність відповідача. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 24 січня 2014 року, який зареєстровано відділом державної РАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 43. Свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №224726 від 18.11.2014 року актовий запис №3099 підтверджується, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов"язків по відношенню до дитини. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя. На підставі встановлених і наведених судом фактів, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме про доцільність стягнення їх у розмірі 1000 грн.. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір"ю, відповідач зобов"язаний виплачувати на утримання дитини та дружини, до досягнення дитиною трирічного віку аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач офіційно не працює, проте має дохід в розмірі 5000 грн., тому, враховуючи матеріальний стан відповідача суд вважає, що позовні вимоги щодо розміру аліментів на утримання дружини, підлягають задоволенню, а саме в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1102 гривня 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved