Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогами: визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), кадастровий номер 3523685600:02:000:0871 площею 3,3761 га від 31.10.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бондаренко Аллою В`ячеславівною за номером № 4863 , право оренди за яким зареєстровано у ДРРП на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49458130 від 31.10.2019; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 05.06.2008 року, кадастровий номер 3523685600:02:000:0125, площею 6,7522 га, розташованої на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладеного між ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» та [PERSON] , який було зареєстровано Новоархангельським відділом Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2008 року № 040837600250; визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року про поновлення договору. Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступними обставинами. 05 червня 2008 року між ПОП ім. Гагаріна (на даний час ТОВ "Імені Юрія Гагаріна", яке утворене шляхом виділення з ПОП ім. Гагаріна та є правонаступником прав та зобов`язань останнього в обсязі відповідно до розподільчого балансу від 09.01.2013 року) та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 3523685600:02:000:0125 площею 6,7522 га, яка розташована на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, строком на 10 років, який зареєстровано в Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2008 року за № 040837600250. Таким чином, договір оренди діяв до 10 грудня 2018 року. З метою використання свого переважного права на поновлення договору оренди на новий строк, позивач 02 листопада 2018 року направив відповідачу лист-повідомлення № 302 з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки, додавши проект додаткової угоди. Відповідач отримав лист 15.11.2018 року. Протягом місяця позивач не отримував від відповідача відповіді на пропозицію щодо поновлення договору оренди на новий строк чи умов за яких відповідач розгляне пропозицію позивача про поновлення договору оренди на новий строк. Перевіряючи інформацію, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо даної земельної ділянки, позивачу стало відомо, що 25 січня 2019 року, відповідач [PERSON] уклала інший договір оренди цієї ж земельної ділянки з ФГ "Кам`янече" [PERSON], а державний реєстратор Онуфріївської сільської ради Кіровоградської області Момота Михайла Вікторовича на підставі цього договору провів його державну реєстрацію 15.02.2019 року за індексним номером 45548960.Дію даного договору було припинено за власною домовленістю сторін 25 червня 2019 року. Однак, в подальшому, позивачу стало відомо, що вищезазначена земельна ділянка за заявою власника була поділена та створено дві земельні ділянки. В подальшому [PERSON] 09 вересня 2019 року передала в оренду [PERSON] за договором про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) земельну ділянку кадастровий номер 3523685600:02:000:0871 площею 3,3761 га, що була утворено шляхом поділу земельної ділянки кадастровий номер 3523685600:02:000:0125. Позивач вважає, що такі дії відповідачів є незаконними та такими, що грубо порушують право позивача на поновлення на новий строк договору оренди, закріплене ст. 33 ЗУ "Про оренду землі". Представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач зверталась до позивача задовго до закінчення строку дії договору із заявою про небажання продовжувати з ним договірні відносини. Таким чином, виходячи із принципу свободи договору, та у зв`язку з тим, що сторони не дійшли згоди щодо продовження договору оренди землі, відповідач вважає, що переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилось зі спливом строку дії договору. Відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» про визнання договору оренди землі від 05.06.2008 року неукладеним. Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та об`єднано з первісним позовом. Свої зустрічні позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що за обставин, коли позивач ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» ставить питання про зобов`язання укладення додаткової угоди, належним способом захисту є саме позов про визнання Договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року неукладеним. Неукладеність договору оренди землі обумовлює неможливість укладення будь-яких додаткових угод до неукладеного договору. Зустрічний відповідач подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується підписами сторін у договорі оренди землі, актом приймання-передачі земельної ділянки, який підтверджує факт передачі орендодавцем у користування орендареві земельної ділянки та отриманням орендодавцем орендної плати за весь час перебування земельної ділянки у оренді у позивача та повністю спростовує твердження, викладені у зустрічному позові. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, також заперечив проти задоволення зустрічних позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності з підтриманням своїх вимог та заперечень. Представник відповідача Фермерського господарства "Кам`янече" [PERSON], державний реєстратор Онуфріївської сільської ради Кіровоградської області Момот М. В. та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 6,76 га, кадастровий номер 3523685600:02:000:0125 на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджено відповідним Державним актом. 05 червня 2008 року між ПОП ім. Гагаріна та [PERSON] було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки терміном на 10 років, який зареєстрований у Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК 10 грудня 2008 року за № 040837600250. Відповідно до Статуту ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» утворене шляхом виділення з ПОП ім. Гагаріна та є правонаступником прав та зобов`язань останнього в обсязі відповідно до розподільчого балансу від 09.01.2013 року, в якому зазначено про правонаступництво позивача по укладеному договору оренди. 05 лютого 2018 року відповідачем [PERSON] направлено лист-повідомлення орендарю про небажання продовжувати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 3523685600:02:000:0125, так як має намір обробляти земельну ділянку самостійно. Вказаний лист отримано позивачем 05 лютого 2018 року, про що свідчить вхідний номер на повідомленні. 02 листопада 2018 року позивач направив, а відповідач 15 листопада 2018 року отримала лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом підписання додаткової угоди та долучив її проект. 25.01.2019 року між [PERSON] та ФГ "Кам`янече" [PERSON] , був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки терміном на 10 років, про що державним реєстратором Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області було прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, номер запису про інше речове право - 45548960. Зазначений спірний договір було припинено відповідно до Додаткової угоди від 25.06.2019 року про припинення Договору оренди землі від 25.01.2019 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 172373749 від 03.07.2019 року, індексний номер рішення державного реєстратора 47593933. Згідно інформації відділу у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 153/117-20 від 07.02.2020 року, зазначено, що кадастровий номер земельної ділянки 3523685600:02:000:0125, що розташована на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області загальною площею 6,7522 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І - КР № 039934, виданого 25.02.2002 року. Вищезгадана земельна ділянка, що має кадастровий номер 3523685600:02:000:0125 на поточний день за заявою власника земельної ділянки щодо розподілу земельної ділянки на дві окремі та Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, було ідентифіковано дві земельні ділянки, які утворилися шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки. Виходячи з цього, на заяви [PERSON] видано витяги з Державного земельного кадастру від 09.09.2019 року № НВ-3509828742019 на земельну ділянку площею 3,3761 га та присвоєно кадастровий номер 3523685600:02:000:0871 та № НВ-3509828732019 на земельну ділянку площею 3,3761 га та присвоєно кадастровий номер 3523685600:02:000:0870, які розташовані на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 31 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), яким було [PERSON] передано право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), площею 3,3761 га, місце розташування Кіровоградська область, Новоархангельський район, Свердликівська сільська рада, кадастровий номер 3523685600:02:000:0871, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31 жовтня 2019 року, номер запису-33939246, що підтверджується інформаційною довідкою № 198296392 від 30 січня 2020 року. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Статтею 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Спеціальним законом, що регулює орендні відносини щодо земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі». Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що за закінченням строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою статті 33 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Такий спосіб поновлення договору оренди може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі». Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а саме правові висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року (справа № 379/338/16-ц) та у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року (справа № 401/4572/15-ц), що відповідає вимогам ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Як встановлено при дослідженні матеріалів справи, 05 лютого 2018 року [PERSON] у письмовій формі виявила власну волю не продовжувати з позивачем строк договору оренди, про її волевиявлення свідчить направлене позивачу повідомлення про припинення договірних відносин, що підтверджується відміткою та вхідним номером на повідомленні. Крім того, судом встановлено, що позивачем разом із пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки орендодавцю було направлено проект Додаткової угоди, в якому були змінені істотні умови договору - термін його дії збільшено з 10 до 20 років, орендна плата з 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінена до 10 %. За змістом частини третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, орендодавець заперечила проти поновлення договору оренди, що випливає з повідомлення [PERSON] , тому ТОВ "Імені Юрія Гагаріна" втратило своє право на поновлення договору оренди земельної ділянки. Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 31.10.2019 року суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для їх задоволення виходчи із наступного. Відповідно до частин 1, 6 статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України. Укладення договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач). Згідно копії зазначеного договору емфітевзису, він був укладений між [PERSON] та [PERSON] 31 жовтня 2019 року, тобто вже після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року, який сплив 10 грудня 2018 року. У зв`язку з втратою позивачем переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки, власник земельної ділянки [PERSON] була вільною в укладенні договору та виборі контрагента. Дослідивши доводи зустрічного позивача та заперечення зустрічного відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову. Так, відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 15 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції станом на момент укладення договору оренди) передбачено істотні умови договору оренди землі, якими є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачу земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки оренодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Зустрічний позивач не зазначає яка саме з істотних умов договору не була дотримана при його укладенні, лише вважає визнання договору оренди землі неукладеним належним способом захисту інтересів відповідача по первісному позову. Дослідивши договір оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року, суд дійшов висновку, що сторонами дійсно було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується підписами сторін у договорі оренди землі, актом приймання-передачі земельної ділянки, який підтверджує факт передачі орендодавцем у користування орендареві земельної ділянки та отриманням орендодавцем орендної плати. Дані обставини повністю спростовують доводи зустрічного позивача щодо неукладеності договору оренди землі. Крім того, відповідно до роз`яснень п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п`ятої ЦК. Тому, з урахуванням вищевикладеного, правові підстави для задоволення позовних вимог та зустрічних позовних вимог відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed