Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

17 лютого 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 22 листопада 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 2500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідачка порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. Оскільки відповідачка добровільно не погасила суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 1590 грн. 03 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 6073 грн. 36 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 5862 грн. 50 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) в розмірі 676 грн. 29 коп., що загалом складає 14702 грн. 18 коп., та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, суду пояснила, що дійсно 22 листопада 2007 року отримала кредит розміром 2500 грн., більш як половину кредиту вона сплатила, вважає, що банк нарахував занадто великі проценти та комісію, по можливості суму заборгованості буде погашати. Суд, вислухавши пояснення відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 2500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідачка порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. (а.с. 9-13). Відповідачка у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконала, тому станом на 22.11.2013 року заборгованість складає 14702 грн. 18 коп., з яких: 1590 грн. 03 коп. - заборгованість за кредитом, 6073 грн. 36 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5862 грн. 50 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 676 грн. 29 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 стаття 1054 ЦК України). Суд вважає, що відповідачкою [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачується заборгованість, тому на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач має право вимагати з відповідача [PERSON] достроково повернути частину кредиту, що залишилася, та сплати процентів за користування кредитом, також сплати штрафів. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243 гривень 60 копійки, розмір яких підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved