Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на виконанні в Бабушкінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції знаходяться виконавчі листи № 2-526/08 від 05.08.2008 року, видані Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), виконавчий лист № 2-205/1207/14 від 11.08.2014 року Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 700,00 грн. щомісячно (з наступною індексацією) відповідно до закону, починаючи стягнення з 05.06.2014 року, пені за прострочення сплати аліментів за період з 16.06.2007 року по 31.07.2013 року в сумі 8 807,24 грн. В межах виконавчого провадження з виконання вказаних виконавчих листів, в зв"язку з наявною на той час заборгованістю зі сплати аліментів, Бабушкінським ВДВС було накладено арешт на все його майно, зокрема постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.10.2014 року, винесеною державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ за виконавчим листом №2-205/1207/14, виданим 11.08.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. Позивач зазначає, що станом на день його звернення до суду з позовом він сплатив всю заборгованість, на забезпечення якої було здійснено арешт його майна, поточні аліментні виплати він сплачує без затримок, заборгованість перед третьою особою в нього відсутня, а тому відсутні підстави для звернення стягнення на його майно та накладення на нього арешту. Посилаючись на зазначене, позивач просить зняти арешт та скасувати заборону відчуження всього належного йому майна, що накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 24.10.2014 року, винесеною державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] за виконавчим листом № 2-205/1207/14, виданим 11.08.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зняти арешт з його майна та скасувати заборону на його відчуження, накладених постановлю державного виконавця від 24.10.2014 року. . Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність у позивача заборгованості з виконання рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], в забезпечення якого і був накладений арешт на майно позивача. В судове засідання третя особа [PERSON] не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що існує заборгованість позивача по сплаті індексації аліментів, призначених в твердій грошовій сумі на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2014 року, та просила розглянути зазначену справу за її відсутності. Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши докази у цивільній справі, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 2 цієї статті - арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче проваддження" про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Відповідно до ч.1, 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Ч. 1, 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч.3 вказаної статті - з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Згідно до ч.4 цієї статті - у разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Відповідно до ч.5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У відповідності до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні в Бабушкінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебували виконавчий лист № 2-526/08 від 05.08.2008 року, виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), та виконавчі листи № 2-205/1207/14 від 11.08.2014 року, видані Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 700,00 грн. щомісячно (з наступною індексацією), до повноліття дитини, та про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 16.06.2007 року по 31.07.2013 року в сумі 8 807,24 грн. Постановою державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] від 27.08.2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа № 2-205/1207/14 від 11.08.2014 року. В межах вказаного виконавчого провадження, в зв"язку з наявною на той час заборгованістю зі сплати аліментів, постановою державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №44527595 від 24.10.2014 року було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] за виконавчим листом №2-205/1207/14, виданим 11.08.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, у межах суми звернення стягнення в сумі 27 081,07 грн. та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу. Як вбачається з квитанції № 3062527 від 26.03.2015 року та квитанції № 275 від 15.10.2014 року [PERSON] була сплачена на рахунок [PERSON] заборгованість по виплаті аліментів у повному обсязі. Постановою державного виконавця Бабушкінсько ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] від 24.10.2014 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-526/2008, виданого 05.08.2008 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини на утримання дитини [PERSON] до її повноліття, з посиланням на те? що вказаний виконавчий лист був змінений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2014 року на виконавчий лист № 2-205/1207/14 від 11.08.2014 року, виданий Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 700,00 грн. щомісячно (з наступною індексацією відповідно до закону), починаючи з 05.06.2014 року, до повноліття дитини на користь матері [PERSON] Постановою державного виконавця Бабушкінсько ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] від 24.10.2014 року було закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-205/1207/14, виданого 11.08.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів в період з 16.06.2007 року по 31.07.2013 року в сумі 8807 грн. 24 коп. в зв"язку з погашенням [PERSON] заборгованості. Даною постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення щодо виконання вказаного виконавчого листа. В зв"язку з цим [PERSON] 26.03.2015 року звернувся до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції з заявою про зняття арештів з його майна. Відповідно до листа начальника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 06.04.2015 року № 0314/5719/15, направленого позивачу, [PERSON] сплачені заборгованість за виконавчим листом № 2-526/08 від 05.08.2008 року у розмірі 24 244 грн. 00 коп. відповідно до квитанції № 3062527 від 26.03.2015 року і відсутня заборгованість по виплатам аліментів за виконавчим листом № 2-205/1207/14 від 11.08.2014 року, виданим Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, поточні аліменти ним сплачуються своєчасно. Також, цим листом повідомлено, що в матеріалах виконавчого провадження знаходиться заява [PERSON] про те, що у разі погашення заборгованості боржником вона просить не знімати арешти з рухомого та нерухомого майна, оскільки існує загроза несплати поточних аліментів боржником, в зв"язку з чим рекомендовано [PERSON] звернутися з питанням щодо зняття арешту з майна до суду. Судом також встановлено та підтверджено матеріалами справи, на даний час на виконанні у Бабушкінському ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції перебуває лише виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-205/1207/14 від 11.08.2014 року про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 700,00 грн. щомісячно (з наступною індексацією відповідно до закону), до повноліття дитини, на користь матері [PERSON] Згідно даного виконавчого провадження заборгованість у [PERSON] по сплаті аліментів відсутня, поточні аліменти сплачуються своєчасно. Вказане підтвердила в судовому засіданні представник відповідача - державний виконавець Абдуллаєва С.З., в провадженні якої перебуває вказане виконавче провадження. Таким чином, судом встановлено, що станом на день звернення позивача до суду з даним позовом та на час розгляду справи по суті ним сплачено всю заборгованість, на забезпечення якої було накладено арешт на все його майно та накладена заборона на його відчуження, поточні аліментні виплати позивач сплачує без затримок, заборгованість перед [PERSON] по виплаті аліментів відсутня, а тому відсутні підстави для звернення стягнення на його майно та накладення на нього арешту із забороною відчуження, а тому позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що заперечення [PERSON] проти позову, викладені нею в наданій суду заяві, не є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову, оскільки відповідно до ч.1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду. Судом же встановлено, що вказане рішення суду, на виконання якого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 11.08.2014 року видано виконавчий лист № 2-205/1207/14 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки в сумі 700,00 грн. щомісячно реально виконується позивачем, а тому підстави для накладення арешту на його майно відсутні. Крім того, державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" не здійснювався розрахунок будь-якої заборгованості по сплаті аліментів з індексацією і доказів ухилення [PERSON] від її сплати, а відповідно і від реального виконання судового рішення, суду не надано. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні державним виконавцем Абдуллаєвою С.З., заборгованість по виплаті аліментів була визначена державним виконавцем без врахування індексації, також державним виконавцем до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська була направлена заява про роз"яснення порядку індексації аліментів у розмірі 700 грн. щомісячно, які стягуються з [PERSON] згідно виконавчого листа № 2-205/1207/14, відповідь на яку не отримана. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню із звільненням з-під арешту та скасування заборони відчуження всього належного [PERSON] майна, накладених постановою державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції серії ВП №44527595 від 24.10.2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-205/1207/14, виданого 11.08.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 700,00 грн. щомісячно на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] Будь-яких доказів в спростування зазначених вимог позивача суду не надано. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне витрати по справі віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved