Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

18 жовтня 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем [PERSON] 25 листопада 2005 року було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з значними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем станом на 31.08.2013 року рахується заборгованість по кредиту - 4713,66 грн., відсотки - 16402,72 грн., штраф - 500 грн. - фіксована частина, штраф - 1055,82 грн. - процентна складова. Позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача у свою користь кредитну заборгованість та 229,40 грн. сплаченого судового збору. 24 жовтня 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем [PERSON] 12 січня 2008 року було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000 доларів США у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з значними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем станом на 16.10.2013 року рахується заборгованість по кредиту - 1879,86 доларів США, відсотки - 3554,80 доларів США, 368,39 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, штраф - 62,58 доларів США - фіксована частина, штраф - 285,15 доларів США - процентна складова, що становить відповідно до службового розпорядження НБУ від 16 жовтня 2013 року - 48345,74 грн. Позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача у свою користь кредитну заборгованість та 483,46 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 25 жовтня 2013 року дані позовні заяви об'єднані в одне провадження. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю із наведених в позові підстав, просила їх задоволити. Пояснити, ким та коли затверджені (Условия и правила предоставления банковских услуг) (далі Правила), які надані позивачем до матеріалів справи, чи діяли вони на момент виникнення спірних правовідносин та яким чином вони є невід'ємною частиною кредитного договору не може. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином про, що свідчить судовий виклик, надрукований в газеті Волинь-нова", про причини неявки до суду не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Як зазначено в ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. З копії заяви [PERSON] про надання строкового споживчого кредиту від 25 листопада 2005 року, яка підписана сторонами (а.с. 12-13), вбачається, що між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення кредиту, що відповідає дії картки. Дана заява містить пункт, про те, що заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами складає договір про надання банківських послуг. Тобто містить відсилання до вищезазначених документів, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. З копії заяви [PERSON] про надання строкового кредиту від 12 січня 2008 року, яка підписана сторонами (а.с. 42-43), вбачається, що між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000 доларів США у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,8% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає дії картки. Дана заява містить пункт, про те, що заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, і тарифами складає договір про надання банківських послуг. Тобто містить відсилання до вищезазначених документів, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 25 листопада 2005 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.08.2013 року рахується заборгованість по кредиту - 4713,66 грн., відсотки - 16402,72 грн., штраф - 500 грн. - фіксована частина, штраф - 1055,82 грн. - процентна складова. Крім того, встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 12 січня 2008 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000доларів США у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1.8 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 16.10.2013 року рахується заборгованість по кредиту - 1879,86 доларів США, відсотки - 3554,80 доларів США, 368,39 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, штраф - 62,58 доларів США - фіксована частина, штраф - 285,15 доларів США - процентна складова, що становить відповідно до службового розпорядження НБУ від 16 жовтня 2013 року - 48345,74 грн. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вчиняється в письмовій формі, якщо його зміст, зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що кредитний договір є двостороннім правочином - тобто погодженою дією двох сторін, що направлена на створення прав та обов'язків для двох сторін. Фактично між сторонами, 25 листопада 2005 року та 12 січня 2008 року, було укладено письмові правочини. Як вбачається з заяв позичальника [PERSON], кредитний договір укладався в присутності двох сторін. За таких обставин, обов'язковою умовою його дійсності, відповідно до ст.ст. 202-203 ЦК України, є взаємне волевиявлення сторін щодо кожної умови такого договору. З наданих позивачем (Правил) (а.с. 14-20, 44-50), вбачається, що вони фактично містять умови та порядок надання кредиту, права та обов'язки сторін, порядок розрахунків тощо, зокрема з п. 6.4 вбачається, що при незгоді зі змінами правил та/або тарифів банку, надати банку письмову заяву про розірвання даного договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, в тому числі і заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю та його довіреним особам. Пунктом 5.5.1 Правил визначено, що за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель сплачує відсотки за підвищеною ставкою або додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами). Пунктом 5.6.1 Правил встановлено, що черговість та розмір боргових зобов'язань здійснюється в порядку, викладеному у пам'ятці клієнта, що є невід'ємною частиною договору. Згідно п. 5.8 Правил, відсоткова ставка за кредитом на місяць,що слідує за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачем не надано суду тарифів, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, що унеможливлює встановити правомірність заявлених позовних вимог, позбавляє можливості перевірки даних, викладених у розрахунках заборгованості за кредитом [PERSON] (а.с. 6-11, 36-40), додані до матеріалів справи Правила підписані головою правління банку, але не містять його реквізитів, відсутня і дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід'ємності від заяв позивальника [PERSON] Позивачем - ПАТ КБ «ПриватБанк», на його офіційному сайті (а.с. 109), де зазначено, що документи, розміщені на цьому сайті - це публічна оферта, що містить умови і правила надання банківських послуг банком і його партнерами, до якої приєднується клієнт, підписуючи заяву у відділеннях банку, розміщено архів договорів, зміни до яких проводилися лише у 2013-2014 роках, тобто, до правовідносин, що виникли між банком - позивачем та відповідачем [PERSON] 25 листопада 2005 року та 12 січня 2008 року відповідно, надані позивачем (Правила) бути застосовані не можуть. Позивачем не надано тарифів, які є невід'ємною частиною договору (а.с. 13-14, 42-43), не надано пам'ятки клієнта (а.с. 42-43) Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у зв'язку з недоведеністю позивачем зазначених у позовних заявах сум понесення ним збитків. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed