Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування, розташовану Чернігівська область Новгород-Сіверський район Блиставської сільської ради загальною площею 5,15 умовних кадастрових га. із земель КСП «Щорса», свій позов мотивує тим, [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Чоловік працював в колгоспі «ім. Щорса», яке в подальшому було реорганізоване в СГВК «Блистовський» 04.03.1997року Новгород-Сіверською райдержадміністрацією було прийняте рішення про передачу сертифікату на право на земельну частку(пай) на ім'я [PERSON]. Після смерті чоловіка вона прийняла спадщину, у порядку передбаченому п.1ч.1 ст.549 ЦК УРСР, при зверненні до нотаріуса виявилося що сертифікат про право на земельну частку (пай) був виданий після смерті чоловіка, через що вона позбавлена можливості оформити спадщину у порядку передбаченому ЗУ «Про нотаріат». Іншим поза судовим шляхом визнати право на земельну частку(пай) не можливо, тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду справи, але надали суду заяву, в якій просять Суд, розглянути справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області Буй Г.Г., в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши представника Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області Буй Г.Г., дослідивши матеріали справи, вважає,що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що за життя [PERSON] отримав право на земельну частку(пай), а сертифікат серії [NUMBER] від 24.12.1997року який посвідчував право на земельну частку (пай) розміром 5,15 умовних кадастрових гектарах, із земель КСП «Щорса», на території Блистівської сільської ради видався після його смерті (а.с.11) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.06.1997року [PERSON] помер [INFO] року. (а.с.7) Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.10.1965року [PERSON]. є чоловіком [PERSON] (а.с.8) Згідно повідомлення нотаріальної контори №689/01-16 від 18.03.2017року за заявою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку(пай) так як сертифікат серії [NUMBER] від 24.12.1997року виданий після смерті спадкодавця. (а.с.16) Відповідно до Указу Президента України від 08.08.95 N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю, зокрема постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай набувають спадкоємці тих членів КСП які мали таке право, але померли до моменту видачі документа, що його засвідчує, а саме земельного сертифіката (Указ Президента від 10.11.94 N 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва"). Виходячи зі змісту ст. ст. 22, 23 ЗК України (1990 року) та Указу Президента від 08.08.95 N 720/95 у таких випадках особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Враховуючи вищезазначену норму, суд вважає, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), оскільки був членом сільгосппідприємства та був включений до списку пайовиків ( підтверджується довідкою СГВК ''Блистівський"). Пунктом 3 Указу Президента від 10.11.94 N 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" встановлено, що право на земельну частку (пай) може буш об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК У PCP ( чинного на момент виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. ( ч.1 ст.529 ЦК У PCP ) Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.( ст.548 ЦК УРСР). Згідно п. 1 ч. 1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)") одним з документів, що посвідчує право на земельну частку (пай), є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Отже на день смерті [PERSON] належало тільки право на земельну частку(пай), тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved