Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], ТОВ "ПРО-БІЗ" про стягнення в солідарному порядку 6 695 000,00 грн. заборгованості за договором позики від 15.04.2015 року, стягнення 8 810,00 грн. витрат по оплаті судового збору, мотивуючи тим, що 15.04.2015 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав 6 695 000,00 грн. строком на три роки з моменту реальної передачі коштів. У розписці від 15.04.2015 року відповідач [PERSON] зазначив, що отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 6 695 000,00 грн., які зобов"язався повернути протягом трьох років. Однак у визначений у договорі позики строк відповідач свої зобов"язання не виконав. З метою забезпечення виконання зобов"язань [PERSON] перед [PERSON] між ТОВ "ПРО-БІЗ" та [PERSON] 15.04.2015 року було укладено договір поруки. А тому, просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за договором позики та судові витрати. Позивачка в судове засідання не з"явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав, повідомив, що борг не має змоги повернути за відсутності коштів (а.с.27). Представник відповідача ТОВ "ПРО-БІЗ" в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.17, 24-26). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики, внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором позики з [PERSON] та ТОВ "ПРО-БІЗ". Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 15.04.2015 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав у позивача безвідсоткову позику в сумі 6 695 000,00 грн. Строк надання позики позичальнику становить 3 (три) роки з моменту реальної передачі коштів. Підтвердженням отримання позики позичальником є розписка видана позикодавцю. Забезпеченням зобов"язань по цьому договору являється порука ТОВ "ПРО-БІЗ" (а.с.4). 15.04.2015 року відповідач [PERSON] написав розписку, якою підтвердив те, що 15.04.2015 року отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 6 695 000,00 грн., які зобов"язався повернути протягом 3 (трьох) років (а.с.5). Відповідач свої боргові зобов"язання згідно договору позики грошей не виконав, суму боргу не повернув, у зв"язку з чим 08.08.2018 року позивачка надіслала на адресу відповідача [PERSON] вимогу про погашення боргу, відповідно до якої вимагала в десятиденний строк усунути порушення та повернути їй позичені кошти в розмірі 6 695 000,00 грн. (а.с.7). На вимогу позивачки відповідач [PERSON] зазначив, що на даний момент у нього відсутні кошти для погашеня заборгованості. Крім того, все його майно знаходиться в арешті у зв"язку із судовою справою, яка розглядається Івано-Франківським міським судом. Тільки після закінчення даної справи та зняття арешту він зможе здійснити відчуження частини майна, а кошти направити на погашення заборгованості перед позивачкою (а.с.8). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - договору позики. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним вище договором позики від 15.04.2015 року не виконав та суму боргу не повернув. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відповідач [PERSON] допустив прострочення виконання взятих на себе зобов'язань перед позивачем, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 6 695 000,00 грн. В забезпечення належного виконання зобов'язання по договору позики від 15.04.2015 року, між [PERSON] та відповідачем ТОВ "ПРО-БІЗ" 15.04.2015 року було укладено договір поруки, відповідно до якого п. 1.1. передбачено, що поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за повне виконання боржником своїх зобов"язань за договором позики від 15.04.2015 року укаденим між фізичною особою [PERSON] та фізичною особою [PERSON] (а.с.6). У зв'язку з вищезазначеними умовами договору, поручитель за вимогою позивачки повинен нести солідарну з позичальником відповідальність. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку за договором позики є обгрунтованою та підлягає до задоволення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за договором позики підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідачів також слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 8 810,00 грн. згідно квитанції №N1CFB44075 від 21.08.2018 року (а.с.1). На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 612, 1046 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved