Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,5687 га, 0,4155 га, 1,7935 га належні на підставі державного акту серії [NUMBER] за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт посвідчений секретарем Лемешівської сільської ради 23.08.2007 за № 187, яким все своє майно заповів [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняв, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт на право власності на земельні ділянки втрачений. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву за підписом сільського голови Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи без участі представника. Позов визнає. Третя особа в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника. Вимоги позивача підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане виконкомом Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [INFO]) /а.с. 7/. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,78 га у межах згідно з планом, яка розташована га території Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії [NUMBER]. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт посвідчений секретарем Лемешівської сільської ради 23.08.2007 за № 187, яким все своє майно заповів [PERSON] /а.с. 6/. Згідно заяви поданої до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON] відмовився від належної йому долі спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] /а.с. 35/. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - позивач у справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане 19.01.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області /а.с. 8/. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 217/2015 /а.с. 35-36/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 02 лютого 2006 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження № 162 Козелецької районної державної адміністрації від 02.06.2005, було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 2,78 га у межах згідно з планом, розташованої на території Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 13/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку, належну [PERSON] було встановлено, що фактична площа земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.02.2006, становить 2,7777 га, з яких: сіножать 0,5687 га, кадастровий номер [NUMBER], пасовище 0,4155 га, кадастровий номер [NUMBER], рілля 1,7935 га, кадастровий номер [NUMBER] /а.с. 15, 18, 21/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державний акт було втрачено, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 12/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved