Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та просить змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Сокальського районного суду від 18.09.2013р. №454/2530/13-ц з [PERSON] на її користь на утримання дочки в розмірі 400,00грн. щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та надалі стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку і доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася дочка [PERSON], 17.08.2007р.н. Згідно рішення суду від 18.09.2013р. відповідач сплачує аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 400,00грн. Однак всупереч вимогам закону ухиляється від виконання свого батьківського обовязку, не бере участі у її вихованні, матеріально не допомагає. Враховуючи підвищення цін позивачці самостійно важко забезпечити нормальний матеріальний рівень проживання дитини. Також враховуючи, що чинним законодавством передбачено мінімальний розмір аліментів не може становити менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому вона змушена звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. 04.04.2018 року на адресу суду подано відзив у якому відповідач вказує, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того вказує, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1200,00грн. на місяць. Зважаючи, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років із 01.01.2018р. становить 1860,00грн., а мінімальний розмір аліментів має становити 50 %, то відповідно він згідний платити більшу суму ніж передбачено законодавством. Таким чином відповідач не заперечує щодо зміни розміру аліментів, проте не згідний проти зміни способу стягнення, оскільки для цього потрібні інші підстави. В судове засідання позивач не прибула, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила та просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1200,00грн. Відповідач в судове засідання не прибув, однак суду надано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в частині 1200,00грн. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Як встановлено із копії судового рішення №454/2533/13-ц від 16.09.2013р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно цього ж рішення розірвано. Із копії свідоцтва про народження серії І-СГ №114999 вбачається, що у сторін народилася дочка [PERSON], 17.08.2007р.н. За результатами розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] Сокальським районним судом Львівської області 25.10.2013 року видано виконавчий лист №454/2530/13-ц, згідно якого вбачається, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі 400, 00грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначені ч.3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Вирішуючи питання про аліменти відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. П.5 статті передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Конвенція ООН чч. 1, 2 ст. 27 про права дитини від 20.11.1989 року , яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. 17.05.2017 року Президент України підписав ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", згідно якого внесено зміни до законодавчих актів України, згідно якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014р. зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Крім цього, враховуючи, що в Законі України "Про державний бюджет України на 2018рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року встановлений у розмірі 1860 гривень, тому, суд приходить до висновку, що потрібно збільшити розмір аліментів, та враховуючи, що позивач змінила позивні вимоги а відповідач визнав змінені позовні вимоги, тому змінені позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Outcome: approved