Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту проживання з спадкодавцем та визнання права власності. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] проживала однією сім'єю з бабусею [PERSON] на момент відкриття спадщини. [PERSON] померла 29.01.2015 року, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями та спорудами та 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,0978 га, за адресою: м. Миколаїв, вул. Маяковського, 6. Визнати за [PERSON] право власності, на грошовий вклад відкритий на ім'я [PERSON] у ПАТ КБ "Приват Банк" на підставі договору грошового вкладу. При зверненні до нотаріальної контори, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю факту спільної реєстрації з спадкодавицею на момент відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, позивач просив встановити факт її проживання з бабусею [PERSON], яка померла 29.01.2015 року та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями та спорудами та на 1/2 земельної ділянки, площею 0,0978 га, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маяковського, 6, а також на грошовий вклад, відкритий на ім'я [PERSON] у ПАТ КБ "Приват Банк" на підставі договору грошового вкладу " SAMDN18000708227146 від 04.11.2009 року. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти у відповідності до вимог чинного законодавства. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою від 30 липня 2010 року, житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, смт. Тернівка, вул. Маяковського, буд. 6 та земельна ділянка площею 0,0978 гектарів, яка розташована по вул. Маяковського, 6 м. Миколаєві, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд належить на праві власності - [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному. 30 квітня 1998 року помер батько позивача [PERSON] (який був рідним сином [PERSON]М.), що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія ІІ-УР № 633599. 29 січня 2015 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини вищезазначеного будинку та земельної ділянки, а також грошового вкладу. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачу постановою приватного нотаріуса ММНО від 06.05.2016 року роз'яснено, що [PERSON] було пропущено строк для прийняття спадщини, необхідно у судовому порядку отримати додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої баби. Відповідно до повідомлення ГУ НП в Миколаївській області від 03.02.2017 року, в ході проведеної перевірки було опитано сусідів [PERSON], які дійсно підтвердили той факт, що [PERSON] дійсно мешкала зі своєю бабусею [PERSON] в одному будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Маяковського, буд. 6 в період з лютого 2013 року по момент її смерті, а саме 29.01.2015 р. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до п.5.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3\~СК\~про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності\~ЦК\~(п. 21\~ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Для кровного споріднення характерним є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов'язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв'язках. Відповідно до п.9 9 Листа, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Враховуючи те, що нотаріусом позивачу не було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі Свідоцтва на спадщини, у вигляді ? частини житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями та спорудами та на 1/2 земельної ділянки, площею 0,0978 га, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маяковського, 6, а також на грошовий вклад, відкритий на ім'я [PERSON] у ПАТ КБ "Приват Банк" на підставі договору грошового вкладу № SAMDN18000708227146 від 04.11.2009 року, та за такого, суд приходить до висновку, що вказані вимоги є передчасними. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial