Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у шлюбі з відповідачкою з 2000 по 2009 рік, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.05.2010 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти у розмірі 1500, 00 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина. З моменту стягнення позивач постійно сплачував аліменти у встановленому розмірі. З початку літа 2015 року відповідачка перестала займатися вихованням дитини, почала вести аморальний спосіб життя, у зв"язку з чим з того часу дитина стала проживати з позивачем, який несе всі витрати на утримання сина. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання сина, що стягуються на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.05.2010 року, а також стягнути з відповідачки на його користь аліменти у розмірі 1500, 00 грн. щомісячно на утримання дитини, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2000 року по 2009 рік включно. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.05.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1500, 00 грн. щомісячно. З моменту винесення судового рішення позивач [PERSON] належним чином сплачував аліменти у розмірі, встановленому судовим рішенням, що підтверджується квитанціями. З літа 2015 року відповідачка [PERSON] перестала займатися вихованням дитини, почала вести аморальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями, у зв"язку з чим з літа 2015 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком - позивачем [PERSON], що підтверджується відповідними Актами. Як встановлено судом, позивач повністю займається вихованням дитини, несе всі витрати на утримання сина, у тому числі на харчування, одяг, дозвілля, витрати на шкільні потреби. Дитині створені належні умови для навчання, проживання та розвитку, він забезпечений всім необхідним, дитині приділяється належна увага. З літа 2015 року відповідачка майже не цікавиться дитиною, лише декілька разів бачилася з сином, але не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, при цьому отримує відповідну допомогу від позивача. Згідно із ч. 1 ст. 8 Сімейного кодексу якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім"ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред"явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них Враховуючи те, що з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів, істотно змінилися обставини, що існували на час його прийняття, зокрема, щодо місця проживання дитини, а також її утримання, суд вважає позовні вимоги [PERSON] у частині звільнення його від сплати аліментів підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів з відповідачки, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, на даний час неповнолітня дитина [PERSON] знаходиться на утриманні свого батька, який працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 1755, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що на даний час відповідачка матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідачки є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, пояснень позивача, наданих ним письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітня дитина перебуває на утримання свого батька, а також матеріальний стан матері дитини, яка має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки є працездатною особою, але на даний час не працює. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідачки аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1500, 00 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved