Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Донецька, Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів", [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", третя особа - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання недійсними публічних торгів, проведених акціонерним товариством Державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів» в особі свого філіалу «Донецький аукціонний центр» 03 вересня 2009 року з реалізації предмету іпотеки двухкімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 27 кв.м., оформлені протоколом за №1743/4, визнати недійсним свідоцтво від 11 вересня 2009 року про придбання з публічних торгів квартири [ADDRESS] загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 27 кв.м., виданої на ім'я [PERSON] приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1016. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 листопада 2012 року їй стало відомо, що нібито постановою державного виконавця ВДВС Київського РУЮ у м. Донецьку у кінці січня 2009 року було відкрито виконавче провадження №11104039 у відношенні її як боржника, де стягувачем було вказано ДФ ТОВ «Укрпромбанк». 16 листопада 2012 року вона подала через канцелярію ВДЖВС заяву від 15.11.2012 року про надання їй копії постанови від 30.01.2009 року про відкриття виконавчого провадження. 22 листопада 2012 року ВДВС видав їй копію постанови про відкриття виконавчого провадження №11104039 від 30.01.2009 року. Ознайомившись 22.11.2012 року з повним текстом вказаної постанови ВДВС від 30.01.2009 року про відкриття виконавчого провадження їй уперше стало відомо, що ВДВС вказаною постановою відкрив дане виконавче провадження по виконавчому напису №9776 від 19.12.2008 року, виданому приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], з вказівкою резолютивної частини - звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка їй належить і стягнуто на користь ДФ ТОВ «Укрпромбанк» 452488,38 грн. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року за її позовом від 29.11.2012 року було відкрито провадження за адміністративною справою №2а/0570/16386/2012. 04 лютого 2013 року зі змісту копії протоколу, з урахуванням показів представника ВДВС по вказаній справі їй стало відомо, що квартира була реалізована у процедурі виконавчого провадження на торгах по вказаній ВДВС начальній ціні 183157,34 грн., яка була встановлена згідно проведеній відповідній оцінці цієї квартири. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.07.2013 року по даній адміністративній справі №805/1902/13-а, яке набрало чинності її позов було задоволено, при цьому суд визнав противоправними дії державного виконавця ВДВС відносно проведення оцінки предмету іпотеки, спірної квартири при примусовому виконані виконавчого надпису №9776 від 19.12.2008 року виданому приватним нотаріусом [PERSON], і встановлення в заявці на проведення публічних торгів початкова вартість вказаної квартири у розмірі 183157,34 грн. 06 серпня 2007 року між нею та ТОВ «Українським промисловим банком» був укладений кредитний договір №554/нд-08-07. 29 жовтня 2008 року як вказано у листі головного управління юстиції у Донецькій області від 11.12.2012 року за №М-363-4539 за підписом заступника начальника управління Шаповалова А.В. їй було вручена вимога УкрпромБанку про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором і повернені за ним заборгованості у розмірі 55603,11 доларів США протягом 30 днів з дня отримання даної вимоги, що передбачено п.6.2 кредитного договору. Просить суд позов задовольнити повністю. В судове засідання позивач не з'явилась по невідомим суду причинам, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки до суду не повідомила, її інтереси у суді представляє [PERSON], який діє на підставах та повноваженнях перевірених судом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав суду аналогічні пояснення викладеним у позові, просить позов задовольнити повністю. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON], яка діє на підставах та повноваженнях перевірених судом позовні вимоги не визнала в повному обсязі та зазначила, що було відкрито виконавче провадження 30 січня 2009 року про звернення стягнення на квартиру за [ADDRESS], загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 27 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] у відповідності та суворо дотримуючись вимог чинного Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що позивач намагається зловживати правом судового захисту, оскільки у позовних вимогах позивач не довела факт порушення свого суб'єктивного цивільного права. Вважає, що з боку ВДВС Київського РУЮ м. Донецька відсутні порушення норм законодавства України, тому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], яка діє на підставах та повноваженнях перевірених судом, позов не визнала повністю та пояснила, що її довірительниці [PERSON] набула право власності правомірно з дотриманням вимог чинного законодавства України та є сумлінним покупцем. Просить у задоволені позову відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю. Представники відповідача ТОВ "Український промисловий банк" та третьої особи ПАТ «ДельтБанк» до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 06 серпня 2007 року між ТОВ «Український промисловим банком» та [PERSON] було укладено кредитний договір №554/нд-08-07, згідно умов якого банк надає позичальнику кредитні кошти на наступних умовах: 59300 доларів США на строк 120 місяців, дата повернення кредиту 05 серпня 2017 року, мета кредитування - придбання житла. Процентна ставка за користування кредитом - 10,9% річних. Комісія за управління кредитом - 0,15% від суми кредитної операції. Виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується іпотекою, двокімнатної квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею -42,2кв.м., житловою - 27 кв.м., що належить [PERSON] (а.с.11-15) Даний договір підписаний обома сторонами. Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 06 серпня 2007 року (а.с.16-18) [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], яка складається з двох жилих кімнат, загальною площею -42,2 кв.м., у тому числі жилою - 27 кв.м., в будинку [ADDRESS]. Даний факт також підтверджується копією витягу з державного реєстру правочинів та про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно копі іпотечного договору №554/нд-08-07/1 від 06 серпня 2007 року (а.с.19-22) іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотеко держателя за кредитним договором №554/нд-08-07 від 06 серпня 2007 року, укладеним між іпотеко держателем і [PERSON], за умовами якого останній зобов'язаний іпотеко держателю до 05 серпня 2017 року повернути кредит у розмірі 59300доларів США, сплати проценти за користування ним у розмірі 10,9% річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Предметом іпотеки є двокімнатна квартира розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею -42,2 кв.м., житловою площею - 27 кв.м. З копії договору про внесення змін №1 до іпотечного договору №554/нд-08-07/1 від 06 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 06 серпня 2007 року (а.с.23) вбачається, що внесено зміни до п.1.2 іпотечного договору №554/нд-08-07/1 від 06 серпня 2007 року та викладено його в наступній редакції: « 1.2. предметом іпотеки є двокімнатна квартира розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею -42,2 кв.м., житловою 27 кв.м. Інші умови іпотечного договору №554/нд-08-07/1 від 06 серпня 2007 року від 06 серпня 2007 року залишаються без змін і сторони підтверджують по ним свої зобов'язання. Цей договір про внесення змін підписаний обома сторонами. Відповідно до копії вимоги від 02 жовтня 2008 року банк звертався до [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором , яка станом на 02 жовтня 2008 року складала 55603,11 доларів США. Згідно копії виконавчого напису від 19 грудня 2008 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] було запропоновано звернути стягнення на квартиру за [ADDRESS], загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 27 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] За рахунок коштів отриманих від реалізації квартири [ADDRESS] розташовану у будинку [ADDRESS], загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 27 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] пропонує задовольнити вимогу ТОВ «Український промисловий банк» в сумі 452488,38 грн., що є еквівалентом 57570,44 доларів США. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 січня 2009 року (а.с.24) заступник начальника відділу [PERSON] відкрила виконавче провадження на підставі виконавчого напису №9776 виданому 19 грудня 2008 року приватним нотаріусом [PERSON] про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] та стягнення на користь ДФ ТОВ «Укрпромбанк» 452488,38 грн. боржник є [PERSON], стягувач ДФ ТОВ «Укрпромбанк». Згідно копії постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 16 квітня 2009 року (а.с.25) по виконавчому напису №9776 виданому 19 грудня 2008 року приватним нотаріусом [PERSON] про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] та стягнення на користь ДФ ТОВ «Укрпромбанк» 452488,38 грн. призначено [PERSON] експертом з визначення ринкової вартості у нині діючих цінах, квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], також експерта попереджено про кримінальну відповідальність за неправдивий висновок. Відповідно до копії протоколу №1743/4 з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки та належить [PERSON] (а.с.26) стартова ціна лоту була 183157,34 грн., та продана квартира [ADDRESS] з аукціону [PERSON] за вказану суму. З копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 18 вересня 2009 року (а.с.27) вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №9776 виданому 19 грудня 2008 року приватним нотаріусом [PERSON] про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] та стягнення на користь ДФ ТОВ «Укрпромбанк» 452488,38 грн. закінчено у зв'язку з його фактичним виконанням. Згідно копії акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 10 вересня 2009 року було складено відповідний акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею - 27 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] Реалізація предмета іпотеки відбулася згідно із дотриманням вимог ЗУ «Про іпотечне кредитування операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до копії свідоцтва від 11 вересня 2009 року [PERSON] придбала за 183157,34 грн. майно, яке складається з двокімнатної квартири, загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею - 27 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] та яке належало [PERSON] 04 грудня 2012 року Донецьким окружним адміністративним судом було відкрито провадження по адміністративній справі за позовом [PERSON] до ВДВС Київського РУЮ м. Донецька про визнання протиправними дії та рішення (а.с.41). Згідно копії відповіді на звернення начальника ГУЮ у Донецькій області від 11 грудня 2012 року (а.с.42-44) [PERSON] було надано відповідь на її звернення щодо виконавчого провадження у відношенні її, де також було зазначено, що надати документи для ознайомлення, які зазначені у зверненнях, приватні нотаріуси [PERSON] та [PERSON] не мають права відповідно до ст. 8 ЗУ «Про нотаріат» тому як вона не є стороною нотаріальних дій з якими бажає ознайомитись. 26 лютого 2013 року постановою Донецького окружного адміністративного суду в задоволені адміністративного позову [PERSON] до ВДВС Київського РУЮ у м. Донецьку про визнання дій та рішень противоправними та незаконними та їх скасуванні відмовлено повністю. 14 червня 2013 року заочним рішенням Київського районного суду м. Донецька позов [PERSON] до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON], про визнання незаконними дій, бездіяльності нотаріуса, зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано незаконними дії, бездіяльність та рішення приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] відносно відмови у видачі за заявою від 19.11.2012 року [PERSON] копій: виконавчого напису, згідно до якого звернено стягнення на квартиру [ADDRESS] в [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності; документи на підставі яких здійснений виконавчий напис, у тому числі заява стягувача, документи, що підтверджують беззаперечну заборгованість та що встановлюють прострочення виконання зобов'язань; постанови ВДВС Київського РУЮ в м. Донецьку про відкриття виконавчого провадження №11104039 від 30 січня 2009 року по виконавчому напису; постанови ВДВС закінчення вказаного виконавчого провадження №11104039 від 18 вересня 2009 року (а.с.45). Дане рішення 25 червня 2013 року набрало чинності. 10 липня 2013 року постановою Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга [PERSON] задоволена. Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року у адміністративній справі №805/1902/13-а скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов [PERSON] до ВДВС Київського РУЮ у м. Донецьку про визнання незаконними дій задоволено.Визнано противоправними дії державного виконавця ВДВС Київського РУЮ у м. Донецьку щодо проведення оцінки предмета іпотеки, квартири [ADDRESS], при примусовому виконанні виконавчого напису №9776 від 19.12.2008 року, виданому приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та встановлення в заявці на проведення публічних торгів початковій вартості вказаної квартири в розмірі 183157,34 грн. (а.с.46-48). Згідно копії додаткового рішення Київського районного суду м. Донецька від 23 липня 2013 року (а.с.49) доповнено рішення Київського районного суду м. Донецька від 14 червня 2013 року за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання незаконними дій, бездіяльності нотаріуса та зобов'язання вчинити певні дії. Зобов'язано приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] надати [PERSON] копії наступних документів: виконавчого напису, згідно до якого звернено стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності; документи на підставі яких здійснений виконавчий напис, у тому числі заява стягувача, документи, що підтверджують беззаперечну заборгованість та що встановлюють прострочення виконання зобов'язань; постанови ВДВС Київського РУЮ у м. Донецьку про відкриття виконавчого провадження №11104039 від 30 січня 2009 року по виконавчому напису; постанови ВДВС про закінчення виконавчого провадження №11104039 від 18 вересня 2009 року. З копії відповіді приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] від 09 грудня 2013 року вбачається, що дійсно неї 19 грудня 2008 року був вчинений виконавчий напис за реєстровим №9776. Також повідомила, що відповідно до чинного законодавства та згідно акту №3 від 30 вересня 2012 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, схваленого Протоколом №1 засідання ЕК головного управління юстиції у Донецькій області від 28.01.2013 року, вищевказана справа 2-15 за 2008 рік нею була знищена. Відповідно до копії акту від 25 квітня 2012 року №1 ВДВС Київського РУЮ у м. Донецьку про невиправні пошкодження справ тимчасового строку зберігання за 2007-2011 роки, виявлено непоправно пошкодженими виконавчі провадження за 2009-2011 роки, та номенклатурні справи за 2007-2010 роки. Даний акт затверджено начальником ВДВС Київського РУю у м. Донецьку. Відповідно до ч. 3 статті 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч.2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Розглядаючи справу, суд зважує на те, що правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 (далі - Тимчасове положення), згідно з яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд.3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6). Відповідно до п. 3.11. Тимчасового положення спеціалізована організація, з якою державна виконавча служба укладає договір, яким доручає цій організації реалізацію майна за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Згідно з положенням п. 6.1. Тимчасового положення після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Це узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, п. п. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року № 152/361) з подальшими змінами та доповненнями), ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 цього Кодексу). Оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, а також Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5. Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (статті 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111,85 Закону). Разом із тим аналіз положень цього Закону та Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення аукціонів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на аукціоні, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (стаття 62 Закону та пункти 5.11, 5.12 Інструкції № 74/5). Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Правила ж проведення аукціонів визначаються Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5. Цей Порядок регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в частині п'ятій статті 55 Закону України "Про виконавче провадження". Порядком визначаються дії організаторів до проведення аукціону, порядок його проведення, порядок переоцінки майна, розрахунків за придбане на аукціоні майно та оформлення кінцевих результатів торгів. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна боржника, на яке звернено стягнення, та переході права власності до покупця - переможця аукціону, слід зазначити, що має місце правочин, який може визнаватись недійсним в судовому порядку з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5. Що стосується порушень , допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» № 606-Х1У від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24, 27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 статті 24, ч. 4 статті 26, ч. 3 статті 32, ч. 3 статті 36, ч. 2 статті 57, статей 55, 85 Закону). За таких обставин, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed