Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом та в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідач, з яким вона перебувала у шлюбних відносинах, є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. Тривалий час вони з відповідачем мешкають окремо, останній життям дитини не цікавиться. Оскільки вона з донькою мешкають у м. Новоазовську, де проводиться антитерористична операція, то вона бажає вивезти дитину на безпечну територію, проте згоди на це відповідач не надає, тому й вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та просить надати їй дозвіл на вїзд-виїзд з території України на час проведення АТО. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що її з дитиною можуть випустити з тимчасово непідконтрольної території у пункті пропуску «Гнутове», проте щоб повернутися додому їй необхідний дозвіл батька або ж рішення суду, так пояснили військові та працівники СБУ. У м. Маріуполь дитину необхідно возити у лікарню у разі тяжкого захворювання, для відвідування театру або ж у випадку проведення активних бойових дій у м. Новоазовську. Відповідач та його представник [PERSON] позов не визнали та пояснили, що час закінчення АТО не відомий, а тому не можна надавати такий дозвіл позивачці на невизначений строк, оскільки батько бажає знати, де знаходиться його дитина. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом з копій свідоцтв про шлюб, розірвання шлюбу та народження встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 02.06.2007 р. до 10.02.2015 р. і є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] Згідно зі ст.150, ст.154, ст.155 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Оскільки м. Новоазовськ є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, передбачені законодавством України, що є загальновідомим фактом, то питання контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей врегульовано відповідним Тимчасовим порядком, затвердженим наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівником Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) №415ог від 12.06.2015 року. Згідно з п.п.5.1.1 та 5.1.2 вказаного Тимчасового порядку виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови предявлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. Вїзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57. Відповідно до п.4 цих Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Згідно із ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про недоцільність переміщенням його доньки через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей з неконтрольованої території та у зворотному напрямку, тому підстав для відмови у задоволенні позову не мається. При цьому суд виходить, насамперед, з необхідності захисту прав та інтересів малолітньої дитини, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, з метою її належного виховання та гарантування безпеки для життя і здоровя. На підставі викладеного,

Outcome: approved