Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк» ) звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення боргу за кредитним договором № б/н від 21.09.2015 року у розмірі 12391,02 грн. та стягнення судових витрат по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.09.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13348,82 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ ""Приватбанк" умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, про що свідчить підпис її у заяві. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідачка станом на 15.12.2016 року має заборгованість 12391,02 грн., яка складається з наступного: -9002,21 грн. заборгованість за кредитом; -770,10 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; -1440,32 грн. заборгованість за пенею та комісією, -1178,39 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Оскільки позичальник заборгованість не сплатила, то позивач просить суд стягнути заборгованість по кредиту, а також судові витрати по справі. Представник позивача також звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. /а.с.38/. Відповідачка подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги визнала повністю /а.с.51/. Дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, згідно якої банк надав відповідачці кредит в розмірі 13348,82 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з "1" по "25" число кожного місяця. /5-7/. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява Генеральна угода з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Умовами та правилами, Тарифами Банку, складають між нею та банком кредитний договір, про що свідчить підпис її у заяві. /а.с.7-8/. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, про що свідчить визнання нею позовних вимог /а.с.51/. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідачка станом на 15.12.2016 року має заборгованість 12391,02 грн. /а.с.6/. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що [PERSON]. своїх зобовязань перед Банком відповідно до умов Генеральної угоди до кредитного договору № б/н від 31.09.2015 року не виконала, а тому суд рахує за необхідне стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість по кредиту в розмірі 12391,02 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем по справі понесено витрати у вигляді сплати судового збору, про що підтверджує платіжне доручення № РROM7ВМL2Q від 17.12.2016 року та платіжне доручення № ВООО0В17LР від 30.01.2017 року /а.с.3,42/. Отже, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved