Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Як видно з позовної заяви, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, де зазначив, що прокурорською перевіркою встановлено , що п. п. 1.,1.61 рішення Бердянської міської ради № 12 від 24. 12. 2009року 77 сесії п'ятого скликання "Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва" затверджено технічну документацію та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] площею 0,06га, що перебуває у користуванні, для ведення садівництва в межах норм безоплатної приватизації, яка розташована в ОСК "Гроно". Бердянським районним відділом Запорізької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" проведена державна реєстрація державного акту на право власності [PERSON] серії ЯИ № 488109 за реєстраційним номером 011026501106 площею 0,06га для ведення садівництва на території ОСК «Гроно». В ході прокурорської перевірки було встановлено, що рішенням Бердянської міської ради від 29. 10. 2009 року № 23 "Про погодження місця розташування та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСК "Гроно" було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ОСК "Гроно" земельної ділянки орієнтовною площею 18,37га, розташованої у східній частині м. Бердянська, для розміщення та використання земель загального користування садівничого товариства із зазначенням необхідності розробити проект відведення та погодити його відповідно до норм чинного законодавства в термін до 01. 10. 2010року для затвердження та прийняття рішення на сесії міської ради. Проте на час прийняття Бердянською міською радою рішення № 12 від 24.12.2009 року "Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва" і до теперішнього часу проект землеустрою не розроблений, з дозвільними установами не погоджений, межі земельної ділянки в натурі не встановлені. Рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки Бердянська міська рада не приймала, документи, що посвідчують право на земельну ділянку (акт на право постійного користування, договір оренди) у ОСК "Гроно" відсутні. Таким чином, Бердянська міська рада незаконно розпорядилась землями комунальної власності і обмежила права територіальної громади. Вироком Бердянського міськрайонного суду від 01.12.2010р. засуджено голову правління ОСК "Гроно" [PERSON] за ст. 366 КК України за службове підроблення документів. Вироком встановлено, що [PERSON] протягом 2009-2010 років, діючи умисно, незаконно складав та видавав особам, в тому числі і [PERSON] довідки, в яких вказував відомості, що не відповідають дійсності, а саме: про членство в ОСК «Гроно» та знаходження у користуванні земельних ділянок, розташованих на території орієнтовною площею 18,37га в східній частині м. Бердянська. Також, вироком Бердянського міськрайонного суду від 05.04.2011р., засуджено за ч. 1 ст. 367 КК України начальника управління Держкомзему у м. Бердянськ [PERSON], який у період з 2009 по 2010 роки незаконно погодив членам ОСК «Гроно» технічну документацію щодо відведення земельних ділянок, які не перебували у користуванні вказаного кооперативу. В той же час, рішення органів місцевого самоврядування, по яким виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та інтересів, визнаються незаконними та скасовуються з мотивів невідповідності Конституції та Законам України виключно в судовому порядку. Відповідно до інформації Управління Держкомзему у м. Бердянську від 18.02. 2014року на теперішній час власником спірної земельної ділянки [NUMBER] площею 0,06га , що розташована в ОСК «Гроно» є [PERSON]. Таким чином, у зв'язку з виявленими порушеннями під час надання [PERSON]. у власність земельної ділянки є всі підстави для скасування п.п. 1.,1.61 рішення сімдесят сьомої сесії Бердянської міської ради п'ятого скликання від 24.12.2009р. № 12 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва». Також прокурор прийшов до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON], повинен бути визнаний недійсним, а запис про його реєстрацію підлягає скасуванню і тому просить визнати незаконним та скасувати п.1.61 рішення сімдесят сьомої сесії Бердянської міської ради п»ятого скликання № 12 від 24.12.2009року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва», яким передана у приватну власність [PERSON] земельна ділянка [NUMBER] площею 0,06га для ведення садівництва , що розташована за адресою м. Бердянськ Запорізької області, ОСК «Гроно», також визнати держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 488109 на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,06га, кадастровий номер [NUMBER] : 12 : 007: 0217 для ведення садівництва на території ОСК «Гроно» виданий на ім»я відповідача [PERSON], недійсним зі скасуванням його державної реєстрації, та зобов»язати відповідача [PERSON] повернути спірну земельну ділянку територіальній громаді м. Бердянська.. В судовому засіданні представник прокурора Святенький М.Г. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити і також зазначив, що відсутність довідки ОСК «Гроно» не перешкоджає розгляду справи, оскільки в матеріалах справи є копія вироку суду про притягнення до кримінальної відповідальності голови ОСК [PERSON] за підробку документів, а саме довідок про членство в ОСК, тому на час прийняття рішення міської ради відповідач [PERSON] не був членом ОСК. Представник відповідача - Бердянської міської ради за довіреністю Дороз В.Ю. в судове засідання не з»явився, в своїй заяві просить справу розглянути без нього, позов визнав. Представник відповідача - Управління Держземагенства у Бердянському районі в судове засідання не з»явився, в своїй заяві просить розглянути без нього. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив , в матеріалах справи є його заперечення проти позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши учасника процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав: Рішенням Бердянської міської ради № 12 від 24. 12. 2009 року 77 сесії п'ятого скликання "Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва" пунктом 1 затверджено технічну документацію та пунктом 1.61 передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] площею 0,06га, що перебуває у користуванні, для ведення садівництва в межах норм безоплатної приватизації, яка розташована в ОСК "Гроно", що підтверджується копією цього рішення. На підставі цього рішення відповідач [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 488109 площею 0,06га для ведення садівництва на території ОСК «Гроно» і за [PERSON] 24.09.2010р. проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026501106 державного акту на право власності серії ЯИ 488109 на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,06га для ведення садівництва на території ОСК «Гроно», що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 488109, копією акта перевірки Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області від 21.05.2013р. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1048 від 04.04.2011 року земельна ділянка [NUMBER] в ОСК «Гроно» була відчужена [PERSON], право власності за якою зареєстроване на теперішній час. Рішенням Бердянської міської ради від 29. 10. 2009року № 23 "Про погодження місця розташування та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСК "Гроно" було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ОСК "Гроно" земельної ділянки орієнтовною площею 18,37га, розташованої у східній частині м. Бердянська, для розміщення та використання земель загального користування садівничого товариства із зазначенням необхідності розробити проект відведення та погодити його відповідно до норм чинного законодавства в термін до 01. 10. 2010року для затвердження та прийняття рішення на сесії міської ради. Проте на час прийняття Бердянською міською радою рішення № 12 від 24. 12.2009року "Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва" і до теперішнього часу проект землеустрою не розроблений, з дозвільними установами не погоджений, межі земельної ділянки в натурі не встановлені. Рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки Бердянська міська рада не приймала, документи, що посвідчують право на земельну ділянку (акт на право постійного користування, договір оренди) у ОСК "Гроно" відсутні. Вироком Бердянського міськрайонного суду від 01.12.2010р. засуджено голову правління ОСК "Гроно" [PERSON] за ст. 366 КК України за службове підроблення документів. Вироком встановлено, що [PERSON] протягом 2009-2010 років, діючи умисно, незаконно складав та видавав особам, в тому числі і [PERSON] довідки, в яких вказував відомості, що не відповідають дійсності, а саме: про членство в ОСК «Гроно» та знаходження у користуванні земельних ділянок, розташованих на території орієнтовною площею 18,37 га в східній частині м. Бердянська. Також, вироком Бердянського міськрайонного суду від 05.04.2011р., засуджено за ч. 1 ст. 367 КК України начальника управління Держкомзему у м. Бердянськ [PERSON], який у період з 2009 по 2010 роки незаконно погодив членам ОСК «Гроно» технічну документацію щодо відведення земельних ділянок, які не перебували у користуванні вказаного кооперативу. Прокурор просить визнати недійсним та скасувати п.1, 1.61 рішення Бердянської міської ради № 12 від 24.12.2090року у зв'язку з його невідповідністю закону, а також визнати недійсним дер\-жавний акт на право власності на земельну ділянку на ім.»я [PERSON], скасувати його державну реєстрацію та повернути земельну ділянку за належністю територіальній громаді м. Бердянська. Такі вимоги прокурора відповідають чинному законодавству частково у зв'язку з наступним. Відповідно до положень ст. 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтями 2, 19 Закону України «Про охорону земель» визначено, що об'єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України. Відповідно до ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. І ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень. Статтею 118 ЗК України, в редакції, чинній на час спірних правовідносин передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п'ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Частиною 2 ст. 25 Закону України "Про землеустрій" серед видів документації із землеустрою передбачено: пункт д) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; п. і) технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N677 від 26.05.2004 року, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли: --земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення; -- земельна ділянка набувається у власність шляхом купівлі-продажу, дарування, міни, на підставі інших цивільно-правових угод, успадкування, без зміни її меж та цільового призначення; -- земельна ділянка придбана на конкурентних засадах (за результатами земельних торгів). В своїх позовних вимогах прокурор ставить питання при визнання незаконним та скасування п.1, 1.61 рішення Бердянської міської ради № 12 від 24.12.2090року, однак такі вимоги прокурора є безпідставним з огляду на наступне. Порядок припинення прав на землю регулюється главою 22 ЗК України. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.ст. 140-149 ЗК України. Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст. 140 ЗК України. Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Указаний перелік є вичерпним. Отже, такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як скасування рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, ЗК України не передбачено. Подібну позицію висловив Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 8 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (у редакції постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), згідно з яким при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до п.5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Відповідач [PERSON] спірну земельну ділянку продав відповідачу [PERSON] згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1048 від 04.04.2011 року , що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1048 від 04.04.2011 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. З ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі Враховуючи порушення законодавства, допущені Бердянською міською радою при прийнятті рішення № 12 від 24.12.2009р., правочин з відчуження земельної ділянки [NUMBER] площею 0,06га, розташованої за адресою: в ОСК «Гроно» в м. Бердянську Запорізької області, у власність відповідачу [PERSON] для ведення садівництва неможливо визнати таким, що вчинений за встановленим законом порядком та відповідають вимогам ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи наведене договір купівлі-продажу спірної земельної ділянці укладений з порушенням вимог закону, оскільки земельна ділянка передавалась особою, у якої вона на підставі наведених вище норм Земельного кодексу України не могла перебувати у власності, тому вказаний договір купівлі-продажу є недійсним (нікчемним). Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень» передбачена певна процедура реєстрації прав на нерухомість, до складу якої входять також земельні ділянки. За положеннями ст.26 зазначеного закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, зазначеним законом передбачено скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку, однак таке рішення приймається відповідним органом державної влади на підставі рішення суду. Зважаючи на те, що рішення суду про визнання недійсним Державного акту про право власності на землю є достатньою підставою для відповідного органу для скасування державної реєстрації, підстав для покладання на нього обов'язку здійснити такі дії в судовому порядку не має. Згідно ч. 1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків , крім тих , що пов»язані з його недійсністю. Враховуючи, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави, яка станом на 2009р. була власником спірної земельної ділянки, всупереч вимогам законодавства, у відповідачів [PERSON]., [PERSON]. не виникло право власності на землю, а укладений ними договір є нікчемним і не можe бути підставою для виникнення будь-яких прав і обов»язків, з огляду на що всі юридичні факти, які виникли на підставі цього договору, не можуть вважатися такими, що виникли на законних підставах. Така позиція підтверджена у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» , де зазначено, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Отже відповідач [PERSON] не набула права власності на підставі договору купівлі-продажу, оскільки право власності на спірну земельну ділянку не належало [PERSON]. і він не мав права її відчужувати. Відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до вимог ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно отримане майно в натурі. Спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах м. Бердянська Запорізької області. Відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" з 1 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. При цьому землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Таким чином, земельна ділянка повинна бути повернута територіальній громаді м. Бердянськ. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факт членства [PERSON]. в ОСК «Гроно» і набуття права користування спірною земельною ділянкою ні чим не підтверджується. Земельна ділянка ОСК «Гроно» у власність чи користування не передавалась, межі земельної ділянки не були встановлені та визначені в натурі (на місцевості). Проект відведення земельної ділянки [PERSON], всупереч вимогам Земельного кодексу України, не розроблявся та, відповідно, не затверджувався. У з»в'язку з цим суд вважає, що є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог прокурора. На підставі викладеного,

Outcome: partial