Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачами подано до суду позов до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування. Вимоги мотивуються тим, що безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], представник позивачів [PERSON] настоюють на позовних вимогах про визнання незаконним та скасування рішень сесії органу місцевого самоврядування, так як безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. В судовому засіданні представник відповідача - Брусівської сільської ради Трощаненко М.В. позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішень сесії органу місцевого самоврядування не визнає, так як вважає, що рішення сесії сільської ради приймалося відповідно до чинного законодавства. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішень сесії органу місцевого самоврядування не визнають, так як рішення сесії сільської ради приймалося відповідно до чинного законодавства. Свідок [PERSON] пояснила, що на підставі рішень сесії Брусівської сільської ради здійснено незаконний продаж нежитлового приміщення (колишній дитячий садок) за адресою: [ADDRESS]. Приміщення дитячого садка перебувало у власності реорганізованого КСП ім. І.Франка і використовувалось за призначенням для відвідування дітей дошкільного віку, а через деякий час частину приміщення переобладнано під сільський будинок культури. Відповідач чинить перешкоди в користуванні приміщенням, переобладнаним під сільський будинок культури. Свідок [PERSON] пояснила, що на підставі рішень сесії Брусівської сільської ради здійснено незаконний продаж нежитлового приміщення (колишній дитячий садок) за адресою: [ADDRESS]. Приміщення дитячого садка перебувало у власності реорганізованого КСП ім. І.Франка і використовувалось за призначенням для відвідування дітей дошкільного віку, а через деякий час частину приміщення переобладнано під сільський будинок культури. Відповідач чинить перешкоди в користуванні приміщенням, переобладнаним під сільський будинок культури. Свідок [PERSON] пояснила, що на підставі рішень сесії Брусівської сільської ради здійснено незаконний продаж нежитлового приміщення (колишній дитячий садок) за адресою: [ADDRESS]. Приміщення дитячого садка перебувало у власності реорганізованого КСП ім. І.Франка і використовувалось за призначенням для відвідування дітей дошкільного віку, а через деякий час частину приміщення переобладнано під сільський будинок культури. Відповідач чинить перешкоди в користуванні приміщенням, переобладнаним під сільський будинок культури. Заслухавши сторони, свідків, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю від 02 вересня 2009 року, в цілому, нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS], належить Брусівській сільській раді на праві комунальної власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Брусівської сільської ради №10 від 25 березня 2009 року. Реєстраційний напис на правовстановлюючому документі зареєстрований в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації, у реєстрову книгу 313, реєстр №141, 02 вересня 2009 року. Рішенням сесії за №69 від 15 січня 2009 року Брусівської сільської ради "Про взяття на облік, під охорону з послідуючим виготовленням технічної документації, взяттям на баланс і продажем безгосподарських приміщень, розташованих на території Брусівської сільської ради", сільська рада вирішила: "Взяти під охорону з послідуючим виготовленням технічної документації і взяттям на баланс безгосподарчих об'єктів, розташованих на території сільської ради. Виконкому сільської ради утворити конкурсну комісію з продажу об'єктів та оголосити конкурс на продаж". Рішенням сесії за №69 від 15 січня 2009 року Брусівської сільської ради "Про відчуження майна комунальної власності шляхом продажу за конкурсом, саме: продаж нежитлового приміщення (колишній дитячий садок), загальною площею-365,2 кв.м., рік будівництва 1964, розташованого за адресою: [ADDRESS], сільська рада, вирішила: "Продати нежитлове приміщення (колишній дитячий садок), загальною площею-365,2 кв.м., рік будівництва 1964, розташованого за адресою: [ADDRESS], шляхом проведення конкурсу з початковою стартовою ціною 5000.00 грн.". Згідно протоколу за №1 від 01 жовтня 2010 року, одноголосно комісія проголосувала за переможця конкурсу, який надає найбільшу суму грошей для купівлі нежитлового приміщення (колишній дитячий садок), загальною площею-365,2 кв.м, рік будівництва 1964, розташованого за адресою: [ADDRESS] - це [PERSON]. Рішенням виконкому за №31 від 01 жовтня 2010 року Брусівської сільської ради "Про затвердження протоколу засідання конкурсної комісії з продажу нежитлового приміщення (колишній дитячий садок), загальною площею-365,2 кв.м, рік будівництва 1964, розташованого за адресою: [ADDRESS], виконком сільської ради вирішив: "Затвердити протокол за №1 засідання конкурсної комісії з продажу за конкурсом нежитлового приміщення (колишній дитячий садок), розташованого за адресою: [ADDRESS] від 01 жовтня 2010 року та укласти договір купівлі-продажу". Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі нотаріально посвідченого відплатного договору купівлі-продажу, 18 жовтня 2010 року проведена державна реєстрація права власності за [PERSON] про право власності на нежитлове приміщення (колишній дитячий садок), загальною площею-365,2 кв.м, рік будівництва 1964, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Під час розгляду справи встановлено, що нежитлове приміщення (колишній дитячий садок), загальною площею-365,2 кв.м, рік будівництва 1964, розташованого за адресою: [ADDRESS], перебувало у власності реорганізованого у 1999-2000 р.р. КСП ім. І.Франка і на протязі кількох років використовувалось за призначенням для відвідування дітей дошкільного віку, а через деякий час частину приміщення переобладнано під сільський будинок культури, що підтверджується поясненнями позивачів: [PERSON], [PERSON] та свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Пунктом 20 "Методики уточнення складу і членів колективних сільськогосподарських підприємств, вартості пайових фондів майна, у тому числі реорганізованих", затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. N177 встановлено, що до уточненого переліку майна соціальної інфраструктури включаються: об'єкти житлового фонду; табори для відпочинку і оздоровлення дітей, об'єкти культури і спорту, приміщення будинків-інтернатів для людей похилого віку та інвалідів, об'єкти побуту, охорони здоров'я тощо; дитячі дошкільні заклади, заклади середньої та середньої професійно-технічної освіти, дитячі музичні та художні школи, школи мистецтв; мережі електро-, тепло-, газо- і водопостачання, водовідведення, а також інженерні будівлі та споруди, призначені для обслуговування житлового фонду і об'єктів соціальної інфраструктури. З переліку майна соціальної інфраструктури, складеного на дату реорганізації підприємства, виключаються об'єкти, передані до комунальної власності в період між датою реорганізації та датою уточнення складу і вартості пайового фонду. Нежитлове приміщення (колишній дитячий садок) підлягає передачі у комунальну власність відповідно до абз.2 підп.«а» п.2, п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 р. N1253 «Про затвердження Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників», так як об'єктами передачі згідно з цим Порядком є: об'єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва: навчальні заклади (заклади дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної освіти тощо). Ініціаторами передачі об'єктів у комунальну власність можуть бути місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства правонаступники, на балансі яких перебувають об'єкти. Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною 1, п.10 ч.ч.2,3 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Правовий акт може бути визнаний недійсним (незаконним, протиправним), тобто таким, що не відповідає закону, якщо він виданий органом або посадовою особою з перевищенням наданих йому законодавством повноважень або в межах компетенції, але з порушенням чинного законодавства. Позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення №69 від 15 січня 2009 року Брусівської сільської ради "Про взяття на облік, під охорону з послідуючим виготовленням технічної документації, взяттям на баланс і продажем безгосподарських приміщень, розташованих на території Брусівської сільської ради" обгрунтовуються тим, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність (ч.ч.1,2 ст.235 ЦК України). За позовом органу, правомочного управляти комунальним майном, суд за умови, якщо не буде встановлено власника або іншу особу, яка має право вимагати повернення своєї власності чи не заявила про своє право на нерухоме майно, передає безхазяйну нерухому річ до комунальної власності. Заява про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади за умов, визначених Кодексом, подається до суду за місцезнаходженням цієї речі органом, уповноваженим управляти майном відповідної територіальної громади (стаття 269 ЦПК України). Законодавство визначає особливі правила щодо набуття права власності на безхазяйні нерухомі речі. Відповідно до рішення виконкому Брусівської сільської ради №10 від 25 березня 2009 року «Про оформлення права власності на будівлю дитячого садка» видано свідоцтво про право комунальної власності на нежитлову будівлю від 02 вересня 2009 року за Брусівською сільською радою. Предметом позовних вимог є рішення №69 від 15 січня 2009 року дев'ятнадцятої сесії Брусівської сільської ради "Про взяття на облік, під охорону з послідуючим виготовленням технічної документації, взяттям на баланс і продажем безгосподарських приміщень, розташованих на території Брусівської сільської ради", коли нежитлове приміщення (колишній дитячий садок), загальною площею-365,2 кв.м, рік будівництва 1964, розташованого за адресою: [ADDRESS] передано у комунальну власність на підставі рішення виконкому Брусівської сільської ради №10 від 25 березня 2009 року. Тобто, нормативно-правовий акт, що є предметом позовних вимог - рішення №69 від 15 січня 2009 року дев'ятнадцятої сесії Брусівської сільської ради "Про взяття на облік, під охорону з послідуючим виготовленням технічної документації, взяттям на баланс і продажем безгосподарських приміщень, розташованих на території Брусівської сільської ради", не зачіпає майнові права та законні інтереси сторін за спірними правовідносинами, так як за рішенням виконкому Брусівської сільської ради №10 від 25 березня 2009 року, оформлено право комунальної власності на нерухоме майно. Позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення №69 від 15 січня 2009 року Брусівської сільської ради "Про відчуження майна комунальної власності шляхом продажу за конкурсом, саме: продаж нежитлового приміщення (колишній дитячий садок), загальною площею-365,2 кв.м, рік будівництва 1964, розташованого за адресою: [ADDRESS], обгрунтовуються тим, що нерухомий об'єкт не зарахований до комунальної власності, таким чином Брусівська сільська рада до продажу цього об'єкту відношення не мала, з шести членів конкурсної комісії троє не знали про включення їх до членів комісії, в засіданні комісії участі не приймали, і відповідно ніякий протокол не підписували. Згідно свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю від 02 вересня 2009 року, в цілому, нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS], належить Брусівській сільській раді на праві комунальної власності, а отже, зазначена в позовній заяві підстава про визнання незаконним та скасування рішення сесії органу місцевого самоврядування, що «нерухомий об'єкт не зарахований до комунальної власності, таким чином Брусівська сільська рада до продажу цього об'єкту відношення не мала», під час судового розгляду підтвердження не знайшла та спростовується правовстановлюючим документом про право комунальної власності на нерухоме майно за сільською радою. В протоколі за №1 від 01 жовтня 2010 року зазначено, що одноголосно комісія проголосувала за переможця конкурсу, який надає найбільшу суму грошей для купівлі нежитлового приміщення (колишній дитячий садок), загальною площею-365,2 кв.м, рік будівництва 1964, розташованого за адресою: [ADDRESS] - це [PERSON]. Протокол конкурсної комісії за №1 від 01 жовтня 2010 року про продаж нерухомого майна в установленому законом порядку заінтересованими особами не оскаржувався. В судовому засіданні позивачами не надано належних допустимих доказів, що підтверджують протиправні дії осіб або небезпечне винне діяння під час проведення конкурсу при продажу нерухомого майна. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки (ч.4 ст.61 ЦПК). Відповідно до положень ст.21 ЦК України, необхідно належними доказами обґрунтувати, що цей правовий акт є таким, що не відповідає закону, виданий органом місцевого самоврядування з перевищенням наданих йому законодавством повноважень або в межах компетенції, але з порушенням чинного законодавства. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Статтею 267 ЦК України встановлено, що особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки закон (п. 10 ч. 2 ст. 16, ст. 21 ЦК України) визначає визнання незаконними актів органів місцевого самоврядування, що суперечать законодавству і порушують права та законні інтереси осіб, як спосіб захисту цивільних прав, то до позовних заяв громадян про визнання недійсними таких актів застосовується загальна позовна давність. Позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до Брусівської сільської ради та [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування подано до Устинівського районного суду 16 грудня 2013 року, коли предметом позовних вимог є рішення сесії Брусівської сільської ради від 15 січня 2009 року. Позивачами до суду не подано заяви про поновлення строку позовної давності. При встановлених обставинах, коли представником відповідача [PERSON] до винесення рішення зроблено заяву про підставу відмови в позові із-за спливу позовної давності, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування задоволенню не підлягають, так як відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судові витрати по справі, в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України, відшкодуванню позивачам не підлягають, так як в позовних вимогах відмовлено.

Outcome: dismissed