Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що 01.07.1991 року вона вступила в члени КСП "Дружба" с.Мечиславка Ульяновського району Кіровоградської області, пропрацювавши на різних роботах до 1996 року. У період з 01.09.1991 року [PERSON] навчалась в Білоцерківському державному аграрному університеті. Після закінчення навчання [PERSON] з 06.08.1996 року призначена на посаду ветеринарного лікаря КСП "Дружба" с.Мечиславка Ульяновського району Кіровоградської області, наказ №9 від 06.08.1996 року, після чого звільнена за ст.38 КЗпП України, наказ №135 від 03.01.2000 року. Не враховуючи працю в господарстві і те, що остання на період розпаювання та отримання державного акта на землю була членом КСП "Дружба", при вирішенні питання про складення списків на отримання земельної частки ( паю), в послідуючому, при вирішенні питання про надання земельної частки ( паю) з невідомих причин була позбавлений права на земельний пай. Період розпаювання КСП "Дружба" здійснювалось з 18 червня 1996 року і позивач вважає, що має право на одержання земельної частки (паю) з земель колективної власності цього господарства, в зв'язку з тим, що являлася його членом. Про порушення свого права дізналась в серпні 2016 року і не могла знати раніше, оскільки виїхала проживати в іншу область, тому позивач змушена звернутися з позовом до суду про поновлення строку звернення до суду та визнання права на земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача сільський голова Мечиславської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, направила до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі наступних підстав. Як вбачається з копії трудової книжки позивач [PERSON] 01.07.1991 року була прийнята на роботу в КСП "Дружба" різноробочою, у період з 01.09.1991 року направлена на навчання у Білоцерківський державний аграрному університет, 06.08.1996 року була прийнята на роботу в КСП "Дружба" ветлікарем та 03.01.2000 року звільнена з членів вказаного господарства за власним бажанням (а.с. 9 об.). Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в них. Після виходу вказаного Указу Президента України, відповідно до довідки наданої відділом Держземагенства в Ульяновському районі Кіровоградської області від 18 жовтня 2016 року № 29-28-99.3-502/15-16 розпаювання КСП "Дружба" відбулось 18 червня 1996 року, отже позивач на той час була членом даного господарства, тому мала право на земельну частку (пай), однак при складанні списків на розпаювання землі позивач була пропущена і в додаткові списки не була включена. Про порушення права власності на земельну частку (пай) позивач не знала з моменту розпаювання земель, а дізналася лише в серпні 2016 року і не могла дізнатися раніше, так як знаходилася за межами Кіровоградської області, оскільки змінила місце свого проживання і продовжує проживати до даного часу в с.Летківка Тросятнецького району Вінницької області. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень" Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Враховуючи те, що на день видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю, позивач являлася членом вказаного господарства, тому має право на земельну частку (пай), яку необхідно виділити із земель запасу Мечиславської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Відповідно до довідки відділу Держкомзему в Ульяновському районі Кіровоградської області від 18.10.2016 року №29-28-99.3-502/15-16 розмір середньої земельної частки (паю) становить 3.06 в умовних кадастрових гектарах.(а.с.12). Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити, поновивши позивачу пропущений строк для звернення з позовом до суду, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин. Вказані правовідносини регулюються Указом Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", ст.ст.1, 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року).

Outcome: approved