Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 12 вересня 2014 року вона уклала з ТОВ «Грааль Тревел», в особі Горбач О.М., що діяла на підставі доручення ВТО №652872 від 30.12.2013 р. договір №12/09 на туристичне обслуговування. Того ж дня позивачем було здійснено оплату туристичних послуг в розмірі 28300 грн. Згідно умов договору відповідач мав би забезпечити подорож до Єгипту (Шарм Ель Шейх), термін туру з 14.10.2014 р. по 25.10.2014 р. Станом на 14.10.2014 р. відповідач повинен був виконати взяті на себе зобов'язання, проте такі зобов'язання виконані не були. Кошти сплачені позивачем не були повернуті сторонаю відповідача. Однак, на прохання відповідача позивач 21 квітня 2015 року, приїхала в офіс ТОВ «Грааль Тревел» та уклала новий договір № 19/4 на туристичне обслуговування. Згідно умов договору відповідач мав би забезпечити подорож до Єгипту (Хургада), термін туру з 01.05.2015 р. на 10 ночей.Даний тур також не відбувся з вини відповідача. Станом на момент подачі позову до суду відповідач частково сплатив суму заборгованості, а саме: 06.10.2015 року виплачено 10000 грн. Також позивач зазначила, що діями відповідача ТОВ «Грааль Тревел» їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в суттєвих душевних стражданнях, пов'язаних з тим, що данний відпочинок, позивач готувала як подарунок на день народження для своєї улюбленої бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON], яким необхідно було поїхати та оздоровитися, адже за все своє життя вони тяжко працювали та за кордоном ніколи не були. Моральні страждання збільшувались тим, що позивача сторона відповідача ігнорувала не відповідаючи на дзвінки та не надаючи будь-яких пояснень за її усними зверненнями з приводу надання туристичної послуги, що призводило її в пригнічений стан до ще більших душевних хвилювань і переживань. Таким чином, моральну шкоду позивач оцінєю в розмірі 2000 грн., які просила стягнути з відповідача. Крім того, просила стягнути з відповідача 18300 грн. заборгованість за нездійснені туристичні послуги, 9333 грн. інфляційні витрати, 3% річних в розмірі 561,32 грн. пеню у розмірі 204777 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2612 грн. 72 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3200 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд винести рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання на неодноразові виклики не з"являвся, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував позивач та представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Грааль Тревел», в особі Горбач О.М., що діяла на підставі доручення ВТО №652872 від 30.12.2013 р. було укладено договір №12/09 на туристичне обслуговування. За умовами п.1.1 договору турагент зобов'язується відповідно до замовлення туриста забезпечити надання комплексу туристичних послуг туристу (туристичний продукт). Згідно доного договору термін туру з 14.10.2014 р. по 25.10.2014 р. За таким маршрутом: вильоту Київ - Шарм - Київ, трансфер +, країна перебування Єгипет, курорт Шарм Ель Шейх, готель Саrгіbіаn World Вау 5*, категорія номера stnd + 1, тип харчування АH, екскурсійне обслуговування -додаткова інформація. Згідно п.3.1.3 - п. 3.1.5 турагент зобов'язується забезпечити бронювання туристичних послуг відповідно до п. 2 договору. Організувати оформлення документів. Забезпечити туриста необхідними документами: ваучерами, страховими полісами, авіаквитками на авіарейси згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаним у п.2 договору. Факт підписання вище зазначеного договору свідчило те, що [PERSON] отримала інформацію щодо туристичного обслуговування за договором в повному обсязі, яка була їй надана у відповідності з вимогами Закону України «Про туризм», законодавства про захист прав споживача. На виконання вимог п.10.2 договору позивач сплатила відповідачу вартість туристичного обслуговування в розмірі 28300 грн. Як пояснювала позивач в судовому засіданні, вона на початку жовтня 2014 року зателефонувала Горбач О.М. щодо гарантії вчасного вильоту, однак їй було повідомлено, що з технічних причин турагенту не вдалось забронювати виліт саме в запропонований готель та авіаквитки на рейс до Єгипту. Після чого, позивач вимагала повернути їй сплачені гроші, однак Горбач О.М. повідомила, що гроші повернути не зможе, так як вони були витрачені на бронювання вильоту та ще не повернуті туроператором і умовила її зачекати до весни 2015 року, а потімі забронювати тур до Єгипту, начебто він буде цікавішим. Стаття 42 Конституції України, передбачає, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів робіт і послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги, а продавець - це суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації. Продукцією є будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. При цьому, Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачає такого поняття як «продавець послуги» і, відповідно, не передбачає для такого суб'єкта жодних вимог щодо надання споживачеві певної інформації, а обов'язок по інформуванню споживача про продукцію покладає виключно на продавця чи виконавця, в даному випадку - організатора видовищного заходу. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів", права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію (послугу). 21 квітня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Грааль Тревел», в особі Горбач О.М., що діяла на підставі доручення ВТО №652872 від 30.12.2013 р. для врегулювання питання мирним шляхом, було укладено новий договір № 19/4 на туристичне обслуговування. За умовами п. 1.1 даного договору відповідач зобов'язувався відповідно до замовлення позивача забезпечити надання комплексу туристичних послуг з датою початку туру 01.05.2015 р. на 10 ночей, маршрут вильоту Київ - Хургада - Київ, трансфер+, країна перебування Єгипет, курорт Хургада, готель Саrгіbіаn World 5*, категорія номера 2 + 1, тип харчування АH, екскурсійне обслуговування, додаткова інформація. Однак даний тур також не відбувся з вини ТОВ «Грааль Тревел». Статтею 19 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється, що, зокрема, включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману. Згідно ч. 2 цієї ж статті, підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції (послуги), яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції (послуги) та обслуговування; безпеку продукції (послуги); необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію (послуги), її виконавця. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" у справах за позовом про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", при вирішенні справ про захист прав споживачів суди мають виходити насамперед із положень Закону "Про захист прав споживачів". Згідно зі ст. 15 Закону України „Про захист прав споживачів", споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також: витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Вбачається, що позивачем було понесено не заплановані витрати, а саме придбання туристичного туру до Єгипту з метою оздоровлення своїх рідних бабусі та дідуся. Вартість придбаного туру становить 28300 грн., які в повному обсязі були сплачені відповідачу ТОВ «Грааль Тревел». Згідно ч. 1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що ТОВ «Грааль Тревел» користується коштами [PERSON] 373 дня, починаючи з 15.10.2014 р. по 23.10.2015 р. Таким чином, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за нездійснені туристичні послуги в розмірі 18300 грн., інфляційні витрати в розмірі 9333 грн., 3% річних в розмірі 561,32 грн. та пеню у розмірі 2047,77 грн. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», і пункту 23 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Судом встановлено, що саме відповідачем ТОВ «Грааль Тревел», як турагентом за агентським договором, який був зобов'язаний надати туристу повну і достовірну інформацію про умови туру, в тому числі основні вимоги до оформлення в'їздних / виїзних документів, а також перевіряти у туристів наявність всіх необхідних належно оформлених документів для в'їзду/ виїзду до зарубіжної країни подорожування, перетину кордонів малолітніми та неповнолітніми особами, інформувати про дотримання прикордонних, митних, візових та інших правил України та країни подорожування, було порушено права позивача, як споживача послуг в зв'язку із ненаданням позивачу в повному обсязі необхідної інформації про надані відповідачем послуги перед їх замовленням та оплатою позивачем. У зв'язку з чим відповідальність за порушені майнові та немайнові права позивача несе саме відповідач ТОВ «Грааль Тревел». З огляду на наведене, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача ТОВ «Грааль Тревел» на користь позивача 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Право на допомогу також закріплено і статтею 27 ЦПК України. Статтею 79 ЦПК України передбачені види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. Таким чином, відповідно до ст. 79 ЦПК України підлягає стягнення понесених витрат позивачем по сплаті за юридичні послуги в розмірі 3200 грн. Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В обгрунтування вимог про відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, позивач надав суду копію угоду № 01/10 про надання правової допомоги від 01.10.2015 р., укладеної між [PERSON] та адвокатом Брагар А.А., акт про надання послуг від 01.03.2016 року на суму 3200 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4282/10 від 29.09.2010 р., копію квитанції №17 від 01.03.2016 р. про сплату за вище зазначені юридичні послуги та копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України від 26.03.2015 р. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2612 грн. 72 коп.

Outcome: partial