Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач, ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі «ТОВ «ФК «ЄАПБ»), звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №МФ-9061800000158 від 19.12.2018 року в розмірі 13950,31 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 19.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» було укладено кредитний договір №МФ-9061800000158. 01 березня 2019 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 01032019, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС». Згідно п.1.2. Договору факторингу, перехід від ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру божників згідно Додатку №2 після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. В день, коли здійснюється перехід від ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку №5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді. Позивачем, на виконання п.1.3. Договору факторингу, згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі , простою кореспонденцією через відділення Укрпошти ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу - реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 13950,31 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2021 року матеріали даної справи передано для розгляду за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва, на підставі ч.1 ст. 27 ЦПК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2021 визначено головуючого суддю Черенкову Н.П. Справа отримана суддею Черенковою Н.П. 31.05.2021 року. Ухвалою від 14.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за місцем реєстрації. В установлений судом строк відповідач відзив не подав. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у відсутність представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи у продовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено, що між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МФ-9061800000158від 19 грудня 2018 року. Відповідно до п.1.1. Договору, банк надає позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі- «кредит»), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитору кредит у встановлений у п.1.4. термін та сплатити проценти кредиту (далі-«плата»), а також виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені цим Договором. Відповідно п.1.2. Договору - сума Кредиту становить 5000,00 гривень 00 копійок. Кредит надається строком на 15 днів з 19 грудня 2018 р. по 03 січня 2019р. Термін повернення кредиту - 03 січня 2019 року. Відповідно до 1.5. Договору плата за користування кредитом встановлюється у вигляді фіксованої ставки в розмірі 2,01%, які сплачуються Позичальником за кожен день строку користування кредитом, зазначений в п.1.3 Договору, що дорівнює 487,88% річних. Відповідно до п.1.6. Договору ставка, зазначена в п.1.5 цього Договору, застосовується в разі відсутності прострочення виконання Позичальником зобов`язань по сплатам за цим Договором. При простроченні сплати за кредит у строк, визначений п.1.3 Договору, а саме: за 16 день користування ставка становить 16,0% в день, що становить 5840% річних; починаючи з 17 по 29 день користування кредитом, ставка визначена в ставка в розмірі 1,0% за кожен день строку користування кредитом, що дорівнює 365% річних. За період прострочення з 30 по 45 день користування кредитом плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 4,5% процентів за кожен день строку користування кредитом, що дорівнює 1642,50% річних. Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредитні кошти. 01.03.2019 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №01032019, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС». Згідно п.1.2. Договору факторингу, перехід від ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку№2 після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. В день, коли здійснюється Перехід від ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги Заборгованості до Боржників ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно Реєстру Боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку №5 до цього Договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу - Реєстру боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в розмірі 13950,31 грн., з яких: 5000,00 грн.- заборгованості за основою сумою боргу; 6050,31 грн.- заборгованості за відсотками; 450,00 грн.- заборгованості за комісією; 2450,00 грн. -заборгованості за пенею. На виконання п. 1.3. Договору про відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст. 512, 514, 516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ ТОВ"ФК"ЄАПБ" та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно розрахунку наданого позивачем заборгованість [PERSON] складає 13950,31 грн., з яких: 5000,00 грн.- заборгованості за основою сумою боргу; 6050,31 грн.- заборгованості за відсотками; 450,00 грн.- заборгованості за комісією; 2450,00 грн. -заборгованості за пенею. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1, ч. 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п.1.7 Кредитного договору, в момент повернення кредиту позичальник сплачує банку комісію за супроводження кредиту в розмірі 9% від суми кредиту (450,00 грн.) Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 19.12.2018 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вищевказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 р. у справі № 6-1746цс16 та узгоджується з позицією Верховного Суду висловлену у постанові від 20.02.2019 року у справі № 666/4957/15-ц (пр.№ N 61-43940св18). Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги, що обслуговування кредиту є супутньої послугою та суперечать положенням Закону України "Про захист прав споживачів, а тому суд вважає за доцільне у стягнення комісії за обслуговування кредиту в розмірі 450,00 грн. відмовити. Разом з тим суд вважає правильним, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає, що, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вправі вимагати захисту своїх прав через суд, за таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13500,31 грн., з яких: 5000,00 грн. -заборгованість за основною сумоою боргу; 6050,31 грн. - заборгованість за відсотками; 2450,00 грн. - заборгованість за пенею. В решті вимог позову - слід відмовити. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29). Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем (судовий збір у розмірі 2270,00 грн.) - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2196,78 грн. (13500,31 грн. х 2270,00 грн. / 13950,31 грн. = 2196,78 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial