Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем [PERSON] 13 червня 2015 року у [ADDRESS] , про що зроблено відповідний запис у книзі записів актів цивільного стану (РАЦС) міської ради Праги 10 в томі 14 року 2015 на сторінці 110 порядковий № 66, малолітню дитину залишити на проживанні разом з нею та залишити їй прізвище [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13 червня 2015 року. Від спільного проживання мають одну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Це призвело до того, що протягом останнього одного року вони спільно не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Малетин А.Я. у судове засідання не з`явилися, позивачка направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався, клопотань про неможливість прибуття до суду та відкладення судового розгляду не подавав. На підставі письмової заяви позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , громадянкою України та [PERSON] , [INFO] , громадянином Республіки Молдова, було укладено шлюб, який зареєстрований у [ADDRESS] , про що у книзі записів актів цивільного стану (РАЦС) міської ради Праги 10 зроблений відповідний запис в томі 14 2015 року на сторінці 110 порядковий номер 66, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15). З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є громадянкою України, проживає за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] , є громадянином Республіки Молдова, який проживає в Україні за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" від 23.06.2005 року суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача. Враховуючи, що позивачка та відповідач проживають на території України, зокрема позивачка проживає у с.Дуба Калуського району Івано-Франківської області, а тому справа підсудна Рожнятівському районному суду Івано-Франківської області. Відповідно ст. 58 Закону України "Про міжнародне приватне право" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Згідно ч. 1 ст. 60 вказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Частиною 1 ст. 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. На підставі викладеного, суд вважає можливим застосувати положення ч. 1 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право". Враховуючи, що сторони проживають на території України, то до спірних правовідносин суд застосовує право Держави Україна. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом останнього року, шлюбні відносини не підтримують, позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище позивачки не змінювати та залишити [PERSON] .

Outcome: approved