Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

07 травня 2021 року [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса. В обґрунтування позову вказує, що 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. видано виконавчий напис № 4589, яким пропонується стягнути з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (надалі - Відповідач) заборгованості за кредитним договором № 1504840 від 11.09.2019 року у розмірі 16717, 00 гривень (надалі - виконавчий напис нотаріуса). Вказує, що 01 березня 2021 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Лавриком М.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64673107, відповідно до якого стягується заборгованість у розмірі 16 717,00 грн. з нього на користь Відповідача на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначає, що 16.03.2021р. державний виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лавриком М.І. виніс постанову про арешт майна боржника. Вказані вище постанови були надіслані на його адресу, внаслідок чого він дізнався про наявність даного провадження. Ознайомившись із виконавчим написом нотаріуса вважає, що він виданий неправомірно та не підлягає виконанню з наступних підстав. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 27.03.2019р. по справі № 137/1666/16-ц зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Вказує, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29. Об. 1999 року №1172 (надалі - Перелік). 26 листопада 2014 р. Кабінет Міністрів України виніс постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусі», відповідно до якої вирішив внести зміни, а саме: «Доповнити Перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту:«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору та б)засвідчена сгягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Тобто, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Отже, із 23 лютого 2017 року діє редакція Переліку, в якій відсутні кредитні договори, а видача виконавчого напису нотаріуса можлива лише за нотаріально посвідченими договорами. Зазначає, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 20 січня 2021 року на підставі кредитного договору № 1504840 від 11.09.2019р., який не був нотаріально посвідченим, а тому видача виконавчого напису нотаріуса на його підставі є незаконною. У зв`язку з цим звертається до суду для захисту свого права. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву. в якій просила суд позовні вимоги задовільнити, а справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просили суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав вказаних у відзиві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. видано виконавчий напис № 4589, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1504840 від 11.09.2019 року у розмірі 16717, 00 гривень. 01 березня 2021 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Лавриком М.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64673107 16.03.2021р. державний виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лавриком М.І. виніс постанову про арешт майна боржника. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Про правове врегулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів йдеться в Главі 14 Закону України "Про нотаріат" та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат", визначено умови вчинення виконавчих написів. В редакції цієї норми права, що діяла на час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України "Про нотаріат"). Як слідує з вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань станом на 27.11.2020 заборгованість у позивача перед відповідачем за кредитним договором №1504840 від 11.09.2019 складає 15787,00 грн., у т.ч.: сума заборгованості по кредиту у розмірі - 5000,00 грн., сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі - 9837,00 грн., сума заборгованості по несплаченій комісії за користування кредитом у розмірі - 550,00 грн., сума заборгованості по пені у розмірі 400,00 грн. У вимозі зазначено, що у випадку невиконання вимог повідомлення, це буде підставою для передачі справи до нотаріуса для вчинення виконавчого напису та початку дій щодо примусового стягнення заборгованості. Дану вимогу, згідно Списку № В 2 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, було направлено позивачу, за зареєстрованим місцем проживання. Так, на сформованому ТзОВ " Фінансова компанія «Кредит-Капітал " списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів ф.103 проставлено поштовий штемпель підприємства "Укрпошта", що підтверджує приймання працівником зв`язку адресованого на вказану в кредитному договорі адресу боржника поштового відправлення. Отже, відповідачем свій обов`язок, про який йдеться в пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, тобто з надіслання письмової вимоги про усунення порушень боржнику, було виконано, а тому нотаріус не мав підстав відмовляти у вчиненні виконавчого напису за таких обставин. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин надаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчинені спірного виконавчого напису нотаріус керувався чинною редакцією Постанови КМУ, яка діяла з 01 листопада 2017 року та визначала перелік документів не лише для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а й стягнення, зокрема, заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин на підставі кредитного договору, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд зважає на те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Між тим, порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису за результати розгляду справи не встановлено. При цьому самі лише покликання позивача на невизнання вимог стягувача не можуть спонукати до задоволення позову. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного вкидання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте будь-яких доказів на обґрунтоване підтвердження своїх заперечень проти вимог стягувача, в т.ч. і щодо відсутності своєї вини, позивач не надав і матеріали справи таких не містять. Тому доводи позивача є необґрунтованими та не можуть бути підставою для задоволення позову, позаяк зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд. Відмовляючи в задоволенні позову, суд враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Тобто, в основу розмежування понять «спірної» та «безспірної» заборгованості покладається не власне ставлення боржника до пред`явленої вимоги, а об`єктивна ознака, тобто фактичний склад і характер правовідносин. Вирішення питання, чи є заборгованість об`єктивно безспірною, залежить від того, чи надано нотаріусу перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, безспірність заборгованості, що була стягнута з позивача згідно спірного виконавчого напису нотаріуса, не залежить від того, погоджується позивач з її розміром та визнає його, чи ні, оскільки вирішальним у даному випадку є саме документи, що подавалися нотаріусу для його вчинення, а не суб`єктивне ставлення позивача до суми боргу. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, а тому ним не доведено спірності зазначеної у виконавчому написі заборгованості. За таких обставин посилання позивача на те, що він не згідний із розміром заборгованості є безпідставними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про законність вчинення нотаріусом виконавчого напису, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed