Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

29 серпня 2014 року позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], право власності на земельну ділянку площею 1,4110 га, що знаходиться на території Дацьківської сільської ради Корсунь - Шевченківського району кадастровий номер: 7122586300:05:001:0091, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 103431, виданого 25.12.2003 р. на підставі розпорядження Корсунь - Шевченківської районної державної адміністрації Черкаської області. Свій позов позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в т.ч. на вищевказану земельну ділянку, на яке померла залишила заповіт на позивача. Спадщину позивач прийняв, подавши до Корсунь - Шевченківської нотаріальної контори в передбачений законом строк заяву, та частково одержав спадщину, крім вказаної земельної ділянки. До спадкового майна після смерті [PERSON] входить і вказана земельна ділянка , на яку втрачено правовстановлюючий документ, а тому позивач і звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, але направив до суду заяву, в якій позов підтримав повністю та просить суд слухати справу у його відсутність. Від відповідача - Дацьківської сільської ради, за підписом сільського голови, поступила заява з визнанням позову та проханням слухати справу у відсутність представника сільської ради. Державний нотаріус також направила до суду заяву з проханням слухати вказаний позов у відсутність представника нотаріальної контори та відсутністю буд-яких заперечень по даному позову. Представники інших 3-х осіб були належно повідомлені про день, час та місце слухання справи, але у судове засідання не з'явилися, не повідомили про причини неявки, не направили заяви про відкладення розгляду справи, а тому така слухається у їх відсутність. Суд, розглянувши справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [INFO] померла [PERSON] Назарівна, після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі, на вищевказану земельну ділянку. Факт її смерті підтверджується копією наданого суду свідоцтва про смерть серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації актів про смерть Дацьківської сільської ради проведений актовий запис за № 15 ( а. с. 8), внаслідок чого відкрилася спадщина ( ч.1 ст.1220 ЦК). До спадкового майна після смерті [PERSON] входить і вказана земельна ділянка, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 103431, виданого 25.12.2003 року розпорядженням Корсунь - Шевченківського районної державної адміністрації Черкаської області і складається з 1,4110 га (а.с.11). Оригінал документу на вказану земельну ділянку було втрачено, про що було дане оголошення в газету "Надросся" ( а. с. 12). Спадкодавець залишила заповіт, вчинений та посвідчений 12 серпня 2011 року у Дацьківській сільській раді Корсунь-Шевченківського району, реєстр. № 47, яким померла заповідала все своє майно позивачу. Цей заповіт не змінений і не скасований на день смерті спадкодавця, згідно даних постанови нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори про відмову у видачі спадщини на вказану земельну ділянку та про що свідчить надана позивачем копія свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом на позивача на спадковий будинок померлої (а.с.10,21,31 ). А тому позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який прийняв спадщину, та частково вже одержав, згідно даних спадкової справи № 703/2011, що підтверджується довідкою нот контори від 07.07.2014 року № 1451/01-16 ( а.с. 22). Після відкриття спадщини позивач звернувся до відділу Держземагенства у Корсунь - Шевченківському районі Черкаської області з проханням видати дублікат сертифікату взамін втраченого, але позивачу було відмовлено у видачі дублікату вищевказаного сертифікату, так як він видається лише власнику, який є живим (а.с.13-14). Інші спадкоємці спадщину після смерті матері позивача не приймали, що підтверджується довідкою № 1451/ 01- 16, виданою позивачу Корсунь - Шевченківською державною нотаріальною конторою (а. с. 22). Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що знаходиться на території Дацьківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, яка складається з 1,4110 га кадастровий номер: 7122586300:05:001:0091, яка належала на праві власності гр.. [PERSON], в зв'язку із втратою оригіналу державного акта на право власності на вищевказану земельну ділянку. Про відмову у видачі спадщини на вказану землю була винесена постанова державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 07. 07. 2014 р., в зв'язку з втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 103431 від 30.12.2003 року (а. с. 21). Згідно даних витягу технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість вказаної земельної ділянки складає 606 58, 03 (шістсот шість тисяч п'ятдесят вісім гривень нуль три копійки) (а. с. 16). Оскільки спадкодавець померла [INFO], до спадщини, яка відкрилася після його смерті, застосовуються положення ЦК України 2004 року. Згідно роз"яснень,даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування це є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Земельний кодекс України регулює земельні правовідносини в Україні. Зокрема, в ст. 125 ЗК України зазначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно наданих суду документів позивач не має оригіналу державного акта на право приватної власності на вказану земельну частку ( пай), але таке право на вказану землю було у спадкодавця. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень-офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, а це значить, що це дає право особі довести це право у судовому порядку. Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 N 325, зареєстрованого у МЮ України 06.08.2009 р. за № 735/16751 "Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянки і на право постійного користування земельною ділянкою", із змінами, внесеними згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 631 від 30.08.2010 р., передбачено, що лише особа, якій видано державний акт і у якому маються помилки, виправлення може звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта, але це стосується земельних ділянок, але не земельних часток ( паїв). Відповідно до п. 4.11 вказаної Інструкції спадкоємець не є набувачем права на земельну ділянку, а у територіальних органів Держкомзему відсутні підстави для проведення державної реєстрації земельної ділянки та державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я померлого спадкодавця та видачі нового державного акта спадкоємцю. Тобто зареєструвати земельну ділянку на померлу людину відповідно до цієї Інструкції та інших нормативних актів неможливо, так само як і видати державний акт не його власнику, а внесення змін до акту не передбачено, а тому способом захисту прав позивача є звернення до суду. Про що надано письмове роз'яснення позивачу відділом Реєстраційної служби ( а. с. 15). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, з урахуванням викладеного та наданих доказів, а також того, що відповідач проти задоволення позову не заперечував та визнає даний позов, чим також підтвердив належність вказаної земельної ділянки померлій, суд задовольняє позов і визнає за позивачем право власності на вказану земельну ділянку, яка має цільове призначення : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Дацьківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Задовольняючи позов, суд залишає за позивачем сплачений ним судовий збір по справі, оскільки відповідач не заперечував проти задоволення позову і згідно наданих доказів прав позивача не порушував.

Outcome: approved