Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів на неповнолітню дитину мотивуючи тим, що 19.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 24, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Останні роки вони не можуть проживати разом як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, постійно сперичаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувалися в присутності сина, що може вплинути на його психіку, погляди на життя в шлюбі, тому просить шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи без її участі, позов просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, не повідомив суд про причини своєї неявки, подавши відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає, а вимоги щодо стягнення аліментів не визнає. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданного повторно 19.04.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, сторони зареєстрували шлюб 19.03.2016 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 24. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно 19.04.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] народився [INFO] і його батьком є [PERSON] . Згідно довідки №504, виданої 03.07.2019 року виконавчим комітетом Вербської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає з матір`ю [PERSON] за її місцем реєстрації в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище в зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру частки аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і відповідача, інші обставини що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст.183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення." Тому, суд зважаючи на мінімальний розмір заявлених вимог, взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, позивачкою згідно квитанції № 0.0.1363404969.1 виданої 23.05.2019 року Чечельницьким відділенням Вінницької філії АТ КБ " ПРИВАТБАНК" сплачено судовий збір при поданні позову про розірвання шлюбу в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп., який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому з відповідача в користь держави необхідно стягнути 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судового збору за вимогу про стянення аліментів на дитину.

Outcome: approved