Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] по якому просить виселити відповідачів, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2014 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON]. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з»явились. Були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, якою просила розглядати справу без участі представника, вирішення питання залишила на розсуд суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №KGMDG40000000772, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в сумі 170 437, 5 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 16.10.2027 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №KGMDG40000000772 ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено 16.10.2007 року договір іпотеки №KGMDG40000000772, відповідно до якого надано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 46,94 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу 16.10.2007 року №3262, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], покупець [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS]. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KGMDG40000000772 від 16.10.2007 року, в розмірі - 214 203 грн. 71 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом- 199537, 43 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 13355, 53 грн., заборгованості по комісії - 0,01 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором- 1310,74 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] в м. Кіровограді та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2007 року №3262, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №KGMDG40000000772 від 16.10.2007 року), Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (ЄДРПОУ - 14360570), з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за початковою ціною на предмет іпотеки для його подальшої реалізації - 227 250 грн. У задоволенні вимоги щодо виселення [PERSON], який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири відмовлено. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2013 року заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2013 року скасовано в частині визначення ціни предмету іпотеки для подальшої реалізації в розмірі 227250 грн., та відмови у виселенні [PERSON], який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] Ухвалено в цій частині позовних вимог нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Виселено [PERSON], який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з даного житлового приміщення. Встановлено початкову ціну предмету іпотеки, квартири [ADDRESS] на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В іншій частині рішення залишено без змін. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Банком 13.05.2014 року було направлено вимогу [PERSON] про звільнення житлового приміщення, проте мешканці, які були зареєстровані та проживають в предметі іпотеки добровільно домоволодіння не звільнили. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 109 Житлового Кодексу України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодекс), не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимога позивача про виселення відповідачів є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, на користь банку підлягає до стягнення з [PERSON] 243,60 грн. судового збору. На підставі ЗУ «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України,

Outcome: approved