overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

13.11.2014 року [PERSON] звернувся з позовом до ТзОВ "Приладобудівний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 4899,93 грн В обґрунтування вимог вказує, що з 02 червня 2009 року по 11 квітня 2012 року працював на посаді охоронника у відділі охорони у ТОВ "Приладобудівний завод", звідки звільнився за власним бажанням. В період роботи заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало йому 4899,93 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено з поштовою відміткою, що підприємство ліквідовано. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом, оскільки в суду немає відомостей про ліквідацію ТОВ "Приладобудівний завод". Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Згідно наказу № 21-к від 02.06.2009 року був прийнятий на роботу на посаду охоронника у відділ охорони у ТОВ "Приладобудівний завод". На підставі наказу № 29-к від 11.04.2012 року звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням , що стверджується записами в трудовій книжці позивача АВ №404496, копія якої приєднана до матеріалів справи. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало йому 4899,93 грн. і не виплатило при звільненні, що стверджується розрахунковим листом за квітень 2012 року. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин, заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з підприємства на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

17.11.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до ТзОВ "Приладобудівний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6494,00 грн. В обґрунтування вимог вказує, що з 02 січня 2007 року по 11 квітня 2012 року працювала на посаді токаря 4-го розряду в механо-штампувальній дільниці у ТОВ "Приладобудівний завод", звідки звільнилася за власним бажанням. В період роботи заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало їй 6494,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивачка в судове засідання не з»явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено з поштовою відміткою, що підприємство ліквідовано. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом, оскільки в суду немає відомостей про ліквідацію ТОВ "Приладобудівний завод". Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Згідно наказу № 41-к від 02.01.2007року була прийнята на роботу на посаду токаря 4-го розряду в механо-штампувальній дільниці у ТОВ "Приладобудівний завод". На підставі наказу № 49-к від 11.04.2012 року звільнена з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що стверджується записами в трудовій книжці позивачки, копія якої приєднана до матеріалів справи. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало їй 6494,00 грн. і не виплатило при звільненні, що стверджується розрахунковим листом за квітень 2012 року. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин, заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з підприємства на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до ТзОВ "Приладобудівний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 5490,78 грн. В обґрунтування вимог вказує, що з 02 січня 2007 року по 11 квітня 2012 року працювала на посаді токаря револьверщика в механо-штампувальній дільниці у ТОВ "Приладобудівний завод", звідки звільнилася за угодою сторін. В період роботи заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало їй 5490,78 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивачка в судове засідання не з»явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено з поштовою відміткою, що підприємство ліквідовано. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом, оскільки в суду немає відомостей про ліквідацію ТОВ "Приладобудівний завод". Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Згідно наказу № 41-к від 02.01.2007року була прийнята на роботу на посаду токаря револьверщика в механо-штампувальній дільниці у ТОВ "Приладобудівний завод". На підставі наказу № 25-к від 11.04.2012 року звільнена з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, що стверджується записами в трудовій книжці позивачки, копія якої приєднана до матеріалів справи. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало їй 5490,78 грн. і не виплатило при звільненні, що стверджується розрахунковим листом за квітень 2012 року. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин, заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з підприємства на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

26.11.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до ТзОВ "Приладобудівний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 4544,50 грн. В обґрунтування вимог вказує, що з 02 січня 2007 року по 11 квітня 2012 року працювала на посаді диспетчера в МТЗ у ТОВ "Приладобудівний завод", звідки звільнилася за власним бажанням. В період роботи заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало їй 4544,50 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивачка в судове засідання не з»явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено з поштовою відміткою, що підприємство ліквідовано. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом, оскільки в суду немає відомостей про ліквідацію ТОВ "Приладобудівний завод". Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Згідно наказу № 35-к від 02.01.2007року була прийнята на роботу на посаду диспетчера в МТЗ у ТОВ "Приладобудівний завод". На підставі наказу № 52-к від 11.04.2012 року звільнена з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що стверджується записами в трудовій книжці позивачки , копія якої приєднана до матеріалів справи. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало їй 4544,50 грн. і не виплатило при звільненні, що стверджується розрахунковим листом за квітень 2012 року. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин, заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з підприємства на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

27.01.2015 року [PERSON] звернувся з позовом до ТзОВ "Приладобудівний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 4924,00 грн. В обґрунтування вимог вказує, що з 02 січня 2007 року по 11 квітня 2012 року працював на посаді столяра у ремонтно-будівельній дільниці у ТОВ "Приладобудівний завод", звідки звільнився за угодою сторін. В період роботи заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало йому 4924,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено з поштовою відміткою, що підприємство ліквідовано. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом, оскільки в суду немає відомостей про ліквідацію ТОВ "Приладобудівний завод". Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Згідно наказу № 39-к від 02.01.2007 року був прийнятий на роботу на посаду столяра у ремонтно-будівельну дільницю у ТОВ "Приладобудівний завод". На підставі наказу № 48-к від 11.04.2012 року звільнений з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, що стверджується записами в трудовій книжці позивача, [NUMBER] від 16.08.1975 року, копія якої приєднана до матеріалів справи. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало йому 4924,-00 грн. і не виплатило при звільненні, що стверджується розрахунковим листом за квітень 2012 року. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин, заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з підприємства на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] визнати за нею право власності на призначену для ведення садівництва земельну ділянку площею 0,124 га під [NUMBER] у ГО "Магістраль" на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Сторони в судове засідання не з'явились, але надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до цих заяв позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав та проти його задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ОД №010413 про право власності на землю від 09 жовтня 1998 року, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №747, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,124 га під [NUMBER] у садівничому кооперативі "Магістраль" Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Докази недійсності зазначеного державного акту суду не надано. [PERSON] помер [INFO] року. Позивачка [PERSON] є дружиною, а відповідач [PERSON] є сином померлого [PERSON] Позивачка звернулася до Шостої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка [PERSON], а відповідач від спадщини відмовився. Згідно з довідкою Шостої одеської державної нотаріальної контори від 18 лютого 2014 року №413/02-14 єдиним спадкоємцем [PERSON] є дружина померлого [PERSON] 13 жовтня 2014 року Шоста одеська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право власності на спадщину за законом, відповідно до якого після смерті [INFO] року [PERSON] позивачка є спадкоємцем належного померлому садового будинку з господарчими будівлями та спорудами під [NUMBER] у садівничому кооперативі "Магістраль" Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Але у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на спірну по цій справі земельну ділянку нотаріусом було відмовлено, оскільки не надано належним чином оформленого правовстановлюючого документу та витягу з Державного земельного кадастру. З урахуванням вищенаведених обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що спадкодавцю [PERSON] на час смерті дійсно належала земельна ділянка площею 0,124 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, ГО "Магістраль", позивачка вчасно та належним чином прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON], а відповідач від його спадщини відмовився та цей позов визнав, тому даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Прилуцький міжрайонний прокурор діючи в інтересах комунального лікувально-профілактичного закладу "Прилуцька центральна міська лікарня" (далі-КЛПЗ) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат закладу охорони здоров"я лікування потерпілого від кримінального правопорушення вказуючи на те, що 02.04.2014 року Прилуцьким міськрайсудом була розглянута кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ст.121 ч.1 КК України в тім, що він 10.01.2010 року умисне заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілому [PERSON], унаслідок чого останній перебував на стаціонарному лікування у хірургічному відділенні КЛПЗ "Прилуцька центральна міська лікарня" з 10 по 20 січня 2010 року та за 11 ліжко/дній його лікування витрати становили 920,92 грн., які і просить суд стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник Прилуцької міжрайпрокуратури підтримав вищевказані позовні вимоги, а відповідач [PERSON] їх визнав повністю та вказує на добровільне відшкодування у найближчий час, а представник КЛПЗ "Прилуцька центральна міська лікарня" до суду не з"явився подавши заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення відповідно до діючого законодавства, а саме, ст.1166 Цивільного Кодексу України вказує на те, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ст.1206 цього Кодексу прямо вказує на обов"язок винного відшкодувати витрати на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Винність відповідача [PERSON] в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON], унаслідок чого останній перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЛПЗ "Прилуцька центральна міська лікарня" з 10 по 20 січня 2010 року та за 11 ліжко/дній його лікування витрати становили 920,92 грн., підтверджується копією вироку Прилуцького міськрайсуду від 02.04.2014 року та відповідними довідками КЛПЗ "Прилуцька центральна міська лікарня" про розмір витрат на лікування потерпілого (а.с.5-7). Причинно-наслідковий зв"язок між вищеназваними протиправними діями відповідача [PERSON] та спричиненням витрат закладу охорони здоров"я понесених за час лікування потерпілого підтверджується документально і не заперечуються самим відповідачем у цьому судовому засіданні. Задовольняючи таким чином позовні вимоги, за правилами ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача 243 грн. 60 коп. судовий збір по даній справі, бо від сплати такого при подачі позову був звільнений прокурор.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Судовим наказом Карлівського районного суду від 24.02.2009 р. № 2-н-165/09 задоволено стягнення на користь заявника заборгованості за кредитним договором № 1271 БРЖ від 25.10.2007 р. в розмірі 7170,30 грн., судових витрат - 35,85 грн., витрат на ІТЗ - 30 грн. 12.06.2014 р. КС "Турбота" при міжнародній організації "Жіноча громада" звернулася із заявою до суду про поновлення строку для пред*явлення до виконання судового наказу, посилаючись на те, що оригінал , після вилучення його співробітниками СБУ в Полтавській області, було повернуто лише 03.12.2013 р. У судове засідання заявник не з*явилася, але у справі достатньо доказів для винесення даної ухвали. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як передбачено ч.1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. У матеріалах справи мається копія судового наказу № 2-н-165/09 від 10.11.2009 р. (а.с.2). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе заяву КС "Турбота" при міжнародній організації "Жіноча громада" задовольнити, визнати причину пропущеного строку для пред*явлення до виконання судового наказу поважною та поновити пропущений строк .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Судовим наказом Карлівського районного суду від 24.02.2009 р. № 2-н-9/09 задоволено стягнення на користь заявника заборгованості за кредитним договором № 121Т від 08.02.2008 р. в розмірі 13876,79 грн. 03.06.2014 р. КС "Турбота" при міжнародній організації "Жіноча громада" звернулася із заявою до суду про поновлення строку для пред*явлення до виконання судового наказу, посилаючись на те, що оригінал , після вилучення його співробітниками СБУ в Полтавській області, було повернуто лише 03.12.2013 р. У судове засідання заявник не з*явилася, але у справі достатньо доказів для винесення даної ухвали. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як передбачено ч.1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. З протоколу огляду від 10.09.2010 р. ( а.с.3-6) вбачається, що слідчим УСБУ в Полтавській області вилучався та оглядався вищевказаний судового наказу. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе заяву КС "Турбота" при міжнародній організації "Жіноча громада" задовольнити визнати причину пропущеного строку для пред*явлення до виконання судового наказу поважною та поновити пропущений строк .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, просила розділити будинок [ADDRESS] між нею та відповідачкою; виділити їй в користування приміщення в основній частині літ "А"- 1-2 коридор площею 3,80 кв. м.; 1-5 житлове площею 16,50 кв. м.; 1-6 кухня площею 6,30 кв. м., загальною площею 26,60 кв. м.; у веранді літ "а" приміщення 1-1 - веранда площею 15,50 кв. м., 1-7 санвузол площею 5,0 кв. м., 1-8 комора площею 0,80 кв. м., загальною площею 21,30 кв. м.; тамбур літ "а-1" приміщення 1 коридор площею 2,70 кв. м.; у мансарді над літ "А" - приміщення 2-1 кухня площею 14,80 кв. м., 2-2 житлове площею 13,9 кв. м., загальною площею 28,70 кв. м.; ганок площею 2,60 кв. м., металеві сходи з балконом, що має металеве огородження; разом площа приміщень житлового будинку, які пропонується виділити [PERSON] складає 79,30 кв. м. Надвірні споруди вигрібна яма № 4 та 29/100 частин огорожі №№ 3, 5-8. Співвласнику [PERSON] виділити приміщення квартири № 3 вказаного будинку: в основній частині "А" приміщення 3-4 житлове площею 13,20 кв. м., 3-5 житлове площею 11,0 кв. м., загальною площею 24,20 кв. м.; в прибудові "а-3" приміщення 3-1 передпокій площею 22,50 кв. м., 3-2 кухня площею 8,9 кв. м., 3-3 санвузол площею 3,60 кв. м., загальною площею 35,0 кв. м.; веранда літ "а-2" приміщення 111 - коридор площею 3,90 кв. м.; у мансарді над літ "а-3" приміщення 3-6 - житлове площею 28,50 кв. м.; ганок площею 3,30 кв. м., бетонний балкон; загальна площа складає 91,60 кв. м.; надвірні споруди гараж літ "Д" з погребом, колодязь № 1 та 71/100 частина огорожі; визначити конкретний порядок користування земельною ділянкою по першому варіанту запропонованого експертом від 26.11.2014 року, згідно якому їй виділяється в користування земельна ділянка площею 276,65 кв. м., а відповідачу [PERSON] - 702,05 кв. м . Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, враховуючи те, що для виготовлення повного тексту рішення необхідний значний час,

Outcome: approved