Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

В грудні 2014 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги мотивовано тим, що за умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/№ від 10.12.2010 року та від 24.02.2012 року та Договору відступлення прав вимоги № б/н від 10.12.2010 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитними договорами: № ML-B02/001/2008 від 04.01.2008 року, укладеним між [PERSON] та ЗАТ "ОТП Банк", а також Договору №В02/79/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 04.01.2008 року. Згідно кредитного договору № ML-B02/001/2008 від 04.01.2008 року, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та [PERSON], останьому надано кредит в сумі 17 724,95 доларів США. [PERSON], за умовами договору зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі. Відповідно до п.п. 1.5.1 Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись щомісяця у розмірі та строки, визначені кредитним договором. Зобов'язання [PERSON] за кредитним договором не виконані, зокрема, не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків, що призвело до утворення заборгованості. Станом на 10.09.2014 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 21555,43 дол. США, що станом на 10.09.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1дол. США= 12,926071 грн.) еквівалентно 278 627,01 грн, з яких: залишок заборгованості за кредитом - 16967,51 дол. США, що станом на 10.09.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 219 323,23 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 4587,92 дол. США, що станом на 10.09.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 59303,78 грн. Крім того, у відповідності до п.п. 4.1.1 кредитного договору [PERSON] нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 1 016 988,62 грн. Також 04.01.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та [PERSON] було укладено Договір №В02/79/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), відповідно до якого позивач надав відповідачу овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку № 26209201782472, відкритого в розмірі ліміту Овердрафту, який становить 1000 грн. Відповідно до умов договору, [PERSON] за користування кредитом зобов'язалася сплачувати банку плату в порядку та на умовах, передбачених п. 4.1.1. договору. Станом на 29.08.2014 року заборгованість [PERSON] по Договору №В02/79/07/1 перед банком становить 1582,41 грн, з яких: залишок заборгованості за кредитом - 785,89 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 796,52 грн. Відповідачу позивачем надсилались письмові вимоги про необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами, однак вони залишені нею без відповіді та задоволення. Оскільки в добровільному порядку вирішити спір не вдається, позивач звернувся до суду та просить стягнути заборгованість за кредитами з відповідача у примусовому порядку, а також стягнути з неї судові витрати на користь позивача. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, за наявними у справі матеріалами. Також зазначила в заяві, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.01.2008 року, між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-B02/001/2008. За умовами даного договору банк надав [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 17 724,95 дол. США, строком повернення до 04.01.2023 року (а.с. 7-10). Згідно з п. 3 частини 1 кредитного договору сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку - 5,99 % річних + FIDR, де FIDR - це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. За змістом п. 4 частини 1 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються: ануїтетних платежів та платежів, що зменшуються. Згідно з п. 1.1. частини 2 кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у кредитному договорі. Відповідно до п. 1.5.1. частини 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. За порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені кредитним договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки (п. 4.1.1 частини 2 кредитного договору). Також судом встановлено, що 04.01.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та [PERSON] було укладено Договір № В02/79/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), відповідно до якого банк надав позичальнику Овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку № 26209201782472, в розмірі ліміту Овердрафта, який становить 1000,00 грн., а позичальник прийняв кредит, зобов'язавшись належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, як це зазначено в цьому Договорі (а.с. 11-12). Згідно з п. 1.2. вищевказаного договору, розмір кредиту визначається банком в обсязі суми, якої не вистачає на поточному рахунку Позичальника для оплати платіжних вимог страховика і відповідних комісій банку за таку оплату, а також для погашення відсотків за користування непростроченим кредитом. Відповідно до п. 4.1.1. вищевказаного договору, за користування непростроченим кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 26,00 % річних, з розрахунку 365 днів в році. За користування простроченим до повернення кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 36,00 % річних, з розрахунку 365 днів в році (п. 4.1.2. договору про кредитування поточного рахунку (овердрафт)). Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що ЗАТ "ОТП Банк" свої зобов'язання за кредитним договором № ML-B02/001/2008 від 04.01.2008 року виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі 17724,95 доларів США, що підтверджується кредитною заявкою від 04.01.2008 року (а.с. 13). Разом з цим судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе за кредитним договором № ML-B02/001/2008 та Договором №В02/79/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) зобов'язання, зокрема, нею не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків, що призвело до утворення в неї перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № ML-B02/001/2008 від 04.01.2008 року вбачається, що станом на 10.09.2014 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 21555,43 дол. США, з яких: залишок заборгованості за кредитом - 16967,51 дол. США та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 4587,92 дол. США, а також заборгованість по пені в розмірі 78677,32 дол. США, що станом на 10.09.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1дол. США= 12,926071 грн.) еквівалентно 1016988,62 грн. (а.с. 29). Крім того, з розрахунку заборгованості за договором №В02/79/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 29.08.2014 року вбачається, що станом на 29.08.2014 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 1582,41 грн., яка складається з: залишку заборгованості за кредитом - 785,89 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 796,52 грн. (а.с. 30). Як встановлено з матеріалів справи позивачем на адресу відповідача були направлені досудові вимоги про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором № ML-B02/001/2008 та Договором №В02/79/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) (а.с. 26, 27), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 28), які були залишені відповідачем без задоволення. Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/№ від 10.12.2010 року та Договору відступлення прав вимоги № б/н від 10.12.2010 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитними договорами: № ML-B02/001/2008 від 04.01.2008 року, укладеним між [PERSON] та ЗАТ "ОТП Банк", а також Договору №В02/79/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 04.01.2008 року (а.с. 16-25). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюванню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитними договорами, утворення у зв'язку з цим заборгованості, суд вважає що дана заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в примусовому порядку. Разом з тим суд вважає за необхідне зменшити суму пені з 1016988,62 грн. до 200 000 грн, оскільки нарахований банком розмір пені порушує принцип співмірності вимог банку із розміром заподіяних збитків, тобто сума пені, обрахована позивачем є значно більша ніж сума основного боргу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3654 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial