Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНПРОМ МАРКЕТ " про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №3777 від 26.01.2021 про звернення стягнення заборгованості в розмірі 10301,50 грн таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 26 січня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 3777, яким стягнуто з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором та плату за вчинення виконавчого напису на загальну суму 10301,50 грн. Позивачка вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм Закону України „Про нотаріат" та Постанови КМУ від 29.06.1999 р. №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у зв`язку з чим є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Стягнення заборгованості має проводитись відповідно до умов кредитного договору, однак позивачка наполягає на тому, що кредитний договір між сторонами не укладався. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не перевірив безспірність заборгованості. Відповідач не направляв позивачці вимогу про усунення порушених зобов`язань, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». При вчиненні напису № 3777 нотаріус не отримував від відповідача та від позивачки первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Позивачка заперечує факт укладання з відповідачем посвідченого нотаріально договору кредиту. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року „Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", в тому числі в частині стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Таким чином, за твердженням позивачки, вчинення нотаріусами виконавчих написів щодо стягнення заборгованості можливе виключно за договорами, які посвідчені нотаріально. Ухвалою судді від 25 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач - ТОВ „ФІНПРОМ МАРКЕТ" про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.35,57). Директор Товариства Р.І.Яворський 10.08.2021 подав заяву про визнання позовних вимог [PERSON] в частині визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.О. №3777 від 26.01.2021 таким, що не підлягає виконанню. Вимогу щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] сплаченого нею судового збору відповідач визнав частково, у розмірі 50% з огляду на визнання позову. Також просив відмовити в задоволенні вимог позивачки про відшкодування витрат на правову допомогу, або зменшити їх. (а.с. 42-29). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - старший державний виконавець Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кулик К.В. про дату,час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Начальник відділу М.Малицький подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу (а.с.36) Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 56). Заперечень, пояснень або заяв з процесуальних питань до суду від нотаріуса не надходило. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 26 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 3777, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором № 1-20180331-29884 від 01 квітня 2018 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Бізнес капітал" та плату за вчинення виконавчого напису на загальну суму 10301,50 грн (а.с.58) Зі змісту вказаного виконавчого напису вбачається, що 01 квітня 2018 року [PERSON] уклала з ТОВ „Фінансова компанія „Бізнес капітал" кредитний договір № 1-20180331-29884, строк платежу за яким настав, а боржником допущено прострочення платежів за період з 01.11.2018 по 26.01.2018. У подальшому ТОВ „Бізнес капітал" відступило право вимоги до [PERSON] . Товариству з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», останнє - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», а те - Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Загальна сума заборгованості становить 10301,50 грн, з яких: 2 900,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7351,50 грн - заборгованість за відсотками та комісією; 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису. На підставі виконавчого напису нотаріуса старшим державним виконавцем Городнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кулик К.В. 12 травня 2021 року відкрито виконавче провадження № 656377317(а.с.59). Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, яку вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 розділу 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зокрема, скасовано пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким було передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17 зазначено, що у зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року в редакції від 29 листопада 2001 року. Вказаною редакцією було передбачено вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Таким чином, як на момент вчинення нотаріусом Остапенком Є.М. виконавчого напису № 3777 від 26 січня 2021 року, так як і на час розгляду справи, обов`язковою умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису за кредитним договором є нотаріальне посвідчення такого договору. Водночас договору надання позики, укладеного між [PERSON] та ТОВ Фінансова компанія „Бізнес капітал", який посвідчений нотаріально, до справи не надано. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Стороною відповідача, відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимість доказів на обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивачки за нотаріально посвідченим кредитним договором. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також не пересвідчився в отриманні позивачем вимоги банку про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд,

Outcome: approved