Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] , в особі представника-адвоката Черних Вікторії Олександрівни, звернувся з позовом до Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та запису в погосподарській книзі, в якому зазначено, що в січні 2019 року позивач звернувся до Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі йому у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за рахунок земель не наданих у власність та користування в межах населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області. 14 лютого 2019 року рішенням за № 253-18-VII Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області було надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] в межах населеного пункту с. Сотниківка в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області. На замовлення позивача ФОП [PERSON] було розроблено відповідний проект із землеустрою. Вказаний проект було направлено на державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі, відповідно до ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр». Державним кадастровим реєстратором відділу в Яготинському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через знаходження земельної ділянки позивача (що передбачається зареєструвати), в межах іншої земельної ділянки кадастровий номер 3225586501:02:029:0003. За інформацією із Державного земельного кадастру, земельна ділянка 3225586501:02:029:0003 зареєстрована 29.06.2016 року, однак речові права на неї не зареєстровано. Крім того, як стало відомо позивачу, Сотниківською сільською радою Яготинського району Київської області земельна ділянка (кадастровий номер 3225586501:02:029:0003) з метою раціонального використання земель була зареєстрована до Публічного кадастрової картки для передачі її в оренду для ведення товарного сільського господарського виробництва, однак, після присвоєння кадастрового номеру на земельну ділянку, тобто з 2016 року, укладення будь-яких договорів оренди на дану ділянку органом місцевого самоврядування здійснено не було. В 2018 році Сотниківською сільською радою Яготинського району Київської області було вирішено передати її жителям с. Сотниківка Яготинського району Київської області у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. З метою виконання поставленої мети було розроблено детальний план території, який 14 лютого 2019 року рішенням Сотиниківської сільської ради Яготинського району Київської області за № 248-18-VII було затверджено. Того ж сесійного дня було надано дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, громадянам згідно списку. Разом з тим, як зясувалося, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 3225586501:02:029:0003 Сотиниківська сільська рада Яготинського району Київської області не може, а тому єдиним способом захисту порушеного права є звернення позивача до суду, оскільки наявність запису про реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером 3225586501:02:029:0003 та відкриття поземельної книги унеможливлюють присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці позивача. Враховуючи викладене, просив скасувати державну реєстрацію земельної ділянки комунальної власності Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 19,9921 га, кадастровий 3225586501:02:029:0003 та скасувати запис в поземельній книзі щодо реєстрації земельної ділянки комунальної власності Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 19,9921 га, кадастровий 3225586501:02:029:0003 шляхом внесення до державного земельного кадастру відомостей про його скасування. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила покласти судовий збір на позивача. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, а дії кадастрового реєстратора правомірними, у зв`язку з чим просив в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області в судовому засіданні позов визнав. Спеціаліст у земельних питаннях [PERSON] в судовому засідання вказав, що даній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер, проте після його присвоєння був висновок [PERSON] про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду ТОВ "Баришівська зернова компанія". Багато заяв подано людьми в тому числі і позивача, щодо виготовлення проекту землеустрою на земельні ділянки площею 0, 25 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, проте вз`язку з присвоєнням одного кадастровго намеру на всі змельні ділянки, біля 50 осіб не мають змоги отримати проект землеустрою, враховуючи що дана земельна ділянка є вільною, так як ТОВ "Баришівська зернова компанія" не погоджено проект землеустрою. При цьому, інша процедура відсутня щодо вирішення даної ситуації, що утворилася в зв`язку з даною накладкою, лише через подання позову до суду. Здійснити розподіл в даному випадку не можливо, оскільки відсутні власники. Суд, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення сторін, спеціаліста у земельних питаннях, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Положеннями ст. ст. 116, 118 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема ст. ст. 116, 118 ЗК України (правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою №6-93цс13 від 23 жовтня 2013 року). Згідно ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У контексті положень ст. 182 ЦК України та ст. 2Закону України «Про державний земельний кадастр», державній реєстрації підлягають факти виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно дост. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. В силу ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Відповідно до ст. 15 цього Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Згідно ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Згідно ч. 6 ст. 16 цього Закону, кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 визначено вичерпний перелік підстав для скасування державної реєстрації земельних ділянок. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, на підставі даних про те, що протягом одного року Державному кадастровому реєстраторові органом державної реєстрації прав не надано відповідної інформації в порядку інформаційного обміну. Серед документів, що можуть підтверджувати наявність фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено і рішення судів, що набрали законної сили. Статтею 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Ч. ч. 5, 6 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки. Згідно ч. 9 ст. 24 цього Закону при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Підстави для скасування державної реєстрації визначені ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», зокрема у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 25 цього Закону поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 25 Закону України «Про державний земельний кадастр» поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Згідно п. 57 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених п. 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до п. 1562 цього Порядку. Згідно п. 60 Порядку ведення державного земельного кадастру, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. П. 61 Порядку ведення державного земельного кадастру передбачає, що скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. Як вбачається з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів, суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. З копії рішення Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області від 14 лютого 2019 року за № 253-18-VII «Про надання дозволу громадянам України на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд для передачі у приватну власність» вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] в межах населеного пункту с. Сотниківка в адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області (а.с.10-14). 14 лютого 2019 року рішенням Сотиниківської сільської ради Яготинського району Київської області за № 248-18-VII було затверджено детальний план території садибної забудови з метою надання земельних ділянок громадянам України для передачі їх у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] (а.с. 18). На замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] розроблено проект із землеустрою (а.с. 15-17). Вказаний проект було направлено на державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі. Відповідно до копії довідки (а.с.19, 44, 54), коії кадастрового плану (а.с.20, 46, 48), копії висновку (а.с.45), копії рішення Сотниківської сілської ради (а.с.47), копії плану-схеми розташування земельної ділянки (а.с.49-50), копії викопіювання з оспорюваного плану с.Сотниківка (а.с.51), копії проектного плану поєднаного з планом червоних ліній, схемою організації руху (а.с.52-53), земельна ділянка площею 0,2500 га, яка передбачена для відведення у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, станом на 01.01.2016 року згідно державної статистичної звітності (форма 6- зем) обліковується в рядку 2.10 (шифр рядка - 40) - ділянки для сінокосіння та випасання худоби, в графі 5 - рілля. Вищезазначена земельна ділянка входить до складу земельної ділянки площею 19,9921 га, яка на даний час зареєстрована в Державному земельному кадастрі, має кадастровий номер 3225586501:02:029:0003 з цільовим призначенням земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.На земельній ділянці будівлі відсутні. Відповідно до рішння Сотниківської сілської ради "Про затвердження детального плану території садибної забудови з метою надання земельних ділянок громадянам України для передачі їх у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету міністрів України від 25.05.2011 № 555 «Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні», наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 16.11.2011 № 290 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 № 1468/20206 «Про затвердження Порядку розроблення містобудівної документації», розглянувши Протокол громадських слухань щодо врахування громадських інтересів при розробці детального плану території від 14.01.2019р. № 1/19 , Протокол засідання архітектурно-містобудівної ради при відділі містобудування, архітектури та житлового-комунального господарства Яготинської районної державної адміністрації від 27.12.2018р. №7 Согниківська сільська рада, було затверджено розроблений сертифікованим архітектором Харчовим Миколою Олексійовичем (Кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих виконавців робіт (послуг) пов`язаних із створенням об`єкта архітектури від 13.05.2016 серія АА № 002928) Детальний план території з метою надання земельних ділянок громадянам України для передачі їх у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , за рахунок земель комунальної власності орієнтовною площею 20,0 га в мажах населеного пункту в адміністративних межах Сотниківської сільської ради. Згідно висновку Управління Держгеокадастру в Яготинському районі Київської облвстів "Про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду ТОВ "Барншівська зернова компанія", Управлінням Держгеокадастру в Ялтинському районі Київської області розглянуто клопотання ФОП [PERSON] від 07.06.2016 року № 129 стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду для ведення товарного сільськогосподарського г виробництва в межах населеного пункту по [ADDRESS] з адміністративних межах Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області ТОВ "Баришівська зернова компанія". За результатами розгляду повідомлено, що поданий проект не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України (ЗКУ) набуття земельної ділянки державної чк комунальної власності в оренду здійснюється насамперед на конкурентних засадах, крім випадків встановлених ч. 2 ст. 134 ЗКУ. Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка, яка передбачена для передачі в оренду даним проектом землеустрою, не підпадає під ч. 2 ст. 134 ЗКУ, набуття права оренди на неї може бути здійснене виключно через аукціони. В зв`язку з вищевикладеним та відповідно до п. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України та ст. 19 Конституції України, Управління не погоджує даний проект землеустрою. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст. 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людині гарантується право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, а враховуючи клопотання представника позивача не покладати судові витрати на відповідачів, та вимоги ст.141 ЦПК України, клопотання підлягає до задоволення.

Outcome: approved