Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у вищому державному навчальному закладі "Київському національному університеті імені Тараса Шевченка" в розмірі твердої грошової суми 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року. Мотивує заяву тим, що добровільно матеріальну допомогу на її утримання відповідач не надає. В судове засідання позивач не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 128, 223 ЦПК суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 02.11.2011 року рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8-9). Згідно свідоцтва про народження (а.с.7) відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до вимог статтей 199, 200 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання i у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, зі змісту даного пункту постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолiтнiх дочку, сина у твердій грошовій сумі i (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. [PERSON] не надав суду жодних доказів про неможливість надання допомоги дочці. Згідно довідки вищого державного навчального закладу "Київський національний університет імені Тараса Шевченка " № 12508 від 22.09.2017 року [PERSON] є студенткою 1 курсу географічного факультету, денної форми навчання за договором і закінчує універститет 30.06.2021 року (а.с.10). Вартість навчання згідно договору № 2382 від 10.08.2017 року становить 126 000 (сто двадцять шість тисяч) грн.: починаючи з 2017 року по 31500 грн. щорічно (а.с. 11-14). Доказів на підтвердження понесення інших витрат, пов"язаних з навчанням, позивачем не надано. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на вартість навчання в рік, обов"язок обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково та стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі твердої грошової суми 1400 грн. щомісячно і до закінчення [PERSON] навчання. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з наведеного, суд визначає розмір матеріальної допомоги (аліментів), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на період навчання [PERSON] з 28.11.2017 року (момент подачі позову) по 30 червня 2021 року у розмірі твердої грошової суми 1400 грн.

Outcome: partial