Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Факультет військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми витрат, повязаних з утриманням курсанта під час проходження військової служби (навчання), мотивуючи позовні вимоги тим, що з 30.08.2014 року по 17.07.2015 року відповідач проходив навчання та військову службу на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" на посаді курсанта. Відповідно до розділу II „Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" затвердженого Указом президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з відповідачем строком на термін навчання 5 років, за яким останній зобовязався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання. 17 липня 2015 року контракт про проходження військової служби був достроково розірваний через небажання [PERSON] продовжувати навчання, а відповідач був відрахований з числа курсантів. ч.10 ст.25 Закону України"Про військовий обовязок і військову службу" визначено, що курсанти у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, вcтановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відiкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. На розвиток ч. 10 статті 25 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу" постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 був затверджений „Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у звязку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Згідно п.3 вищевказаного „Порядку відшкодування курсантами витрат"- відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним, забезпеченням; перевезенням на місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. А відповідно до п.4 „Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах"- розрахунок фактичних витрат здійснюєтьcя вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. На виконання п.3 „Порядку відшкодування курсантами витрат ", був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та звязку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений „Порядок розрахунку витрат, повязаних з їх утриманням курсантів у вищих навчальних закладах". Таким чином, позивачем були розраховані фактичні витрати, повязані з утриманням відповідача на Факультеті з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу , загальна сума яких складає 52821,48 гривень. Оскільки відповідач добровільно не відшкодував витрати за навчання, позивач змушений був звернутися до суду з позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Факультету військової підготовки Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" 52821,48 грн. на відшкодування витрат, повязаних з утриманням на факультеті та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте від представника на електронну адресу суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі представника Факультету військової підготовки Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут". Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглядати цивільну справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2014 року наказом начальника Гвардійського ордена Червоної зірки факультету військової підготовки ім.. Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» № 299, старшого солдата [PERSON] було зараховано на навчання на перший курс факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за напрямом підготовки «Інженерна механіка» за спеціальністю «Озброєння та військова техніка». Відповідно до умов укладеного між сторонами контракту від 30.08.2014 року, про проходження військової служби, строком на термін навчання (5 років), відповідач зобовязувався проходити військову службу (навчання) у Гвардійському ордені Червоної зірки факультету військової підготовки ім.. Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» та відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утримання в закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Згідно витягу з наказу начальника Гвардійського ордена Червоної зірки факультету військової підготовки ім.. Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 30.08.2014 року № 178, відповідача було зараховано на продовольче забезпечення з 30 серпня 2014 року. 17 липня 2015 року контракт про проходження військової служби із відповідачем був достроково розірваний на підставі рапорту [PERSON] щодо небажання продовжувати навчання. І відповідно до витягу з наказу начальника Гвардійського ордена Червоної зірки факультету військової підготовки ім.. Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 17.07.2015 року № 144, відповідача відраховано з числа курсантів, звільнено з військової служби у запас ЗСУ,виключено зі списків особового складу факультету та всіх видів забезпечення, і зобовязано відшкодувати витрати за навчання в сумі 52821,48 грн. Сума стягнень на відшкодуванням витрат, повязаних з утриманням відповідача під час проходження військової служби (навчання) підтверджується даними: довідки-розрахунку грошей з урахуванням витрат за харчування з 30 серпня 2014 року по 17 липня 2015 року; довідки-розрахунку грошей з урахуванням витрат за проживання за період з 30 серпня 2014 року по 17 липня 2015 року; довідкою від 15.07.2015 року щодо медичного забезпечення та довідкою про нараховане грошове забезпечення з 08 серпня 2014 року по 17 липня 2015 року. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Cт. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені ст.. 16 ЦК України. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» -курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 був затверджений Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати). Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно п. 7 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. З урахуванням наведеного, суд вважає ,що позов є обґрунтованим та таким,що підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача в порядку ст.. 88 ЦПК України На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved