Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], ТОВ "Гентрис" про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, суду пояснили, що 07.09.2011 року постановою Октябрського районного суду м. Полтави [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України - неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов»язків, внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки - смерть дочки позивачки [PERSON]. [PERSON] визнана потерпілою від даного злочину. Своїми протиправними діями відповідач спричинила [PERSON] моральну шкоду, яка виявилась у душевних стражданнях і моральних переживаннях. Душевні страждання потерпіла зазнала у зв»язку з пережитим шоком після смерті її доньки, страхом та переживанням щодо нормального психологічного розвитку її внука, який являється сином померлої, тривалим розладом здоров»я і тимчасовою непрацездатністю, які з»явились у зв»язку зі смертю доньки, а нервове потрясіння продовжує викликати в неї сильні душевні страждання. Ці негативні явища призвели до порушення нормального психічного стану позивача. Просять постановити рішення, яким стягнути з відповідача в користь [PERSON] 250000 грн. моральної шкоди. Від відповідача [PERSON] надійшло заперечення, згідно якого вона позов не визнає, тому що є неналежною стороною по справі, оскільки не є суб»єктом спірних матеріально-правових відносин та не має обов»язків, які з них випливають перед позивачем. Вона працювала лікарем-гінекологом ТОВ «Гентрис». Їїь вина полягала тільки в тому, що переривання вагітності проводилось в умовах неакредитованого медичного закладу, про що вона не могла знати, оскільки не була головним лікарем даного закладу та у відсутності необхідного реанімаційного обладнання, яким забезпечує медичний заклад за рахунок відповідних коштів, а не лікар за власний рахунок. Просить в позові відмовити. Представник ТОВ «Гентрис» в судове засідання не з"явився, про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про що свідчать поштові розписки, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази, представлені позивачем на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які позивач вважає достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з"ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 07.09.2011 року кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України закрито у зв»язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. З постанови вбачається, що вина [PERSON] доведена повністю та підтверджується даними з висновку комісійно-медичної експертизи ДУ Головного БСМЕ МОЗ України № 394/08 від 07.02.2011 року, згідно якого причиною смерті [PERSON] постала: енцефалопатія-ураження головного мозку токсикоз-гіпоксичного ґенезу, з розвитком полі органної недостатності ( в тому числі - і гострої серцево-легеневої недостатності), що в даному виподку було обумовлене гострою токсичною реакцією на введення знеболюючого препарату (лідокаїну); настання смерті [PERSON] при проведенні штучного переривання вагітності у потерпілої. За умов своєчасного і адекватного лікування явищ токсичної реакції та своєчасного усунення явищ гострої серцево-легеневої недостатності сприятливий вихід для [PERSON] не виключався. При наявності у даному закладі необхідного реанімаційного обладнання, можливо було запобігти настанню несприятливих наслідків у вигляді смерті [PERSON] Згідно висновку лікар-гінеколог [PERSON] мала відповідну спеціалізацію, могла здійснювати штучне переривання вагітності, але не в умовах неакредитованого медичного закладу. Аналізуючи наведені докази, суд прийшов до висновку про доведеність вини підсудної у вчиненні інкримінованого їй злочину і кваліфікує її дії за ч. 1 ст.140 КК України як неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов»язків, внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки-смерть потерпілої. Постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 07.09.2011 року набрала чинності 13.09.2011 року. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що вина [PERSON] доведена, в її діях є причинно-наслідковий зв»язок настання смерті [PERSON], що тягне за собою відшкодування заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, суд дослідивши всі зібрані докази по справі, встановив, що [PERSON] спричинила позивачу моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях , які позивач зазнала у зв»язку з пережитим шоком після смерті її доньки, страхом та переживанням щодо нормального психологічного розвитку її внука, який являється сином померлої та знаходиться на її утриманні, тривалим розладом здоров»я і тимчасовою непрацездатністю, які з»явились після смерті доньки, а нервове потрясіння продовжує викликати в неї сильні душевні страждання, і яку суд оцінює в 170000 грн. В позові [PERSON] до ТОВ "Гентрис" про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином слід відмовити, так як згідно відомостей з ЄДР Державне підприємство «Інформаційно-ресурсний центр» 21.04.2008 року, номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи 15881110004002963, ТОВ "Гентрис" припинило свою діяльність. Дані про юридичних осіб-правонаступників відсутні. З [PERSON] слід стягнути в дохід держави 1700 грн. судового збору. На підставі наведеного, ст. ст. 16, 22, 1167 ЦК України та

Outcome: approved