Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

В березні 2014 року комунальне підприємство „Бердичівтеплоенерго" пред'явило в суді позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. В період з 01.08.2003 по 01.03.2014 року відповідач отримував послуги по теплопостачанню, однак не проводив оплату, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість в сумі 8876 грн. 45 коп. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З інформаційної довідки ОСББ „Вітамін" № 117 від 25.02.2014 року вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] в якій прописаний і проживає ( а.с. 8). За адресою [ADDRESS] КП „Бердичівтеплоенерго" відповідачу надаються послуги по теплопостачанню. Особовий рахунок відкрито на [PERSON] ( а.с. 4). Згідно розрахунку заборгованості в період з 01.08.2003 року по 01.03.2014 року відповідач не проводив оплату у повному обсязі за спожитті житлово-комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка складає 8876 грн. 45 коп. (а.с. 4-6). Згідно з частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Абзац перший пункту 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, встановлює, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилими приміщеннями в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Суд відмовляє в стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 01.08.2003 р. по 01.03.2004 р., оскільки у відповідності до положень ч.1 ст. 80 ЦК України ( 1963 р.) закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Згідно зі ст. 71 ЦК України (1963 р.) загальний строк захисту права за позовом особи, право якої порушено встановлюється в три роки. А тому з [PERSON] підлягає стягненню борг за комунальні послуги в межах строків давності звернення до суду, з 01 січня 2004 року по 01.03.2014 року, що складає 8720, 70 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243, 6 гривень слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial