Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування майнової шкоди у розмірі 50 000,00 грн. та пені у розмірі 8 079,45 грн. - за час прострочення виплати страхового відшкодування. В обґрунтування вимог позивач вказує, що [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 210700 20», д.н.з. [NUMBER], не вибравши безпечної швидкості руху та не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], під керуванням позивача, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Загальна сума матеріального збитку, нанесеного позивачу внаслідок ДТП, становить 72 135,00 грн. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 27.02.2014 року [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Власником транспортного засобу марки «ВАЗ 210700 20», д.н.з. [NUMBER], згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданим ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області, є [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ 210700 20», д.н.з. [NUMBER], застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто. 14.02.2014 р. позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 50 000,00 грн. в межах суми ліміту відповідальності. Посилаючись на наведене та те, що відповідач коштів по даний час не виплатив, просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. та пеню у розмірі 8 079,45 грн. - за весь час прострочення виплати страхового відшкодування з 16 травня 2014 року по 14 січня 2015 року. У судове засідання сторони не з'явилися, хоча про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. Попередньо від представника позивача надійшла суду заява про слухання справи у його відсутності, позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.01.2014 року на проспекті Злуки, навпроти будинку № 53 в м.Тернополі, близько 23 год. 00 хв. гр. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 210700 20», д.н.з. [NUMBER], не вибравши безпечної швидкості руху та не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], під керуванням позивача, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вказані обставини справи встановленні постановою Тернопільського міськрайонного суду від 27.02.2014 року та довідкою про ДТП слідчого відділу розслідувань ДТП СУ УМВСУ в Тернопільській області Чубенко О.В. за №9/4-434 від 14.01.2014 року. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.02.2014 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення за ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП автомобіль [NUMBER], отримав механічні пошкодження, які локалізовані в його задній частині, зокрема заднього бампера, кришки багажного відділення, обох задніх крил, деформацію задньої частини кузова автомобіля. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №4-10/14 від 23.01.2014 р., проведеної НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області відповідно до постанови слідчого УМВСУ в Тернопільській області від 14.01.2014 р. у кримінальному провадженні №12014210010000109 вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «MITSUBISHI-GALANT», д.н.з. [NUMBER], внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди становив 69 131,38 грн. Згідно з Актом виконаних робіт № 1 від 14.04.2014 р., складеного між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] ([ADDRESS], реєстр, номер [NUMBER]) фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «MITSUBISHI-GALANT», д.н.з. [NUMBER], після ДТП склала 71 235,00 грн. Вказана сума сплачена позивачем в касу ФО-П [PERSON] згідно з квитанціями до прибуткових касових ордерів № 1-3 від 14.03.2014 р. на суму 25 000,00 грн. та № 1-4 від 15.04.2014 р. на суму 46 235,00 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області власником транспортного засобу марки «MITSUBISHI-GALANT», д.н.з. [NUMBER], є [PERSON] Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області, власником транспортного засобу марки «ВАЗ 210700 20», д.н.з. [NUMBER], є [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ 210700 20», д.н.з. [NUMBER], застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2089176 від 02.04.2013 року. З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлено, що ліміт відповідальності за завдану матеріальну шкоду 50000 грн., франшиза нуль гривень. 14.02.2014 р. позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 50 000,00 грн., яка отримана представником страхової компанії Демяненко О. По даний час, кошти відповідачем позивачу не виплачені. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу вимог ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Виходячи із змісту ст. 979 ЦК України та вимог ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплатити страхові платежі та виконувати інші умови договору. В силу вимог ст. 22 ЗУ "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальномсті власників наземних транпортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальномсті власників наземних транпортних засобів" у зв'язку з пошкодження транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу була застрахована у ПАТ«Українська страхова компанія «Гарант Авто», що стверджується страховим полісом, чинними на час вчинення ДТП. Вина водія [PERSON], який керував автомобілем на момент вчинення ДТП підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду від 27.02. 2014 року. Страхова компанія була повідомлена про страховий випадок та страхової виплати по даний час не здійснила. Таким чином, суд вважає, що в силу вимог ст.ст. 3,20,22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1194 ЦК України завдана матеріальна шкода в межах ліміту відповідальності підлягає відшкодуванню страховою компанією. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, з відповідача на користь позивача слід стягнути страхове відшкодування, в межах ліміту відповідальності, у розмірі 50 000грн. Відповідно до вимог п. 36.2., п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний виплати таке відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплачу страхового відшкодування 14.02.2014 року та поданий час коштів не отримав. Із наданого позивачем розрахунку суми пені додаток №1 до позову сума пені виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми 50 000 грн., по спливу 90 днів, з 16.05.2014 року по 14.01.2015 рік включно становить 8 079,45 грн. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок суми пені, оскільки він відповідає вимог Закону, методиці розрахунку та здійснений з врахуванням вірних розмірів подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача 50 000,00 грн. страхового відшкодування та 8079,45 грн. пені за час прострочення виплати з 16.05.2014 року по 14.01.2015 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі. Таким чином, з відповідача в користь позивача слід також стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 580,79 грн.

Outcome: approved