Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та просить змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Сокальського районного суду від 20.02.2012р. №1321/429/2012 з [PERSON] на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та надалі стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, щомісяця і до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 25.05.2006р. перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилося двоє синів: [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Сокальського районного суду від 20.02.2012р. №1321/429/2012 відповідач сплачує аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 380,00грн. на кожну дитину і до досягнення старшою дитиною повноліття. Однак враховуючи зміну в законодавстві позивач вважає, що розмір аліментів на утримання дитини має бути більшим, тому посилаючись на прожитковий мінімум та середню заробітну плату по Львівській області просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів. В судове засідання позивач та її представник - адвокат [PERSON] не прибули, однак надали заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просили задоволити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи із наступних підстав. Із копії рішення Сокальського районного суду від 20.02.2012р. №1321/429/2012 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 380грн. на кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення старшою дитиною повноліття. З оглянутих копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] встановлено, шо [PERSON] народився [INFO] а [PERSON] народився [INFO], їхніми батьками записані: [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначені ч.3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Вирішуючи питання про аліменти відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. П.5 статті передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Конвенція ООН чч. 1, 2 ст. 27 про права дитини від 20.11.1989 року , яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. 17.05.2017 року Президент України підписав ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", згідно якого внесено зміни до законодавчих актів України, згідно якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014р. зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Крім цього, враховуючи, що в Законі України "Про державний бюджет України на 2018рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року встановлений у розмірі 1860 гривень, тому, суд приходить до висновку, що потрібно збільшити розмір аліментів, та враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, тому позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved