Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

17.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП, в розмірі 72092,00 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 07.02.2016 року близько 18 год.05 хе. по вул.Київське шосе у м.Житомирі, керуючи автомобілем [NUMBER], [PERSON] не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль ВАЗ 21099 д.н.060052 «патрульний автомобіль» під керуванням водія Лук»янова Л.В., який стояв в лівій смузі, де він допустив зіткнення з автомобілем [PERSON] д.н. АМ 5727 В О під його керуванням, який рухався в зустрічному напрямку. Після зіткнення автомобіль [PERSON] допустив наїзд на перешкоду у вигляді електроопори. Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 26.02.2016р. по справі №296/1227/16-п [PERSON] визнано винним в даній ДТП. В результаті ДТП його автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження, а він та його сімя, яка знаходилась в автомобілі разом з ним, отримали нервові та психологічні переживання в звязку з сильним стресом. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП в сумі 72092,00 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ СГ «ТАС» за Полісом № АІ 8713894 від 25.11.2015 року (а.с. 8-9). З даних вказаного Полісу слідує, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 75000,00 грн., в тому числі франшиза в розмірі 510 грн., а тому вони вважають, що відшкодування матеріальних збитків позивачу в повному обсязі має проводити АТ СГ "ТАС". Представник АТ «СГ «ТАС» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, вказавши, що AT «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у повному обсязі згідно поданої заяви на виплату страхового відшкодування та заяви - погодження у розмірі 42490,00 грн. Суд заслухавши учасників процесу, проаналізував та оцінив у сукупності всі наявні письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07.02.2016 року близько 18 год.05 хе. по вул.Київське шосе у м.Житомирі, керуючи автомобілем [NUMBER], відповідач по справі [PERSON] не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль ВАЗ 21099 д.н.060052 «патрульний автомобіль» під керуванням водія Лук»янова Л.В., який стояв в лівій смузі, де він допустив зіткнення з автомобілем [PERSON] д.н. АМ 5727 В О під керуванням позивача [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Після зіткнення автомобіль [PERSON] допустив наїзд на перешкоду у вигляді електроопори. Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 26.02.2016р. по справі №296/1227/16-п відповідача визнано винним в даній ДТП. В результаті ДТП автомобіль [PERSON] [PERSON] отримав механічні пошкодження, а сам він та його сімя, яка знаходилась в автомобілі разом з ним, отримали нервові та психологічні переживання в звязку з сильним стресом. Зазначені обставини встановлені постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 26.02.2016 року (а.с.7). Даною постановою [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням викладеного, суд вважає, що саме відповідач, є винним у скоєнні ДТП та заподіянні шкоди позивачу внаслідок цієї ДТП. Згідно Висновку №1077 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 08.02.2016 року (а.с. 10-14), матеріальний збиток, завданий автомобілю [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, що сталась 07.02.2016 року складає 111882,00 грн. Згідно Висновку судової автотоварознавчої експертизи Київського НДІСЕ Житомирського відділення №761/16-25 від 10.01.2017 року пошкоджений автомобіль марки «Шевролет Авео» підлягає відновленню і є економічно доцільним (а.с. 107-108). Згідно даного висновку, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Шевролет Авео» становить 114057,82 грн., а вартість матеріальних збитків становить 66828,00 грн., тому суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача саме вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в розмірі 114057,82 грн. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди дії страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 22 Цивільного кодексу України,особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Шевролет Авео» становить 114057,82 грн., позивачу виплачено АТ СГ "ТАС" лише 42490,00 грн., без урахування франшизи в розмірі 510,00 грн., суд вважає, що відповідач зобов"язаний відшкодувати позивачу різницю завданих збитків в розмірі 71567,82 грн. та вартість франшизи 510, 00 грн. Враховуючи вищезазначене, та ту обставину, що відповідач в добровільному порядку відшкодувати позивачу понесені ним збитки відмовляється, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині примусового стягнення матеріальних збитків в сумі71567,82 грн. та вартість франшизи 510,00 грн. Крім того, за проведення експертного автотоварознавчого дослідження [PERSON] було сплачено судовому експерту [PERSON] 800 грн. 00 коп., а також було сплачено послуги евакуатора в розмірі 400 грн. 00 коп., та послуги з правової допомоги в розмірі 1500 грн.які є документально підтверджені. Пунктами 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено наступне. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу". При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Оскільки внаслідок ДТП позивачу спричинена також моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, пошкодженням автомобіля, порушенням звичайного ритму життя, суд, виходячи з вимог розумності і справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань позивача, визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у 2000 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 1378,00 грн. та 551,20 грн. (а.с. 1), які підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial