Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про визнання вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчого напису № 4002 від 05.02.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що жодних правовідносин з ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", яке є стягувачем за вказаним виконавчим написом коштів в сумі 45 675,99 гривень, не мав; договорів із ним не укладав; грошей не отримував; вимоги про повернення цих коштів, їх розміру і підстави виникнення для їх стягнення не отримував. З виконавчим написом нотаріуса ознайомлений не був, про його існування дізнався лише з отриманих 27.04.2020 року постанов приватного виконавця. Нотаріус не повідомила його про вимогу кредитора, тому не мав можливості заперечувати незаконно нараховані суми, тим самим нотаріус не перевірила безспірності такої грошової вимоги. Крім цього, однією з умов для видачі виконавчого напису є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Також вважає порушеними його права у виконавчому провадженні, оскільки приватний нотаріус всупереч закону прийняв до провадження оспорюваний виконавчий напис не за його місцем проживання. Провадження в справі відкрито ухвалою від 19.05.2020 року, розгляд справи було постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Згідно з повідомленнями про вручення поштового відправлення копію ухвали суду і матеріали позову відповідачі ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", приватний нотаріус Хара Н.С. та третя особа приватний виконавець Капітан М.В. отримали 10.06.2020 року, 02.06.2020 року та 29.05.2020 року відповідно. У строк, визначений судом в ухвалі від 19.05.2020 року з додатковим врахуванням вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-ХІ, а також Нормативів і нормативних строків пересилання по-штових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідачі відзиву на позов, а третя особа пояснень щодо позову, не подали. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 05.02.2020 року на підставі ст.ст.87-91 Закону України "Про нотаріат", пункту 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна видала виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4002, щодо стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 014/0290/82/0048466 від 25.04.2013 року, укладеним ним із ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд", на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА, укладеного 02.10.2019, на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд". У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором № 014/0290/82/0048466 від 25.04.2013 року настав; боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 17.12.2017 року по 29.11.2019 року; сума заборгованості складає 45 375,99 гривень, у тому числі 24 973,13 гривень простроченої заборгованості за сумою кредиту та 20 402,86 гривень простроченої заборгованості за процентами. З урахуванням стягнутої плати із стягувача (ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд") за вчинення цього виконавчого напису в сумі 300,00 гривень загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] , складає 45 675,99 гривень. Цей виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі наступних поданих ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд" документів: - заяви директора ТОВ "ФК "Аланд" від 04.02.2020 року про вчинення виконавчого напису та документів, підтверджуючих його повноваження; - кредитного договору № 014/0290/82/0048466 від 25.04.2013 року, укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] , предметом якого є надання Банком кредиту на споживчі цілі [PERSON] в сумі 27 000,00 гривень під 48,8 % процентів річних строком на 48 місяців з дати надання кредиту; - копії договору відступлення права вимоги № 114/10 від 25.09.2015 року, укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк"; - копії договору відступлення права вимоги № АКП-250915 від 25.09.2015 року, укладеного між ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал"; - копії договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 15/04/2016-01 від 15.04.2016 року, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" та ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал"; - копії договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА від 02.10.2019 року, укладеного між ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" та ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд"; - копії реєстрів договорів, право вимоги за якими переходило до нових кредиторів за вище вказаними договорами відступлення прав вимоги; - виписки з рахунка [PERSON] за кредитним договором № 014/0290/82/0048466 від 25.04.2013 року, згідно з якою директор ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд" вказав на наявність у відповідача заборгованості за цим договором в загальній сумі 45 375,99 гривень. При цьому ця виписка не є випискою з карткового рахунку [PERSON] в розумінні ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в ній не вказано руху отриманих кредитних коштів, відомостей про погашення заборгованості, дати виникнення прострочення платежів. - письмової вимоги (повідомлення) ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд" від 12.11.2019 року, адресованої [PERSON] , про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0290/82/0048466 від 25.04.2013 року в загальній сумі 124 965,92 гривень. Підтверджуючих доказів отримання відповідачем цієї письмової вимоги матеріали виконавчого напису не містять. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Капітана М.В. від 22.04.2020 року за виконавчим написом № 4002 від 05.02.2020 року відкрите виконавче провадження про стягнення із [PERSON] в користь ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд" коштів в розмірі 45 675,99 гривень. Також 22.04.2020 року приватним виконавцем винесені постанови про стягнення із [PERSON] в межах цього виконавчого провадження 4 567,59 гривень основної винагороди приватного виконавця та 300,00 гривень як загальної суми мінімальних витрат. Отже, у справі встановлено, що стягнення з відповідача заборгованості за виконавчим написом проводиться з підстав, що випливають з кредитних правовідносин. Виходячи із обґрунтування позову, перш за все слід вказати, що доводи позивача про відкриття виконавчого провадження не за місцем його проживання є помилковими з огляду на положення ст.25 Закону України від 02.06.2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Цією нормою визначено, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч.1 ст.39 Закону України "Про нотаріат" порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Згідно із ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 Закону "Про нотаріат" в редакції на час вчинення виконавчого напису визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 05.02.2020 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії, окрім вищенаведених норм Закону України "Про нотаріат", керувалась також пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса (05.02.2020 року), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів відповідно до пункту 1 цього Переліку. Із кредитного договору № 014/0290/82/0048466 від 25.04.2013 року, який був наданий ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" нотаріусу для вчинення виконавчого напису, вбачається, що він не був посвідчений нотаріально. За таких обставин у справі має місце недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім цього, матеріали вчиненого виконавчого напису не містять достовірних та беззаперечних доказів безспірності кредитної заборгованості з огляду на відсутність у них належної виписки з рахунку відповідача як боржника та підтверджуючого документа про отримання ним письмової вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" про необхідність погашення кредитної заборгованості. Отже, у зв`язку із поданням ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" документів, які не підтверджують наявності безспірної заборгованості в розумінні затвердженого Переліку, судом встановлено підстави для задоволення позову до цього відповідача і визнання виконавчого напису № 4002 від 05.02.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Процесуальний статус відповідача у справі позивач визначив також приватного нотаріуса, яка вчиняла виконавчий напис. Законодавчі норми у спірних правовідносинах вказують на те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ч.2 ст.50 Закону України "Про нотаріат"). У спорах між боржниками і стягувачами, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, зокрема про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, належним відповідачем є стягувач (кредитор) на користь якої було вчинено виконавчий напис, оскільки предметом позову є спір про право. Нотаріус можу бути залучений до розгляду таких справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Отже, оскільки приватний нотаріус у спірних правовідносинах є неналежним відповідачем, у задоволенні позову до нього слід відмовити. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем судового збору в загальній сумі 1 261,20 гривень (840,80 гривень за подання позову, 420,40 гривень за подання заяви про забезпечення позову) слід покласти на відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Аланд".

Outcome: approved