Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет застави-автомобіль марки "ВАЗ", модель 211340, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DN81AR07000584 від 28 травня 2008 року в сумі 104034 грн. 59 коп, з посиланням на те, що відповідач відповідно до умов даного кредитного договору отримав 48905 грн. 37 коп на придбання автомобіля, відсотки-9,60% на рік на суму залишку заборгованості, кінцевий термін повернення 27 травня 2015 року, відповідач умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 03 січня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 104034 грн. 59 коп, з якої: 42179 грн. 82 коп заборгованості за кредитом, 9026 грн. 86 коп заборгованості за процентами, 11737 грн. 02 коп заборгованості по комісії за користування кредитом, 35898 грн. 77 коп пені, 250 грн. штрафу (фіксована частина), 4942 грн. 12 коп штрафу (процентна складова), кредитний договір забезпечений заставою вищезазначеного автомобіля. В запереченнях на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості по договору, наданий позивачем, не оформлений належним чином, позивач на протязі 2008-2010 років своєчасно виконував умови договору, за час існування кредитної заборгованості відповідачем сплачено 53780 грн. 02 коп, письмове повідомлення щодо можливості звернення стягнення на предмет застави позивачем на адресу відповідача не направлялось. В додаткових письмових поясненнях від 11 червня 2014 року представник відповідача [PERSON] зазначає, що позивач втретє звертається до суду із вимогою зверненян стягнення, зазначаючи при цьому різні розміри заборгованості, позивачем не встановлена дійсна сума заборгованості за кредитом, за умовами договору погашення кредиту повинно бути здійснюватись частинами кожного 28 числа місяця, початок позовної давності для стягнення платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання кожного із цих зобов"язань, позовна давність щодо стягнення неустойки встановлена в термін 1 рік, при нарахуванні пені повинен застосовуватись строк позовної давності відповідно до кожного простроченого платежу окремо. Представник позивача Супрун Н.С. в судове засідання не з"явилась, відповідно до заяви від 02 червня 2014 року підтримує заявлені вимоги, справу просить розглянути за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідно до додаткових пояснень від 23 червня 2014 року представник позивача Супрун Н.С. зазначає про дотримання позивачем строків позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. Відповідач, представник відповідача адвокат [PERSON] в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані, зокрема, і в запереченнях проти позову та додаткових поясненнях. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, представник позивача згідно письмової заяви не заперечує проти такого порядку вирішення справи, розгляд справи по суті відповідно до ст.173 ЦПК України до 23 червня 2014 року судом не розпочатий. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов не підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу застави згідно зі ст.572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою ст.20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст.590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитно-заставного договору №DN81AR07000584 від 28 травня 2008 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 48905 грн. 37 коп на придбання автомобіля, процентна ставка-9,60% річних, дата погашення кредиту-27 травня 2015 року, забезпеченням виконання зобов"язань по даному договору є автомобіль марки "ВАЗ", модель 211340, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 03 січня 2014 року складає 104034 грн. 59 коп, згідно розрахунку відповідача станом на 11 червня 2014 року останнім сплачено за кредитним договором 53780 грн. 02 коп. Повний розрахунок заборгованості на вимогу суду позивачем не наданий. Відповідно до приписів ст.22 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Згідно ст.24 даного Закону обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 02 квітня 2013 року зареєстровано звернення стягнення 02 квітня 2013 року, підстава-договір застави автотранспорту DN81AR07000584 від 28 травня 2008 року. Відповідно до ст.27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження;4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно до копії повідомлення від 13 червня 2013 року на адресу відповідача "...[PERSON], 16663, Чернігівська область, Ніжинський р-н, с.Лосинівка...", позивач зазначає, зокрема, про розмір заборгованості за кредитним договором в сумі 64599 грн. 39 коп, запропоновано відповідачу у термін не пізніше 30 календарних днів з дати одержання цього повідомлення, погасити прострочену заборгованість, в разі несплати заборгованості в даний термін-можливе зверненян стягнення на предмет застави, при цьому відповідач зареєстрований в [ADDRESS], з 07 червня 2011 року, що підтверджується довідкою Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області від 30 квітня 2014 року, тобто вищезазначене повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання за адресою місця проживання відповідача не надсилалось, що є порушенням вимог ст.27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", при цьому дійсна існуюча вимога згідно даного повідомлення-64599 грн. 39 коп, позивачем при зверненні з позовом до суду зазначена заборгованість у розмірі 104034 грн. 59 коп, що не відповідає вимогам ст.22 вищезазанченого Закону. Із врахуванням викладеного позивачем не дотримано встановленої процедури звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: dismissed