Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

25 січня 2019року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася [INFO] в с. Баксани, Сороцького району, Республіка Молдова. У 1990 році вона переїхала проживати з Республіки Молдова в Україну, Миколаївську область, Вознесенський район, с . Новоукраїнка, де проживала до 1996 року. На даний час заявник проживає в [ADDRESS] 09 лютого 1993 року Вознесенським РВ УМВС України в Миколаївській області їй було видано паспорт серії [NUMBER] (копія форми №1 додається), який нею було втрачено. 04 січня 2018 року заявник звернулась до Новоодеського районного сектору УДМС в Миколаївській області з приводу оформлення паспорта громадянина України. Новоодеським РС УДМС надано роз`яснення, що для встановлення належності до громадянства України необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, встановлення факту проживання заявника станом на 24 серпня 1991 року на території України необхідно їй для отримання паспорта громадянина України. [PERSON] вказує, що факт її проживання, станом на 24 серпня 1991 року, на території України підтверджується відповідними архівними довідками про її працевлаштування і роботу в колгоспі «Заповіт Ілліча», Вознесенського району, Миколаївської області та КСП «Зорі Кремля» Новоодеського району Миколаївської області з листопада 1990 року по 1995 рік, та іншими документами, які додані до заяви. Посилаючись на вищевикладене заявник просила встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Заявник у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в у якій просила суд справу розглядати у її відсутність та просила заяву задовольнити. Представник Новоодеського РС УДМС України в Миколаївській області Злий К.П. у судовому засідання пояснив, що заінтересована особа проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує, оскільки факт проживання заявника на території України підтверджується наданими нею доказами. Вислухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 3 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм свідчить, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів постійного проживання на території України станом до 24 серпня 1991 р. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявник народилася [INFO] в с. Баксани Сороцького району Молдавської РСР, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а. с. 4-5). З матеріалів справи слідує, що у 1990році заявник прибула на постійне місце проживання до України, де у листопаді 1990року була прийнята на роботу в КСП «Зорі Кремля» Новоодеського району Миколаївської області і з листопада 1990року по травень 1991року відпрацювала 178днів на посаді доярки МТФ №2, що підтверджується архівною довідкою №3-389/04-01 виданою 07.08.2019року КУ Об`єднаний трудовий архів міської та сільських територіальних громад Новоодеського району на підставі відомостей про нарахування заробітної плати. Як видно із архівної довідки Об`єднаного трудового архіву селищної та сільських рад Вознесенського району Миколаївської області №Я-908/04-03 від 14.12.2018року [PERSON] працювала в колгоспі «Заповіт Ілліча» Вознесенського району Миколаївської області і у липні - серпні 1991року відпрацювала 38днів, а крім того у вересні, жовтні та листопаді 1991року відповідно 25, 23 та 24 дні. Із матеріалів справи видно, що бажаючи набути громадянство України та отримати паспорт у відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про громадянство України", 16.01.2019 року заявник звернулася із відповідною заявою до Новоодеського РС УДМС в Миколаївській області. Проте їй було відмовлено у прийнятті рішення стосовно вказаного питання, і роз`яснено необхідність встановити факт її проживання на території України станом на 24.08.1991року або за станом на 13.11.1991року. Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України",Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001"Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство України», громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України, спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. Виконання функцій спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань громадянства Указом Президента України покладено на Державну міграційну службу України та її територіальні органи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Аналіз наявних письмових доказів в їх сукупності та пояснення представника заінтересованої особи у системному зв`язку з положеннями діючого законодавства України, дають підстави для висновку про доведеність факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року.

Outcome: approved