Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ "Перший Український [PERSON]" в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2195, що було видано 20.04.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Перший Український [PERSON]" заборгованості в сумі 40 101,49 грн. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 23 липня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства "Перший Український [PERSON]" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Приватний виконавець виконавчого органу м. Києва [PERSON], прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року в силу ч.5 ст.279 ЦПК України, розгляд справи постановлено проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача, [PERSON]: Позовні вимоги позивач, [PERSON], мотивує тим, що вона працює в м. Світловодську в приватному підприємстві «[PERSON] і К». 17 червня 2018 р. від бухгалтера підприємства їй стало відомо про те, що від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва на адресу ПП «[PERSON] і К» надійшла постанова про звернення стягнення на її заробітну плату. З вказаної постанови вбачається, що стягнення має відбуватись на підставі виконавчого напису № 2195, що було видано 20.04.2018 р. приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу [PERSON], в сумі 40 101,49 грн. [PERSON] не погоджується із постановою приватного виконавця та виконавчим написом нотаріуса на підставі якого має відбуватись стягнення, оскільки, жодних договорів, кредитних угод із відповідачем ПАТ «ПУМБ» не укладала, жодних вимог (повідомлень), про наявність заборгованості перед відповідачем позивачу не надходило, заборгованості не має, а тому вимушена звернутись до суду для захисту своїх прав. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON], надала суду такі докази: - копії свого паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; - копію постанови Приватного виконавця виконавчого органу м. Києва [PERSON], серії ВП №56433321 від 01 червня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, з якогої видно, що з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український [PERSON]» звернуто стягнення для погашення боргу в розмірі 40101,49 грн. на підставі виконавчого напису №2195 виданого 20 квітня 2018 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON], з супровідним листом приватного виконавця (а.с.4-9). Позиція відповідача: Відповідач, [PERSON] акціонерне товариство "Перший Український [PERSON]", про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання представник не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк до суду не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому зі згоди позивача, суд постановив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно ч.1 ст.280 ЦПК України. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] та приватного виконавця виконавчого органу м.Києва [PERSON]: Треті особи приватний нотаріус Київського міського Нотаріального округу [PERSON] та приватний виконавець виконавчого органу м. Києва [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, пояснень щодо позову до суду не надіслали, без поважних причин в судове засідання не зявилися, причини своєї неявки суду не повідомили, позицію щодо позовної заяви до суду не надали, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] належить задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: 1. Позивач, [PERSON], проживає в м. Світловодську та працює в приватному підприємстві «[PERSON] і К» м. Світловодськ. 2. 17 червня 2018 року за місцем роботи від бухгалтера підприємства [PERSON] отримала копію постанови Приватного виконавця виконавчого органу м. Києва [PERSON], серії ВП №56433321 від 01 червня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, з якогої видно, що з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український [PERSON]» звернуто стягнення для погашення боргу в розмірі 40101,49 грн. на підставі виконавчого напису №2195 виданого 20 квітня 2018 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON], з супровідним листом приватного виконавця. 3. 17 липня 2018 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з даною позовною заявою до [PERSON] акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві позивач, [PERSON], зазначила, що звернулася до приватного виконавця із заявою про надання копій матеріалів виконавчого провадження (виконавчого напису нотаріусу), проте, її заява залишилася без задоволення. Вважає, що виконавчий напис нотаріусом вчинено протиправно, і звернення стягнення на її заробітну плату є незаконним. Позивач, [PERSON], не погоджується з постановою приватного виконавця та виконавчим написом нотаріуса на підставі якого має відбуватись стягнення, стверджуючи, що жодних договорів, кредитних угод із відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Перший Український [PERSON]» вона не укладала, жодних вимог (повідомлень), про наявність заборгованості перед відповідачем їй не надходило. Оскільки вимоги відповідача про стягнення з неї заборгованості є безпідставними, позивач, [PERSON]. просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2195, вчинений 20 квітня 2018 р. приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «Перший Український [PERSON]» в сумі 40 101,49 грн. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані. 4. Відповідач, [PERSON] акціонерне товариство "Перший Український [PERSON]", отримавши 30 липня 2018 року копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви, не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Джерела права, оцінка суду: Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (надалі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису за стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше» одного року. Суд зазначає, що виконавчий напис може бути вчинений нотаріусом лише після перевірки безспірності заборгованості. Розмір заборгованості не є безспірним, якщо банк не наддав доказів на підтвердження розміру заборгованості боржника. Зазначеного у виконавчому написі, доказів на підтвердження своєчасного повідомлення боржника про наявність цієї заборгованості тапро відповідні розрахунки. Позивачка стверджує, що не отримувала жодних вимог про усунення порушення виконання зобовязання. Відповідач на пропозицію суду не надав документів, які ним подавалися приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Висновок суду: Відповідно до\~ст.\~ст.\~12,\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків\~встановлених цим\~Кодексом.\~Доказуванню підлягають\~обставини,\~які обґрунтовують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для ухвалення\~рішення у\~справі і\~щодо яких\~у сторін\~та інших\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~виникає спір.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими особами,\~які беруть\~участь у\~справі.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд вважає доведеними обставини на які посилається позивачка як на підставу своїх вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем та третіми особами на стороні відповідача не надано суду достовірних, допустимих, належних та достатніх доказів, які б підтвердили правомірність виникнення у позивача зобовязання погасити заборгованість і відповідно виникнення у відповідача права на отримання у нотаріуса виконавчого напису. Отже, суд вважає, що твердження позивачки доведено під час судового розгляду. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх належить задовольнити. Слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2195, вчинений 20 квітня 2018 р. приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «Перший Український [PERSON]» в сумі - 40 101,49 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved