Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

20.01.2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-5) та просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дітьми повноліття; передати малолітніх дітей на опікування органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сім`я [PERSON] перебуває на контролі в службі у справах дітей Нікопольської міської ради з 2014 року. З 18.10.2018 року малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , поставлені та перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Нікопольської міської ради, у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. З 02.01.2020 року малолітній [PERSON] , [INFO] , поставлений та перебуває на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Нікопольської міської ради, у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. Сім`ю [PERSON] взято під соціальний супровід у зв`язку зі складними життєвими обставинами. З нею проведено роботу щодо підвищення виховного потенціалу, формування відповідального батьківства, ведення здорового способу життя. 13.08.2015 року виявлено дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які залишились без батьківського піклування, про що складено акти органу внутрішніх справ України. Згідно з інформацією Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 23.09.2015 року у відношенні [PERSON] за фактом ухилення від виконання покладених на неї законодавством України батьківських обов`язків щодо її дітей був складений адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП України. 08.02.2017 року [PERSON] отримала попередження про відповідальність та наслідки за невиконання своїх батьківських обов`язків чи скоєння насильства у родині. 10.10.2018 року виявлено дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які залишились без батьківського піклування, про що складено акти органу внутрішніх справ України. [PERSON] пояснила, що 10.10.2019 року в стані алкогольного сп`яніння потрапила до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. [PERSON] зобов`язалася пройти лікування алкогольної залежності, працевлаштуватися, забезпечувати дітей всім необхідним, виконувати рекомендації спеціалістів служби у справах дітей Нікопольської міської ради. 09.10.2019 року виявлено дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які залишились без батьківського піклування, про що складено акти органу внутрішніх справ України. [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 та отримувала попередження за ч.1 ст.178, ч.1 ст.175-1. Відповідач була попереджена про наслідки невиконання батьківських обов`язків, але ігнорувала рекомендації фахівця із соціальної роботи, не влаштувала [PERSON] до дитячого дошкільного закладу, [PERSON] не відвідував шкільні підготовчі заняття до першого класу та не приступив до навчання в школі, не працевлаштувалася, продовжує вживати алкогольні напої. Сім`ю [PERSON] було знято з соціального супроводу без досягнення позитивного результату. Службою у справах дітей Нікопольської міської ради 25.10.2019 року малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано на лікування до КЗ "Криворізький дитячий туберкульозний санаторій № 1"ДОР", де діти перебувають і на даний час. Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із дідом [PERSON] , [INFO] , та знаходиться на повному його утриманні. Дід створив належні умови для виховання, розвитку, навчання та проживання онука. У хлопчика є окрема кімната, ліжко, місце для навчання і розвитку, дитина забезпечена одягом, взуттям, речами першої необхідності. [PERSON] є учнем КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 24». [PERSON] виховує дід [PERSON] , який приділяє достатньо уваги вихованню онука, відвідує батьківські збори, завжди реагує на зауваження вчителів. [PERSON] завжди охайний, дідусь забезпечує його всім необхідним для повноцінного навчання та розвитку. За інформацією Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області [PERSON] за місцем мешкання характеризується з негативного боку, зловживає алкоголем, палить. Діти є свідками аморального життя матері, вдома брудно, діти брудні, інколи вночі знаходяться на вулиці, не сплять. [PERSON] веде "бродячий" спосіб життя. Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради затвердив відповідне рішення від 15.01.2020 року "Про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] від матері [PERSON] " [PERSON] перебуває на профілактичному обліку у нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок зловживання алкоголю зі шкідливими наслідками. Службою у справах дітей Нікопольської міської ради проводилася систематична робота з [PERSON] щодо підвищення відповідальності за виховання, утримання дітей, навчання дітей, забезпечення належних умов проживання дітей, медичного обстеження і лікування дітей, щодо профілактики негативних явищ і формування позитивної поведінки, щодо недопущення вживання наркотичних і алкогольних речовин, налагодження стосунків з оточуючими і рідними. Ситуація в родині не змінилася. [PERSON] свідомо, без будь-яких наявних причин, нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітніх дітей. Враховуючи, вищевикладені обставини, те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання дітей, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 05.02.2020 року (а.с.62-64), позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження по справі; почато підготовче провадження; призначено проведення підготовчого засідання; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . Ухвалою суду від 10.06.2020 року (а.с.84,85) закрито підготовче провадження про справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 25.08.2020 року о 14:00 год. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за останнім відомим місцем реєстрації (а.с.61) та за адресою вказаною в позові. До суду повернулися конверти з судовою повісткою з викликом на 25.08.2020 року о 14:00 год., як не вручені за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.87,88). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Від відповідача [PERSON] відзив на позов не надійшов. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечував, пояснив наступне. Відповідач його рідна дочка, з ними не живе. Її син [PERSON] з самого народження мешкає з ним та знаходиться на його утриманні. [PERSON] , коли її бачив, зразу йшов до другої кімнати. Інші діти були з нею. Про них він дізнавався від знайомих. З відповідачем було неможливо розмовляти, так як вона була у нетверезому стані, коли приходила. Суд, зі згоди представника позивача, на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Вислухавши представника позивача, третю особу - [PERSON] , опитавши малолітнього [PERSON] , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 150,157,164-166,180-183,191,243,244 СК України, Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Закону України «Про охорону дитинства», підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якого Серія [NUMBER] батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). Вказане підтверджується також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00023295981 від 04.07.2019 року, в якому зазначено, що державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.8,8-на звороті). [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якого Серія [NUMBER] батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). Вказане підтверджується також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00023293424 від 04.07.2019 року, в якому зазначено, що державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.10,10-на звороті). [INFO] народилася [PERSON] , у свідоцтві про народження якої Серія [NUMBER] батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11). Вказане підтверджується також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00023293270 від 04.07.2019 року, в якому зазначено, що державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.12,12-на звороті). [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якої Серія [NUMBER] батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.13). Вказане підтверджується також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00025106521 від 27.12.2019 року, в якому зазначено, що державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.14,14-на звороті). Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За інформацією Нікопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 02.05.2019 року (а.с.26,26-на звороті), родина [PERSON] , [INFO] , була взята під соціальний супровід з такими проблемами: мати зловживає алкогольними напоями, не приділяє належної уваги вихованню, догляду та утриманню дітей, часто залишає їх самих без нагляду. Діти не зареєстровані в лікаря сімейної медицини, не проходять медичний огляд. Сім`я має незадовільні житлово-побутові умови проживання та низьку забезпеченість продуктами харчування. Вказані обставини підтверджуються іншими матеріалами справи (а.с.15,32,36). Згідно Актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.08.2015 року, 10.10.2018 року, 09.10.2019 року були виявлені діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без нагляду дорослих осіб, які залишилися без батьківського піклування (а.с.17,18,22,23,34,35). Службою у справах дітей направлено дітей, які залишилися без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до Дитячого відділення КЗ «Нікопольська дитяча міська лікарня» ДОР» для медичного обстеження, з метою соціального захисту прав та інтересів дитини (а.с.27,28). З наявних матеріалах справи поясненнях [PERSON] від 16.10.2018 року, 26.11.2018 року, 31.05.2019 року, 26.06.2019 року, 01.07.2019 року, 03.10.2019 року (а.с.21,24,25,29,30,31,33), вбачається, що вона обіцяє не залишати дітей без догляду, стримувати свої емоції, не зловживати алкогольними напоями, пройти лікування від алкогольної залежності, знайти роботу та зняти житло. Службою у справах дітей 08.02.2017 року здійснено попередження [PERSON] про невиконання батьківських обов`язків, роз`яснено, що у випадках повторного виявлення фактів невиконання батьківських обов`язків чи скоєння насильства в родині її може бути притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст.ст.184,173-2 КУпАП чи кримінальної відповідальності згідно ст.166 КК України та (або) позбавлено батьківських прав згідно з чинним законодавством України (а.с.20). Згідно матеріалів справи [PERSON] було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184, ч.1 ст.178, ч. 1 ст.175 КУпАП (а.с.19,42,43). Зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] (а.с.61). Згідно Акту обстеження умов проживання від 05.12.2019 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.39) за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з народження проживає з дідом [PERSON] , у якого з дитиною склалися теплі сімейні стосунки. Дід забезпечує онука всім необхідним. Дитина не спілкується з матір`ю [PERSON] . В квартирі створено належні умови для проживання, виховання, утримання дитини(а.с.39). Згідно з інформацією директора КЗ «НСЗШ № 24» [PERSON] , мати учня [PERSON] [PERSON] батьківські обов`язки стосовно свого сина не виконувала, вихованням [PERSON] займався його дід [PERSON] , матір не бачили ні вчитель початкових класів, ні класний керівник, всі питання стосовно виховання [PERSON] вирішувалися з дідом (а.с.40). Вказані обставини також вбачаються з псиного-педагогічної характеристики на [PERSON] (а.с.41). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 16.10.2018 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.44) встановлено, що за вказаною адресою проживає [PERSON] , [INFO] , в будинку брудно та неохайно, відсутність газу та опалення, будинок потребує капітального ремонту, відсутність постільної білизни, [PERSON] та [PERSON] не відвідують дитячий садок. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 06.12.2018 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.45) встановлено, що за вказаною адресою проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В будинку антисанітарні умови проживання, брудно, неохайно. Будинок потребує проведення ремонтних робіт, постільна білизна брудна, частково в наявності. З матір`ю проведено роботу щодо відповідальності за виховання, утримання дітей. Мати попереджена про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Згідно інформації Управління соціальної політики від 05.11.2019 року №7502 (а.с.46) [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу одинокої матері на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Виплату допомоги зупинено з 01.11.2019 року. Згідно довідки Комунального підприємства «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» поліклінічне наркологічне відділення м. Нікополь від 16.10.2018 року (а.с.47) [PERSON] перебуває на профілактичному обліку у нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками. Як вбачається з відповіді Комунального закладу «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» ДОР» № 687 від 31.10.2018 року (а.с.48) [PERSON] на диспансерному обліку в КЗ «ДОКЛПО «Фтизіатрія`ДОР» (м. Нікополь) не перебуває. Як вбачається з довідки Комунального закладу «Нікопольська міська психоневрологічна лікарня» ДОР» № 1343 від 24.10.2018 року (а.с.49) [PERSON] , [INFO] на обліку в КЗ «НМПНЛ«ДОР» не перебуває. Служба у справах дітей Нікопольської міської ради надала висновок (а.с.51-53), згідно якого вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.51-53). Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 18.12.2019 року № 1013 затверджено вказаний висновок (а.с.50). Відповідно Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 13.01.2020 року (а.с.74), 13.01.2020 року в стаціонарному відділенні виявлена покинута дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 15.01.2020 року № 27 (а.с.54) вирішено негайно відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері дитини [PERSON] . Служба у справах дітей Нікопольської міської ради надала висновок (а.с.56-57), згідно якого вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 15.01.2020 року № 31 (а.с.55) затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 29.01.2020 року № 71 (а.с.75) влаштовано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повне державне утримання. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Доказів того, що з відповідачів проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що [PERSON] не займається вихованням малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , свідомо, без будь-яких поважних причини, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не має бажання піклуватись про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовки до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не має бажання повертати дітей в сімейне оточення. Опитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] , [INFO] , зазначив, що живе з дідом [PERSON] , маму бачив останній раз два тижня тому, коли вона до них приходила. Він був вдома з дядьком, сином діда, а діда не було. Йому не дозволяють відкривати двері чужим без дорослих, а вона для нього чужа. Він бачив її давно на вулиці, з матір`ю не спілкується, вона живе своїм життям і не приходить до них, йому нічого не приносить, на дні народження не вітає. До школи також мати не приходить. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд вважає, що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей. Поважних причин щодо неможливості [PERSON] виконувати свої обов`язки по вихованню дітей судом не встановлено. На підставі викладеного, те, що відповідач самоусунулася від виховання дітей, а її відношення до своїх батьківських обов`язків виключають участь у житті малолітніх дітей, суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, положення ст.ст.183,191 СК України, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь інтернатного закладу, в якому будуть знаходитись діти, або опікуна, щомісячно, починаючи з 20.01.2020 року та до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати вимогам діючого законодавства. Згідно п.1ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , слід передати на опікування органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради. У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840 грн. 80 коп.; ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840 грн. 80 коп. Враховуючи те, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп., виходячи з розрахунку (840 грн. 80 коп. - за вимогу майнового характеру + 840 грн. 80 коп. - за вимогу немайнового характеру = 1681 грн. 60 коп.).

Outcome: partial