Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

10 вересня 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частці від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до повноліття дітей. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 15 травня 2010 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі. У них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач не працює, зловживає спиртними напоями, вчиняв сварки, унаслідок чого з 25 квітня 2019 року вони мешкають окремо. Діти знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги. Ухвалою Саратського районного суду від 22 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 20). Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 32). Відповідач [PERSON] у суді позов визнав частково, просив стягнути аліменти в мінімальному розмірі, оскільки він не працює. Пояснив, що інших неповнолітніх дітей на його утриманні немає. Заслухавши відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. За положеннями ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Згідно з частинами 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 15 травня 2010 року позивачка та відповідач уклали шлюб, зареєстрований Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 травня 2010 року (а.с. 8). Сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 9, 10). З довідки Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 27 серпня 2021 року за № 596, вбачається, що до складу сім`ї позивачки [PERSON] входять: [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження. Діти знаходяться на утриманні матері (а.с. 11). Позивачка з травня 2021 року працює робітницею у СГВК "Победа", що підтверджується довідкою про доходи за № 54 від 17.08.2021 року, з травня 2021 року по липень 2021 року включно їй нараховано заробітну плату у розмірі 20580 гривень, з якої утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 2887,20 грн. (а.с.12). Відповідач не працює, інших неповнолітніх дітей на його утриманні немає. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року складає 2510 гривень. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на дітей сторін [PERSON] та Єлизавету, яким на час розгляду справи виповнилось відповідно 10 та 11 років, не може бути меншим ніж по 1255 гривень на кожну дитину. Ураховуючи сімейне та матеріальне становище сторін, а також приписи ч.2 ст.182 СК України, суд приходить до висновку про задоволення позову та визначає аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до повноліття дітей. Посилання відповідача на те, що він навчався у КЗ "Михайлівська спеціальна школа" не є підставою для часткового задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дітей, тому що судом встановлено, що відповідач не є особою з інвалідністю, є працездатним. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі частини 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908 гривень. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved