Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

09.06.2020р позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] , з якого просить стягнути на її користь заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 43349,29 грн., а такожпеню за період прострочення у розмірі 43349,29 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що згідно виконавчого листа № 2-54 виданого Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області від 12.12.2005р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відпвідного віку, починаючи з 16.11.2005р. і до досягнення дитиною повнолітння. Відповідач свої зобов"язання по сплаті аліментів виконував несвоєчасно та не у повній мірі, у зв`язку з чим має перед нею заборгованість, розмірі якої згідно довідки ВДВС Нижньосірогозького районного вдділу ДВС від 30.05.2017р. станом на 12.09.2015р. становить 43349,29грн. Зазначає, що заборгованість у зазначеному році утворилась з вини відповідача. У зв`язку з цим на підставі ч. 1 ст. 196 СК України просить стягнути заборгованість по аліментам та пеню . Ухвалою Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 16.06.2020р. дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. В судове засідання позивач надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позові наполягає у повному обсязі, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, відзив на позов не надав, інших клопотань до суду не надходили. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (стаття 178 ч.8 ЦПК України). Враховуючи вимоги ст.280 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з"явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні письмові докази, яких достатньо для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 30.11.2005р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 листопада 2005р. та до повноліття дитини. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов"язку, щодо сплати аліментів у відповідача перед позивачем існує заборгованість по виплаті аліментів. Згідно розрахунку Нижньосірогозького РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області розмір заборгованості станом на 12.09.2015р. складає 43349,29грн. Постановою від 30.05.2017р. старшим державним виконавцем Нижньосіргозького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Херсонській області , виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-540 виданий 12.12.2005р. Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку, закінчено. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину. Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення судупередбачений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до частини сьомої цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір (чинний на час розгляду справи). Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Оскільки розмір заборгованості сторонами не оспорений, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що заборгованість за аліментами, визначена державним виконавцем, має стягуватися на підставі Закону «Про виконавче провадження» державним виконавцем без ухвалення рішення суду щодо стягнення цієї заборгованості. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року в справі № 756/13754/14-ц. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за аліментами задоволенню не підлягають. Відповідно до частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Позивачем правильно відповідно до наведеної методики розраховано розмір пені за весь час прострочення сплати відповідачем аліментів. Таким чином, з відповідача відповідно до вимог ст. 196 СК України, підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 43349,29грн, що не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial