Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про повернення банківського вкладу та визнання за вкладником право на відшкодування заборгованості на частину вкладу, в якому після подання заяви про уточнення позовних вимог, просив суд визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи [NUMBER]) право вкладника за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеного 02 липня 2014 року з ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» (ЄДРПОУ 09807856) на частину вкладу на загальну суму 9000,00 доларів США (дев'ять тисяч доларів США, 00 цен.) та визнати за вкладником [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи [NUMBER]) право на відшкодування заборгованості на частину вкладу на загальну суму 9000,00 доларів США (дев'ять тисяч доларів США, 00 цен.) за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеного 02 липня 2014 року з ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» (ЄДРПОУ 09807856) за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування. В обґрунтування позову покликається на те, що 02 липня 2014 року між ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» (ЄДРПОУ 09807856, вул. Артема,60, м. Київ, 04050) в особі уповноваженої особи відділення №92 м. Львів ПАТ Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] укладено договір № 300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті. 06 липня 2015 року між, [PERSON] та ним укладено договір відступлення прав вимоги за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеного 02 липня 2014 року на частину вкладу в сумі 7570,00 доларів США розміщеного на вкладному рахунку та 06 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення прав вимоги за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеного 02 липня 2014 року на частину вкладу в сумі 1430,00 доларів США розміщеного на вкладному рахунку, а тому просить визнати за ним право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 9000,00 доларів США за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеним 02 липня 2014 року з ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування, на підставі договорів відступлення права вимоги, укладених між ним та [PERSON], оскільки, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов'язань., а тому вважає, що його право та інтереси порушені, а тому він змушений звертатись до суд за захистом такого. Просить позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача уточненні позовні вимоги підтримала повністю, дали пояснення аналогічні викладеним у уточненій позовній заяві. Просить уточнений позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та з підстав, які зазначені в письмовому запереченні, який надав суду під час засідання. Просить відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог, оскільки обраний позивачами спосіб звернення до суду не відповідає законодавству та за безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи не з'явився, та про причини неявки суд не повідомив. В письмових запереченнях проти позову заперечив такий позов, просив закрити провадження у справі, оскільки, спори до фонду гарантування підлягають розгляду в адміністративному судді на підставі статей 3,4,17 КАС України, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та з підстав, які зазначені в запереченні, а тому суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала, та пояснила, що дійсно між нею та позивачем 06 липня 2015 року було укладено договір відступлення прав вимоги за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеного 02 липня 2014 року на частину вкладу в сумі 7570,00 доларів США розміщеного на вкладному рахунку, а тому вважає, що позивач має право на нього. Просить уточнений позов задоволити. Третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» Валендюк Владислав Сергійович у судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 02 липня 2014 року між ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» (ЄДРПОУ 09807856, вул. Артема‚ 60, м. Київ, 04050) в особі уповноваженої особи відділення №92 м. Львів ПАТ Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] укладено договір № 300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті на суму вкладу 14700,00 доларів США. 06 липня 2015 року між, [PERSON] та ним укладено договір відступлення прав вимоги за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеним 02 липня 2014 року на частину вкладу в сумі 7570,00 доларів США розміщеного на вкладному рахунку. Та 06 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення прав вимоги за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеним 02 липня 2014 року на частину вкладу в сумі 1430,00 доларів США розміщеного на вкладному рахунку. По договору відступлення прав вимоги за договором № 300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеного 02 липня 2014 року [PERSON] переказала Позивачу на його поточний рахунок [NUMBER] у доларах США відкритий у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відділення №90 в м.Львові (79058, м. Львів, вул.Куліша, буд. 46) вклад на суму 100,00 доларів США. Строк повернення вкладу 07 липня 2015 року. Станом на сьогодні ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» порушив свої зобов'язання за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеного 02 липня 2014 року не повернув вкладнику Позивачу частину вкладу на суму 9000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.6 вищезазначених договорів купівлі-продажу (відступлення) права вимоги, моментом переходу права вимоги первісного кредитора до боржника за основним договором до нового кредитора є момент підписання цього договору сторонами. Про відступлення права вимоги за вказаним договором належним чином [PERSON] повідомила ПАТ "Банк"Фінанси та кредит", уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації, що вбачається з наданих суду повідомлень, заяв та квитанцій. Позивач звертався до відділення банку із заявою щодо виплати йому коштів, в подальшому до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" про надання йому інформації щодо порядку виплати належних йому коштів за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеного 02 липня 2014 року на частину вкладу в сумі 9000,00 доларів США, розміщеного на вкладному рахунку в ПАТ "Банк"Фінанси та кредит". А також, в разі необхідності, повідомити, які саме документи (інформацію) слід надати для Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" щодо включення його як вкладника до списку для відшкодування вкладу надавши при цьому, копію договору відступлення прав вимоги, копію листа повідомлення про заміну кредитора, копію паспорту та ідентифікаційного коду позивача. Також, для отримання коштів за зазначеними договорами, позивач звертався як під час дії тимчасової адміністрації так і під час ліквідації до установ ПАТ «АБ «ПІВДЕННИЙ»» з паспортом та документом органу ДПС про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) проте його повідомили, що він відсутній у списку вкладників. Судом встановлено, що відповідно до постанови Правління НБУ від 17.12.15р. №898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №230 від 18.12.15р. "Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1703 від 01 вересня 2016 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюку Владиславу Сергійовичу з 05 вересня 2016 р. Відповідно до ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону. Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на свій розсуд. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається з долученого до матеріалів справи договору №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеного 02 липня 2014 року на частину вкладу в сумі 9000,00 доларів США, такий не містить обмежень щодо можливості передачі кредитором своїх прав або обмеження обсягу прав, які передає кредитор. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первинного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобов'язанні пов'язана з тим, що попередні учасники зобов'язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов'язки переходять до суб'єктів, які їх замінюють. Вимога, що передається іншій особі в порядку цесії, переходить до неї в тому обсязі, в якому вона раніше належала цедентові. Ураховуючи, що договір цесії є похідним від основного договору, то і всі умови договору банківського обслуговування мають застосовуватись до позивачів таким же чином, як і до клієнта банку. Статтею 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно із частинами 1 та 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Частиною 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно із п. 4) ст. 2 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" надано наступне визначення «вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката». Кошти позивача були розміщені фізичною особою [PERSON] на вкладному рахунку учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору банківського вкладу, тому відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ці кошти є вкладом. Тому, відповідно до ст.ст. 509-518 ЦК України після підписання договору відступлення права вимоги правова природа цих коштів не змінилась, вони залишились вкладом в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Оскільки вимоги Позивачів є заборгованістю за вкладом, то відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»» ця заборгованість має бути відшкодована за рахунок коштів Фонду в межах гарантованої суми відшкодування. Так як згідно зі ст.ст. 509-518 ЦК України уступка права вимоги - це є лише спосіб заміни сторони у зобов'язанні. При цьому, ані правова природа прав, які відступаються однією стороною на користь іншої сторони, ані правова природа договору за яким відступаються права, не змінюються. Окрім цього, між ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит" та мною [PERSON] укладено договір банківського рахунку (наявний в матеріалах справи) та відкрито поточний рахунок [NUMBER] у доларах США. у відділенні №90 в м.Львові (79058, м. Львів, вул.Куліша, буд. 46). Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами можуть сплачуватися іншим особам згідно з законодавством України (за довіреністю, заповітом тощо). При цьому, зазначена норма права не обмежує як перелік інших осіб, які можуть отримати відшкодування за вкладом, так і перелік правових підстав (тобто ці переліки не є вичерпними). Окрім цього, згідно Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14:1) п. 12. розділу ІІ, протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики, щодо: зменшення (збільшення) кількості;зміни розміру сум; зміни особи вкладника (на підставі свідоцтва про право на спадщину, тощо); змін реквізитів вкладників. Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.2) п. 6 розділу ІІІ - протягом процедури ліквідації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, стосовно: зменшення (збільшення) кількості; зміни розміру сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників, змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення. Відповідно до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року №2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року №1581/21893), а саме: п.4.31 розділу V «Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації», де зазначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Статтею 515 ЦК України встановлено, що заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Водночас, договір банківського вкладу не є зобов'язанням, виконання якого нерозривно пов'язаних з особою кредитора, що узгоджується з правовою позицією,висловленою у постанові Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-65цс13 та «Висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р. Спори про право власності та інші речові права» від 01 лютого 2014 року. Частиною першою ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає за необхідне зазначити, що ні Закон України «Про банки та банківську діяльність», ні Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містять обмежень прав вкладників на укладання договорів уступки права вимоги у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації банку або початком ліквідаційної процедури банку. Враховуючи, що укладені договори відступлення права вимоги є похідними від основного договору, тому всі умови договору банківського обслуговування мають застосовуватись до позивача як і до клієнта банку, така правова позиція висловлена в постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.11.15 р. Враховуючи вищевикладене, заміна кредитора у зобов'язанні по договору від 02 липня 2014 року №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті, укладеному між ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи відділення №92 м. Львів ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] була здійснена у відповідності до порядку, визначеному ст.ст. 512-517 Цивільного кодексу України. Таким чином, позивач отримав всі права вкладника за договором від 02 липня 2014 року №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті на частину вкладу в сумі 9000,00 доларів США. Судом також встановлено, що по договору відступлення прав вимоги за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» укладеного 02 липня 2014 року [PERSON] переказала позивачу на її поточний рахунок [NUMBER] у доларах США відкритий у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відділення №90 в м.Львові вклад на суму 100,00 доларів США. Станом на сьогодні ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» порушив свої зобов'язання за №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» укладеного 02 липня 2014 року не повернув вкладнику Позивачу частину вкладу на суму 9000,00 доларів США. Згідно ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Як вбачається з положень ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу одна сторона - банк, що прийняла від вкладника грошову суму(вклад), зобов'язується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах і в порядку встановлених договором. Зобов'язання відповідно до положень ст.525, 526 ЦК України, мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов є недопустимою. Відповідно до засад цивільного законодавства позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією та законом є неприпустимим (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Згідно ст.17 Закону України"Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини", суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у справі "Золотас проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав,що якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користуватись нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходи з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin і Perihan Sahin проти Туреччини)». Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Так, у ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право, примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищезазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволити уточнений позов в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по 551,20 грн. судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви та уточненої позовної заяви.

Outcome: approved