Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

14 січня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, в якій просив суд: ухвалити додаткове рішення, яким зняти арешт накладений постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві №б/н від 17 листопада 2003 року, реєстраційний номер обтяження 1471953 із земельної ділянки кадастровий номер 3222482003:04:005:5011, загальною площею 0,1038 га, яка розташована в селі Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився; подав через канцелярію суду заяву про розгляд заяви за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку; заперечень на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення не надіслав. В силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду даного питання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про ухвалення додаткового рішення в частині скасування арешту із земельної ділянки, що розташована в селі Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року позов [PERSON] до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про усунення перешкод у здійсненні права власності та скасування арешту майна - задоволено; ухвалено: зняти арешт з квартири [ADDRESS] , право власності на яку належить [PERSON] , накладений постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві №б/н від 17 листопада 2003 року, реєстраційний номер обтяження 1471953. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Звертаючись до суду з вищезазначеною заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач [PERSON] зазначив, що судом не знято арешт накладений постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві №б/н від 17 листопада 2003 року, реєстраційний номер обтяження 1471953 із земельної ділянки кадастровий номер 3222482003:04:005:5011, загальною площею 0,1038 га, яка розташована в селі Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області. Дослідивши матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про усунення перешкод у здійсненні права власності та скасування арешту майна та рішення суду від 12 грудня 2018 року, судом встановлено, що при ухваленні вищезазначеного рішення суду, судом не було вирішено питання про зняття арешту накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві №б/н від 17 листопада 2003 року, реєстраційний номер обтяження 1471953 із земельної ділянки кадастровий номер 3222482003:04:005:5011, загальною площею 0,1038 га, яка розташована в селі Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, що є підставою для ухвалення додаткового рішення в даній справі. Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Постановою державного виконавця від 17 листопада 2003 року про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на все майно належне [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що земельна ділянка, яка розташована в селі Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, на праві власності належить [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про право власності від 12 березня 2014 року. Із витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта, дата формування 02 березня 2018 року, вбачається, що наявна реєстрація обтяжень, щодо земельної ділянки, кадастровий номер 3222482003:04:005:5011, загальною площею 0,1038 га, яка розташована в селі Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області дійсно належить на праві власності [PERSON] . Як вбачається з відповіді Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 01 лютого 2018 року, у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за яким є [PERSON] , матеріали зазначеного провадження у Відділі відсутні, виконавче провадження знищене за строком зберігання. З листа Солом`янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану №07/16.11-36 від 20 лютого 2018 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] . Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст.15 ЦК України). Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, визначає, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ст. 386 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" , у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження», визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст.4 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням того, що у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження боржником за якими є [PERSON] , наявність такого обтяження створює перешкоди у здійсненні позивачем його права власності на майно та реалізації його законних прав та інтересів, тому, суд приходить до висновку, що заява позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення в частині скасування арешту із земельної ділянки, що розташована в селі Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області, підлягає задоволенню.

Outcome: approved