Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація в особі органу опіки та піклування в інтересах дитини [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування вимог позивач вказує, що органом опіки та піклування Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації встановлено, що гр. [PERSON] , жителька с.Нагоряни Кам`янець-Подільського району, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 31.08.2020р. встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , фактично мешкає в с.Нагоряни, де і був знайдений. Мати малолітнього [PERSON] тривалий час (близько року) покинула дитину на родичів, не надає допомогу у здійсненні догляду за сином, не дає про себе знати, фактично не виконує батьківські обов`язки щодо сина. Місце знаходження матері невідоме. Відомості про батька дитини [PERSON] відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України внесені згідно ч.1 ст.135 СК України. Виходячи із найвищих інтересів дитини, виконавчим комітетом Довжоцької сільської ради 31.08.2020 р. прийнято рішення №39, яким малолітнього [PERSON] негайно відібрано із сім`ї родичів, оскільки умови фактичного проживання загрожували життю та здоров`ю малолітнього. Вказаним рішенням виконавчий комітет Довжоцької сільської ради клопотав перед Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією про вирішення питання позбавлення батьківських прав матері малолітнього відносно її сина. Факти недбалості матері щодо сина підтверджуються актом обстеження умов проживання [PERSON] від 31.08.2020 р., складеного працівниками Довжоцької сільської ради. Так, у вказаному акті зазначено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає в с.Нагоряни в сім`ї діда [PERSON] , 1956 року народження в будинку були виявлені незадовільні санітарні умови, безлад, бруд, в дитини бездоглядний вигляд, відсутні продукти харчування. Згідно довідки сільської ради від 31.08.2020 р. мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина: впродовж року не піклується власним сином: фактично покинула на інших родичів та не надає жодної номоги в утриманні та вихованні сина, не надає фінансової підтримки, або допомоги у натуральній формі (одяг, взуття, продукти харчування тощо), не цікавиться здоров`ям та в цілому життям дитини. Малолітній фактично бездоглядним та проживав в умовах які жодним чином не могли задовольняти базові потреби дитини. Саме наявність такого становища стала причиною вжиття невідкладних заходів щодо хлопчика - відібрання дитини із сім`ї родичів та забезпечення тимчасового поміщення до лікарняного закладу. З метою захисту прав та інтересів дитини малолітнього [PERSON] було тимчасово влаштовано до дитячого відділення КНП "Кам`янець- Подільська центральна районна лікарня", а в подальшому розпорядженням голови Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 08.09.2020 р. дитина влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Подолянчик" (м.Хмельницький). З 10 вересня 2020 р. малолітній фактично мешкає у вказаному закладі. З моменту відібрання дитини із біологічної сім`ї, а саме з 31.08.2020 р. мати малолітнього жодним чином не намагалась з`ясувати місце знаходження (перебування) дитини, що свідчить про байдуже ставлення до малолітнього. Позивач просить суд винести рішення яким: позбавити батьківських прав відповідачку відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на користь малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи неодноразово повідомлялася судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в суді. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS], є матір`ю малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS]. Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження(а.с.10). Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, у випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно наданих позивачем суду доказів мати дитини більше півтора року сином не цікавиться, залишивши сина проживати з близькими родичами, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкувалася з дитиною, не бере участі у її матеріальному забезпеченні, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що порушує нормальні самоусвідомлення дитини; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Зазначені обставини підтверджуються: копію листа Кам`янець-Подільського районного центру соціальних служб для сім`ї, та молоді від 21.09.2020 №01-17/452, копіями актів оцінки потреб сім`ї від 31.08.2020 р. та 14.09.2020р. з додатками, довідкою-характеристикою від 31.08.2020 р. виданої Довжоцькою сільською радою. По місцю проживання відповідач характеризується негативно, згідно листа Кам`янець-Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 28.09.2020 № 4220/107-2020 р. впродовж останніх 2-х років [PERSON] 15 разів притягалась до адміністративної відповідальності. В зв`язку із безвідповідальним ставленням до дитини матері, її близьких родичів виконавчим комітетом Довжоцької сільської ради 31.08.2020 прийнято рішення №39, яким малолітнього [PERSON] , [INFO] , яким негайно відібрано із сім`ї родичів, оскільки умови фактичного проживання загрожували життю та здоров`ю малолітнього. Після вилучення дитини з фактичного місця проживання, що підтверджується актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 31.08.2020 р., відповідач не цікавилася місцем знаходженням дитини, його долею, не зверталась в сільську раду, органи опіки та піклування. Під час проживання із сином відповідач не вживала заходів для грошового забезпечення власного сина, в той час як мала право на державну соціальну допомогу, яка відповідно до ст.18.1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", призначається на дітей, матерям-одиначкам, що підтверджується листом управління соціального захисту населення Кам`янець-Подільської райдержадміністрації на №962/01-49 від 16.09.2020 р. Згідно висновку Кам`янець-Подільської райдержадміністрації від 28.09.2020 р. № 2162/01-31(а.с.6-8) визнано доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення. Після вилучення дитина проживає з [INFO] в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей "Подолянчик" (м.Хмельницький). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку( Абз. 2 ч.2 ст.182 СК із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018). Відповідач є працездатного віку, а тому в змозі сплачувати аліменти позивачу на утримання дитини в розмірі в якому просить позивач. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення також в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved