Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що з 2014 року по серпень 2017 року, [PERSON] проживав та мав подружні відносини із [PERSON]. Проживали у вказаний період як сім"я. Через деякий час [PERSON] завагітніла та [INFO] народила дочку [PERSON], про що виконавчим комітетом Лохвицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 17.08.2017 року внесено відповідний актовий запис про народження за № 125. На час народження дочки [PERSON], позивач та відповідач не знаходилися в шлюбі, батьківство дитини встановлювалось на підставі ч. 1 ст. 135 СК України та в свідоцтві про народження дитини батьківство було записано за прізвищем та громадянством матері, ім"я та по батькові батька дочки також за вказівкою матері. На даний час [PERSON] заперечує батьківство [PERSON] та не визнає його батьком спільної дочки. У зв'язку з вище викладеним, позивач просить суд визнати громадянина України [PERSON], [INFO], батьком дитини [PERSON], [INFO], що народилася у громадянки України [PERSON], актовий запис № 125, що був вчинений 17.08.2017 року Лохвицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та внести зміни до актового запису про народження № 125 вчиненого 17.08.2017 року Лохвицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про народження [PERSON], [INFO], включивши відомості про батьківство громадянина України [PERSON], [INFO], про батьківство дитини [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, проте надав заяву, в якій прохає суд розгляд справи провести за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з"явилася, подала заяву про визнання позовних вимог, заперечень немає. Справу просить розглядати без її участі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що з 2014 року по серпень 2017 року, [PERSON] проживав та мав подружні відносини із [PERSON]. Проживали у вказаний період як сім"я. Через деякий час [PERSON] завагітніла та [INFO] народила дочку [PERSON], про що виконавчим комітетом Лохвицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 17.08.2017 року внесено відповідний актовий запис про народження за № 125. На час народження дочки [PERSON], позивач та відповідач не знаходилися в шлюбі, батьківство дитини встановлювалось на підставі ч. 1 ст. 135 СК України та в свідоцтві про народження дитини батьківство було записано за прізвищем та громадянством матері, ім"я та по батькові батька дочки також за вказівкою матері. Згідно ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що з 2014 року по серпень 2017 року сторони проживали однією сім'єю. [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON]. В актовому записі про народження дитини [PERSON], відомості про батька записані згідно заяви матері - [PERSON]. Позивач визнає батьківство повністю та вважає [PERSON] своєю дочкою. Зазначене також підтверджується Актом обстеження житлово- побутових умов [PERSON] від 20.07.2018 року (а.с.8). Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] визнає себе батьком дитини - [PERSON], [INFO], а відповідач подала заяву про визнання позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він пред'явлений в інтересах дитини, є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved