Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться в [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначив, що будинок [ADDRESS] з моменту забудови використовувався як гуртожиток та був закріплений за ПАТ "НВП "Більшовик". Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 06.08.2004 року № 1472 "Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району будинку по [ADDRESS]", відповідно до рішення Київської міської ради від 30.11.2003 року № 106/1083 "Про впорядкування прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва відомчого житлового фонду та інженерних мереж" та Постанови Верховної Ради України від 04.04.2004 року № 1585-IV "Про інформацію Кабінету Міністрів України про стан збереження об'єктів соціально-культурного призначення в процесі приватизації та цільового їх використання у після приватизаційний період" - будинок по [ADDRESS] передано від ВАТ "Більшовик" до територіальної громади Солом'янського району м. Києва. Розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.12.2004 року № 1755 прийнято вищевказаний будинок до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва. Наказом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва від 29.12.2004 № 472 на виконання вищевказаних розпоряджень будинок [ADDRESS] прийнято на баланс КП УЖГ Солом'янського району м. Києва. В 2005 році будинок надано статус будинку з загальними квартирами на підставі розпорядження КМДА від 27.10.2005 р. № 1990. На підставі рішення № 218 від 19.12.2007 Солом'янською районною у м. Києві радою було утворено Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної у м. Києві ради, а на підставі рішення Київської міської ради від 23.06.2011 та № 291/5678 (зі змінами від 10.11.2011 № 607/6843) КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації визначено правонаступником КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної в м. Києві ради. У вищезазначеному будинку був зареєстрований відповідач без виділення житлової площі, нарахування оплати за житлово-комунальні послуги не провадилось. Разом з тим, у зазначеному будинку як в гуртожитку були зареєстровані працівники ПАТ «НВП «Більшовик» без надання житлової площі (ліжко-місця), в тому числі і відповідач, який в будинку ніколи не проживав і не проживає на даний час, що підтверджується актами від 20.02.2013 року, 23.05.2013 року та 03.10.2013 року. В результаті комісійного обстеження будинку [ADDRESS] на предмет проживання відповідача, комісією в складі працівників ЦОС №2 в присутності мешканців будинку було встановлено, що відповідач ніколи не проживав в вищезазначеному будинку, що було зафіксовано актами, у зв'язку з чим позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засіданні представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі представника позивача, зазначивши при цьому, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались, в зв'язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], був зареєстрований з 22.10.1990 в гуртожитку без надання житлової площі за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки Центру обслуговування споживачів №2 від 23.12.2013 (а.с.6). Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 06.08.2004 № 1472 "Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району будинку по [ADDRESS]", яке видане відповідно до рішення Київської міської ради від 30.11.2003 року № 106/1083 "Про впорядкування прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва відомчого житлового фонду та інженерних мереж" та Постанови Верховної Ради України від 04.04.2004 № 1585-IV "Про інформацію кабінету Міністрів України про стан збереження об'єктів соціально-культурного призначення в процесі приватизації та цільового їх використання у після приватизаційний період" - будинок по [ADDRESS] передано від ВАТ "Більшовик" до територіальної громади Солом'янського району м. Києва (а.с.12). Розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.12.2004 № 1755 прийнято вищевказаний будинок до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва (а.с.11). Відповідно до розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.01.2011 року №20 «Про закріплення на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації майна, яке передано до сфери управління Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації» будинок [ADDRESS] було передано на баланс КП «Дирекція» (а.с.14). Згідно актів від 20.02.2013, 23.05.2013, 23.10.2013 складених комісією у складі бухгалтера ВСП «Індустріальне» [PERSON], техніка з реєстрації ВСП «Індустріальний» [PERSON], інженера [PERSON], був комісійно обстежений житловий будинок [ADDRESS] на предмет проживання [PERSON] в цьому будинку. В результаті обстеження встановлено, що згідно з розпорядженням КМДА від 27.10.2005 №1990 колишнім гуртожиткам ВАТ «НВП «Більшовик» [ADDRESS] надано статус житлових будинків з загальними квартирами. Відповідно до п.5.1 розпорядження КМДА від 06.08.2004 № 1472 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району будинку по [ADDRESS]» видані ордери на квартири громадянам, які в зазначеному будинку були зареєстровані, проживали та перебували на квартирному обліку. [PERSON] був зареєстрований попереднім балансоутворювачем ВАТ «НВП «Більшовик» до гуртожитку без надання житлової площі з 22.10.1990. За даними відділу обліку та розподілу житлової площі Солом'янської РДА [PERSON] не перебуває на обліку для отримання житлової площі, ордер на житлову площу у будинку [ADDRESS] не отримував. Комісією встановлено,що він фактично за даною адресою не проживає, особистих речей у даному приміщенні не зберігає. Оскільки [PERSON] не отримував ордера на житлове приміщення, зареєстрований до гуртожитку без надання житлової площі, що є порушенням чинного законодавства та фактично не користується жодним житловим приміщенням у буд. [ADDRESS], вказаний акт складено на предмет вирішення в судовому засіданні питання щодо зняття його з реєстраційного обліку гуртожитку на [ADDRESS] (а.с.8, 9, 10). Тобто, гуртожиток, в якому зареєстрований відповідач належить до комунальної власності міста. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.ст.71,72 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім власником чи наймачем протягом 6-ти місяців, а при відсутності понад встановлений термін особа в судовому порядку визначається такою, що втратила право користування приміщенням. Відповідно до ч.ч.2,3 "Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання", затвердженим постановою КМУ 16.01.2003 № 35 особа реєструється за місцем проживання. Місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник чи наймач житлового приміщення. Відповідно до ст.ст.58, 109 ЖК Української РСР виселення із займаного приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Відповідно до ст.61-63 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. З точки зору житлового законодавства ордер породжує обов'язок особи, якій він виданий та відповідної житлової організації укласти договір найму житлового приміщення. Тобто, правовідносини між особою, якій видано ордер, та житловою організацією, породжує саме ордер. Судом встановлено, що договір найму житлового приміщення в порядку, визначеному ст.58 ЖК Української РСР, з відповідачем не укладався і ордер на займане ним приміщення йому не видавався. З цього випливає, що будь-які цивільно-правові відносини в розумінні вимог ст.58 ЖК Української РСР між сторонами відсутні. З точки зору закону, відповідач є особою зареєстрованою в гуртожитку без надання житлової площі, фактично не користується жодним житловим приміщенням, що є порушенням чинного законодавства. Як зазначається в ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність взаємний зв'язок доказів у сукупності. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Відповідно до встановленого ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується. Судові витрати по справі підлягають вирішенню на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved