Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ВАТ «РЗТА» про зобов"язання підписати Акт виконаних робіт від 30 січня 2015 року, стягнення заборгованості за цивільно-правовою угодою у розмірі 24\~500 грн. 00 коп., трьох відсотків річних у розмірі 283 грн. 11 коп. та інфляційних втрат у розмірі 5296 грн. 90 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказував, що з 19 вересня 2014 року між ним та ВАТ «РЗТА» було укладено цивільно-правову угоду, відповідно до якої він повинен був надавати підприємству наступні послуги, що передбачені п. 1.1. За виконану роботу між ним та ВАТ «РЗТА» була погоджена сума винагороди, що становила 4\~900 грн. 00 коп. Оплата проводилася на підставі акту виконаних робіт. Стверджує, що у вересні 2014 року ним надавалися послуги в повному обсязі, а також між сторонами був підписаний акт виконаних робіт на повну суму оплати послуг, а у січні 2015 року ним виконувалися послуги, що передбачені цивільно-правовою угодою, проте Відповідач не підписав акт виконаних робіт, чим порушив умови угоди. Заборгованість за надані послуги вчасно погашена не була, внаслідок чого просить зобов"язати підписати Акт виконаних робіт від 30 січня 2015 року, стягнути три відсотки річних та інфляційні втрати з ВАТ «РЗТА». 05 травня 2015 року та 17 червня 2015 року Позивачем було подано заяви про зменшення позовних вимог. В судовому засіданні [PERSON] просив задовольнити його позов повністю із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 17 червня 2015 року та зобовязати посадових осіб ВАТ «РЗТА» підписати акт виконаних робіт від 30 січня 2015 року, складений на виконання Цивільно-правової угоди від 19 вересня 2014 року, стягнути з ВАТ «РЗТА» його користь заборгованість у розмірі 7434 грн. 77 коп., три відсотки річних у розмірі 236 грн. 11 коп., інфляційні втрати у розмірі 4453 грн. 45 коп. та судові витрати по справі. Представник Позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 17 червня 2015 року, просила суд задоволити позов повністю, вважаючи, що Відповідач не виконав умов цивільно-правової угоди та норми чинного законодавства України. Представник Відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, подала до суду письмові заперечення. Вказала, що за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результат, Позивачем в січні місяці 2015 року роботи, які були предметом угоди, не виконувалися. Заборгованість по цивільно-правовій угоді була погашена в квітні місяці 2015 року, внаслідок чого Відповідачем були перераховані три відсотки річних та інфляція. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 19 вересня 2014 року між ВАТ «РЗТА» та [PERSON] було укладено цивільно-правову угоду. Предметом даної угоди стали надання Позивачем послуг Відповідачу а саме: проведення інвентаризації, консультування Замовника з питань технічного стану обладнання та устаткування; проведення огляду технічного стану обладнання та устаткування Замовника, допомога в оформленні документів стосовно технічного стану обладнання та устаткування Замовника (пункт 1.1. Угоди). Відповідно до п. 2.2 Цивільно-правової угоди, за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду у розмірі 4900 грн. 00 коп. Пунктом 2.3. даної угоди встановлено, що виплата винагороди Виконавцеві Замовником здійснюється в кінці місяця, згідно з актом виконаних робіт. 10 листопада 2014 року Сторони підписали Додаткову угоду до Цивільно-правової угоди від 19 вересня 2014 року, в якій виклали п. 8.1. новій редакції редакції, та визначено термін дії угоди з 19 вересня 2014 року по 31 січня 2015 року. Позивач належним чином виконував роботи за цивільно-правовою угодою, про що були складені та підписані акти виконаних робіт між сторонами за вересень 2014 року на загальну суму 4900 грн. 00 коп., за жовтень на загальну суму 4900 грн. 00 коп., за листопад 2014 року на загальну суму 4900 грн. 00 коп. та за грудень 2014 року на загальну суму 4900 грн. 00 коп., що сторонами не заперечувалося. З довідки ВАТ «РЗТА» за № 29/02 від 23 лютого 2015 року вбачається, що Відповідач заборгованість по цивільно-правовій угоді зазначав наступну: за вересень 2014 року 1448 грн. 44 коп., жовтень 2014 року 3\~983 грн. 21 коп., листопад 2014 року 3\~983 грн. 21 коп., грудень 2014 року 3\~983 грн. 21 коп., на загальну суму 13\~398 грн. 07 коп. з відрахуванням належних до бюджету платежів. Дана заборгованість була погашена Відповідачем перед Позивачем 21 квітня 2015 року шляхом перерахування коштів на відповідний розрахунковий рахунок Позивача. За вересень 2014 року Відповідач, всупереч акту виконаних робіт від 30 вересня 2014 року, погасив Позивачу заборгованість лише у розмірі 1448 грн. 44 коп., хоч, враховуючи відрахуванням належних до бюджету платежів, повинен був оплатити суму у розмірі 3\~983 грн. 21 коп. В січні місяці 2015 року [PERSON] проводився огляд електрообладнання насосної станції КНС-4 та було виявлено на ній відсутність напруги, що в подальшому призвело до аварійного відключення комірки № 7 ЗРП 10 кВт на ГПП110/10 кВт, внаслідок чого [PERSON] було написано доповідну записку на ліквідатора ВАТ «РЗТА», а також ним, разом з іншими працівниками, проводилися аварійно-монтажні роботи по тимчасовій схемі підключення КНС-4 та оформлялися документи для висвітлення технічного стану обладнання та устаткування. Як встановлено судом, копія вказаної доповідної разом з іншими документами направлялися керуючим санацією ВАТ «РЗТА» 15 січня 2015 року, як додатки до заяви № б/н, в якій повідомлялися Прокуратура Рівненського району та Рівненське МУ ГУ ДС України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про аварійну ситуацію, що сталася на території ВАТ «РЗТА». 20 січня 2015 року на базі Рівненської районної державної адміністрації відбулося оперативне засідання постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки з надзвичайних ситуацій Рівненського району, на якому розглядалося питання щодо відключення аварійного відключення комірки № 7 ЗРП 10 кВт на ГПП110/10 кВт. Відповідно до переліку запрошених на дане засідання, участь у ньому приймав [PERSON] як представник ВАТ «РЗТА». Також в судовому засіданні було допитано свідка [PERSON], який працював начальником дільниці електропідстанції. Показав, що 08 січня 2015 року було виявлено відсутність напруги на насосній станції КНС-4, 12 січня 2015 року, коли він був на підприємстві аварійно відключилася комірка № 7 ЗРП 10 кВт, внаслідок чого ним та іншими особами було складено відповідний акт та повідомлено ПАТ «Рівнеобленерго», працівники якого зявилися на виклик. З метою недопущення техногенної катастрофи, ним та іншими працівниками вживалися заходи для тимчасового підключення КНС-4. [PERSON], який відповідав за обладнання ВАТ «РЗТА», був при виявленні даної ситуації та допомагав її ліквідовувати. З матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2015 року, Позивачем було направлено на Відповідача вимогу про погашення заборгованості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, як визначено в ст. 626 ЦК України. Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці. За цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. Відповідно до умов цивільно-правової угоди оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. В ч. 1 ст. 903 ЦК України чітко вказано, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому у цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 327 ЦК України). Статтею 905 ЦК України встановлено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч.1 ст. 530 ЦК України вказано, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем було надано розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат, за невчасну оплату наданих ним послуг. За таких обставин, підстави для задоволенню позову в частині стягнення з ВАТ «РЗТА» на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 7434 грн. 77 коп., три відсотки річних у розмірі 236 грн. 11 коп. та інфляційних втрат у розмірі 4453 грн. 45 коп. підлягає до задоволення. В решті вимог позивача про зобов"язання підписати акт виконаних робіт суд вважає відмовити за безпідставністю,оскільки вимога не обгрунтована та не грунтується на положеннях закону. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне: Частина 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Тобто, відповідно до ст. ст. 8, 59 Конституції України, кожній особі гарантоване право на правову допомогу, витрати на яку також входять до складу витрат, пов'язаних з розглядом справи. В пунктах 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено наступне. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем було надано наступні документи для підтвердження понесених витрат на правову допомогу: договір про надання правової допомоги від 07 квітня 2015 року, розрахунок витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, квитанція до прибуткового касового ордеру № 04/15 від 19.05.2015 року на суму 500 грн. 00 коп., копія витягу з ЄДРЮО та ФОП. Таким чином, до стягнення з Відповідача належать 500 грн. 00 коп. витрат повязаних з правовою допомогою стороні, що входять до складу судових витрат. На підставі викладеного, ст.ст.526,530,625,626,903 ЦК УКраїни,

Outcome: partial