Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

У січні 2017 року ПАТ "ПриватБанк" звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 15.08.2012 року між ПАТ "ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 16.08.2014 року позичальник [PERSON] помер. Спадкоємці померлого мали право подати нотаріусу заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 16.08.2014р. по 16.02.2015р. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON], що підтверджується копіями паспортів позичальника і відповідача. 01.02.2016 року банк направив до Бердянської міської державної нотаріальної контори претензію кредитора, на підставі якої була відкрита спадкова справа. Борг за кредитним договором становить 14371,90 грн. і складається з заборгованості за кредитом- 11957,11 грн., заборгованості за відсотками 2414,79грн. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.08.2012р. у сумі 14371,90 грн. і судовий збір в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. До позовної заяви подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у разі відсутності відповідача про розгляд справи в заочному порядку. Ухвалою суду від 23.02.2017 року явку позивача в судове засідання було визнано обовязковою. Однак жодного разу представник позивача в судове засідання не зявився. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи наявні поштові повідомлення про отримання нею ухвали про відкриття провадження у справі і виклик в попереднє судове засідання( а.с.80) і судової повістки на перше судове засідання (а.с.78). В подальшому судові повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідач не отримувала. Оскільки представник позивача повторно в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи за його відсутності ( а.с.53), суд розглядає справу за відсутності сторін. Справа розглядається за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. 15.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг № б/н, за яким [PERSON] отримав від банку кредит у розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому Тарифами Банку, з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] видавалося дві кредитні картки, остання видана 26.06.2013р. зі строком дії до 08/16 (а.с.114). Позичальник [PERSON] помер 18 серпня 2014 року. З того часу погашення кредиту не здійснювалося. З розрахунку заборгованості за кредитом, здійсненим банком станом на 31.07.2016 рік ( а.с.5-7) вбачається, що за договором банком нарахований борг у загальній сумі 14371,90 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту 11957,11 грн., процентів за користування кредитом 2414,79 грн. Позивач просить стягнути цю суму боргу з відповідача [PERSON], посилаючись на те, що вона є спадкоємцем померлого [PERSON]Ю, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину. За положеннями ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч.2 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ст. 1281 ЦК спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, а відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Тобто, вимогами чинного цивільного законодавства України передбачений обовязок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин", спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лише за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На виконання вимог ст. 10 ЦПК України, ухвалою суду від 21.03.2017 року судом була витребувана копія спадкової справи, заведеної Бердянською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], а також зобовязано позивача надати інформацію про строк дії кредитної картки, яка видавалася позичальнику [PERSON] та Тарифи банку. З матеріалів спадкової справи №69/2016, заведеної щодо майна померлого 16.08.2014 року [PERSON] (а.с.97-105) вбачається, що ніхто зі спадкоємців померлого до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини не звертався. В матеріалах спадкової справи міститься тільки претензія кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 14371,90 грн., на підставі якої і була заведена спадкова справи. Жодних дій, направлених на зясування наявності спадкового майна нотаріусом не вчинялося. Заповіту на своє майно [PERSON] не залишав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.96). Банк не надав суду жодних доказів наявності спадкового майна, одержаного відповідачем у спадщину, його вартості й можливості погашення зобов'язання спадкодавця перед кредитором за рахунок такого майна. Банк навіть в позовній заяві не зазначає про наявність будь-якого спадкового майна, не зазначає про наявність у нього перешкод для виявлення такого майна. За таких підстав, з огляду на положення ч.1 ст.1282 ЦК України, за якими на спадкоємця покладається обов'язок задовольнити вимоги кредитора лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину, та враховуючи відсутність в матеріалах справи даних щодо одержання у спадщину будь-якого майна та щодо вартості спадкового майна, одержаного відповідачкою, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити за його недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed