Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

23.06.2018 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] ( [INFO] ) у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на розмір аліментів, які стягуються у твердій грошовій сумі 1500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред"явлення позову і до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. В обгрунтування позову зазначила, що на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчатися з відповідача стягуються аліменти за рішенням суду у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, що є занадто низьким розміром аліментів на даний час. На даний час зросла вартість навчання у вищому навчальному закладі, а також, зросла вартість проживання в гуртожитку, здорожчали ціни на проїзд громадським транспортом, на підручники, канцелярські приналежності, одяг, взуття, їжу тощо. Крім цього вказує, що синові необхідно пройти практику за кордоном, що потребує значних коштів, зокрема 470 євро. Зазначає, що матеріальне становище платника аліментів покращилося та достатнє для того, щоб сплачувати аліменти на сина у збільшеному розмірі у сумі 1500 грн. щомісячно. Так, відповідач є приватним підприємцем, у його користуванні перебуває автомобіль, є власником нежитлової будівлі, яка приносить йому дохід, незважаючи на те, що на неї накладено арешт. Натомість, у їх сина немає у наявності нерухомого майна, та жодного джерела доходу. Сама позивач працює, і її дохід становить 2696 грн. щомісячно. Дитина потребує належного та достатнього утримання на своє існування. За таких обставин, вказує про доцільність збільшення розміру аліментів до 1500 грн., тому звернулася до суду з даним позовом. Від відповідача у справі надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування відзиву на позов вказав, що його матеріальний стан не покращився, а лише погіршився. Так, його дохід від підприємницької діяльності за 1 -й квартал 2018 року склав лише 12000 грн.. Власницею автомобіля Форд Транзит є його колишня дружина, яка крім цього, подала до суду позов про стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину. Приміщення літнього кінотеатру, яке йому належить описано виконавчою службою та виставлено на торги. Він ніде не працює. А тому з урахуванням даних обставин він не може надавати своєму повнолітньому синові, який продовжує навчання, збільшений розмір аліментів. Від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач вказала, що не погоджується з доводами відповідача та вважає, що він взмозі сплачувати збільшений розмір у 1500грн. аліментів на у тримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Так, посилається на те, що податкова декларація, надана відповідачем, та вказівки на відсутність у власності майна не в повній мірі відображають його доходи, оскільки останній зумисно їх приховує. Всі інші підстави, про які вказав відповідач, не позбавляють його обов"язку утримувати сина. У судове засідання позивач та відповідач не прибули. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, вказаних в позові, які просила задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити у їх задоволенні. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що сплачуваних на його утримання аліментів йому не вистачає у зв"язку із збільшенням вартості навчання, проживання в гуртожитку, цін тощо. Пояснив, що матеріальний стан батька дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно. Доповівши позовні вимоги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що\~ сторони у справі є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.01.2017 року у справі № 285/3000/16-ц було стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання \~ [PERSON], [INFO],\~ у\~ розмірі\~ 800 грн.,\~ щомісячно, до закінчення навчання, тобто 30.06.2020 р. Даним рішення суду встановлено, що [PERSON] навчається в Житомирському національному агроекологічному університеті на денній формі навчання з 01.09.2016 р. по 30.06.2020 року. Згідно копії довідки навчального закладу плата за навчання за 2016 - 2017 навчальний рік склала 8000,00 грн.; 2017-2018 навчальний рік складає 9731,14 грн./а.с.13/ . З копії довідки Житомирського національного агроекологічного університету від 01.02.2018 року слідує, що вартість програми з виробничої практики у 2018 році становить еквівалент 470 євро у гривні/а.с.14/. Позивач у справі працює диспетчером АС Новоград-Волинський та отримує заробітну плату у суму 2619,28 щомісячно/а.с.9/. Доказів про те, що позивач та її син [PERSON] мають інші доходи суду не надано. Натомість встановлено, що відповідач є приватним підприємцем, від чого отримує дохід, який становить за 1-й квартал 2018 року 12000 грн. Крім цього, має у власності нежитлове приміщення, літній кінотеатр, заг. площею 890,7 кв. м., яке арештоване та описане як предмет іпотеки, виставлено на продаж з початковою ціною 1135431,20 грн. Крім цього, відповідач має ще неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов"язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Так,\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. \~Враховуючи зміст ст.ст.\~\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. \~Відповідно до ст.\~183\~та ст.\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку. \~Таким чином, з урахуванням обставин справи, зокрема пояснень учасників справи, поданих ними доказів, відзиву на позов, відповіді на відзив, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного\~ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік". Відповідно до\~ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище сторін, та, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, задовольнивши позов частково та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у сумі 1000 грн., оскільки позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12,81,89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 1500 грн. щомісячно.\~ У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", а тому вимога позивача стягувати аліменти з дня пред"явлення позову до суду не підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial