Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підставах, що відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № DO00А+28392621 від 25.10.2013 р, [PERSON] виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті www.privathank.ua. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу (надалі Договір), що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України. Відповідно до приписів ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Ст. 806 Цивільного кодексу України, а також ч.2 ст.1 ЗУ "Про фінансовий лізинг" передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до вимог передбачених ст. 6 ЗУ "Про фінансовий лізинг" істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а ст. 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Відповідач згідно умов Договору отримав від ПАТ КБ ПРИВАТБАНК у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 211040, рік випуску: 2013, тип ТЗ: седан/ліфтбек, № кузова/шасі: Y6L211040DL242373, реєстраційний номер: АА9578ОВ та зобов'язалась сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ "ПРИВА ГБАНК. П 3 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено обов'язок лізгингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання Події Дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання Події Дефолту (надалі - Повідомлення про Дефолт) та повернення Предмета лізингу. У Повідомленні про Дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення Заборгованості за фактичний строк користування Предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим Договором. Повернення Предмета лізингу здійснюється за адресою, вказаною у Повідомленні про Дефолт. Таким чином, відповідно до умов договору станом на 01.02.2016 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 90618,65 грн., а саме: -62678,22 грн. заборгованість по залишку вартості предмета лізингу; -17079,52 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; -3931,51 грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; -26.24 грн. заборгованість з пені; -6903,16 грн. заборгованість за страховою винагородою. Тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем удові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, в якій наполягала на заявлених позовних вимогах, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню, оскільки в суді з достовірністю встановлено, що відповідач порушував умови кредитного договору : згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог закону, а також ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. У відповідності до умов укладеного договору даний Договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. Договором також передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01.02.2016 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 90618,65 грн., а саме: -62678,22 грн. заборгованість по залишку вартості предмета лізингу; -17079,52 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; -3931,51 грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; -26.24 грн. заборгованість з пені; -6903,16 грн. заборгованість за страховою винагородою. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору, тому з відповідача підлягає стягненню прострочена сума заборгованості з урахуванням пені по кредитному договору, а так само з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивача, оскільки позивач поніс дані витрати з вини відповідача.

Outcome: approved