Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

08.08.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що протоколом спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету Львівської дистанції колії Львівської залізниці від 18.07.1989 року за № 11 йому виділено квартиру № 7, в новозбудованому будинку № 3 по вул. Ягідній в с. Суховоля для обміну в будинку по вул. Машиністів, 21/40, с. Мостиська Другі. Стверджує, що з 1990 року він на підставі отриманого ордеру про надання житлової площі постійно проживає у вказаній квартирі та несе усі необхідні витрати по її утриманню. У травні 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про оформлення передачі в приватну власність вищезазначеної квартири. Однак, відповідачем надано відповідь від 12.05.2016 року за № 187 про те, що йому було відмовлено в прийнятті документів на приватизацію квартири № 40 у житловому будинку № 21 по вулиці Машиністів в с. Мостиська Другі, у звязку із відсутністю ордеру, оскільки такий є обовязковим серед переліку документів необхідних для здійснення приватизації житла, передбаченого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року. Вказує, що оскільки вищезгадана квартира, у якій проживає протягом тривалого часу (з 1990 року по тепер), була ним отримана на підставі ордеру про надання житлової площі, який в подальшому було втрачено з невідомих йому обставин, а відсутність такого є необхідною умовою для оформлення передачі квартири в приватну власність, то з метою захисту його невизнаних прав вважає за необхідна звернутися в судовому порядку з позовом про визнання права власності на вказане нерухоме майно. З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на квартиру № 40 у житловому будинку № 21 по вулиці Машиністів в с. Мостиська Другі Мостиського району Львівської області. В попереднє судове засідання позивач не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Мостиська Другої сільської ради Мостиського району Львівської області у попереднє судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що протоколом спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету Львівської дистанції колії Львівської залізниці від 18.07.1989 року за № 11 [PERSON] позивачу у справі виділено квартиру № 7 в новозбудованому будинку № 3 по вул. Ягідній в с. Суховоля Львівської області, для обміну на квартиру [ADDRESS]. У 1990 році було проведено обмін (переселення) вищевказаних квартир і з цього час позивач проживає та зареєстрований у спірній квартирі [ADDRESS]. У 2016 році позивач [PERSON] звернувся до Мостиська Другої сільської ради Мостиського району Львівської області із заявою про передачу йому у власність вищезазначеної квартири. Однак, відповідачем надано відповідь від 12.05.2016 року за № 187 (а.с.3) про те, що було відмовлено в прийнятті документів на приватизацію квартири № 40 у житловому будинку № 21 по вулиці Машиністів в с. Мостиська Другі, у звязку із відсутністю ордеру, оскільки такий є обовязковим серед переліку документів необхідних для здійснення приватизації житла, передбаченого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року. Згідно ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, від 16.12.2009 року № 396, передбачено, що громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене, та враховуючи встановлені судом обставини про те, що спірна квартира [ADDRESS] була отримана позивачем на підставі ордеру про надання житлової площі, який в подальшому втрачено, а відсутність такого є необхідною умовою для оформлення передачі квартири в приватну власність,беручи до уваги те, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірну квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved