Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 21304 грн 98 коп. за кредитним договором № б/н від 18 січня 2013 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач отримав грошові кошти в сумі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, проценти та комісії на умовах, передбачених договором. Проте, порушив свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", яке є правонаступником всіх прав та зобов"язань ПАТ КБ "ПриватБанк" ( а.с.34-35). Ухвалою судді від 05 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 січня 2013 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг», де вказано, що заява разом із Пам'яткою клієнта, «Умовами та Правилами надання банківських послуг» (далі - Умови), та «Тарифами Банку» складає між сторонами договір про надання банківських послуг ( а.с. 12, 13-28). На підставі зазначеного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картки, [PERSON] 18.01.2013 встановлено кредитний ліміт в сумі 300 грн, 26.05.2017 кредитний ліміт було збільшено до 5000,00 грн ( а.с.42). З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що відповідач покладені на нього зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 25.10.2018 утворилася заборгованість в сумі 21304 грн 98 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 5886,88 грн, заборгованості по відсотками за користуванням кредитом - 4830,59 грн , пені - 9096,80 грн, а також штраф - 1490,71 грн, із них: 500,00 грн (фіксована частина), 990,71 грн (процентна складова). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з вказаного вище розрахунку, банк, крім заборгованості по кредиту, відсоткам, також просить стягнути з відповідача пеню в сумі 9096,80 грн та штраф в сумі 1490,71 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, слід стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 18.01.2013 в сумі 11 753 грн 34 коп., з них: тіло кредиту в сумі 5886,88 грн, нараховані відсотки за користування кредитом - 4830,59 грн та штрафи 500 грн (фіксована частина) та 535,87 грн ( процентна складова - 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій). Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 972,04 грн (11753,34 х 1762,00/21304,98). На підставі викладеного,

Outcome: partial