Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання права по 1/2 частки(паю) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім.газети "Правда" с.Очеретня Кривоозерського району Миколаївської області, розміром 2.67 в умовних кадастрових гектарах, належне [PERSON] , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0219865, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Посилаючись на те, що Кривоозерською держнотконторою їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивачі просили про задоволення позовних вимог. В підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивачі [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача - Кривоозерська селищна рада, згідно письмової заяви, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи по суті, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Положеннями ст.1217, ч.1 ст.1222, ст.1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно положень ст.1258, ч.1 ст.1265 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до нормативних положень статей 1216, 1218, 1222, 1268 Цивільного кодексу України право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, яким є позивач, та у зв`язку з наявністю об`єктивних перешкод в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, її права підлягають захисту в судовому порядку. Нормативне положення ст.1 ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно положень ст.13 Конституції України, ст.ст.152-153 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам і юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з положеннями ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 11 квітня 2017 року(а.с.8). Спадкоємцями за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] як донька спадкодавця, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Арбузинським райвідділом с/ЗАГС від 13 серпня 1983 року(а.с.10), та позивач [PERSON] як син спадкодавця, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Арбузинським райвідділом с/ЗАГС 23 жовтня 1981 року(а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку(пай), розміром 2.67 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім.газети "Правда" с.Очеретня Кривоозерського району Миколаївської області, належне [PERSON] , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0219865, що підтверджується даними довідки відділу Держгеокадастру у Кривоозерському районі Миколаївської області, виданої 06 червня 2017 року за вих.№68/174-17(а.с.13). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В оформленні спадщини за законом державним нотаріусом позивачам відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу(а.с.9). Як вбачається із спадкової справи №83/2017(а.с.21-38), позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяви про прийняття спадщини(а.с.29,33). Згідно положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Пунктом 5 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року, визначено, що положення книги шостої цього кодексу (Спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була ніким прийнята із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач є спадкоємцем за законом, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких вона є. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачами права по 1/2 земельної частки(паю) не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved