Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся в порядку цивільного судочинства з позовом до повного товариства "Ломбард "Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія" про визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2012 року між сторонами укладено договір про надання ломбардом фінансового кредиту, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 100000 гривень, під 0,17% добових, строком до 02 вересня 2012 року. Позивач вказує, що оспорюваний нею договір кредиту містить істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків. Посилаючись на положення Закону України "Про захист прав споживачів", позивач зазначає, що у договорі кредиту не передбачений сторонами порядок зміни умов та припинення дії договору кредиту. Положення розділів 2, 3, 4 договору кредиту можливо трактувати не на користь позивача, у разі незгоди позивача із підвищенням процентної ставки за користування кредитними коштами, позичальник зобов'язаний повернути достроково отримані кредитні кошти, що, на думку позивача, є дискримінацією та має наслідком істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. Розділ 4 оспорюваного договору не містить жодних умов, які б регулювали відповідальність ломбарду за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань. Також пунктом 4.4. договору кредиту встановлена відповідальність позичальника у виді штрафу за ненадання безперешкодного доступу до предмету іпотеки, що порушує права власності позивача та право на невтручання в особисте життя, оскільки положеннями договору не передбачена частота таких перевірок. Крім того, позивач вказує, що спірний договір є ускладненим для розуміння споживачем, містить нечіткі формулювання майже всіх його розділів, загальної вартості кредиту, що є також порушенням Закону України "Про захист прав споживачів". За таких обставин, позивач просить визнати договір № 1 про надання ломбардом фінансового кредиту № 07/03/ВВ1/12 від 07 березня 2012 року, укладений між [PERSON] та ПТ "Ломбард "Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія", недійсним з моменту його укладання та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, а саме односторонню реституцію, зобов'язавши відповідача повернути позивачу сплачені за договором № 1 про надання ломбардом фінансового кредиту № 07/03/ВВ1/12 від 07 березня 2012 року відсотки. До початку розгляду справи по суті відповідачем заявлено зустрічний позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Питання про прийняття зустрічного позову до розгляду вирішено судом у судовому засіданні 15 жовтня 2013 року. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що позичальник неналежним чином виконував свої договірні зобов'язання, оскільки після закінчення строку кредиту не повернув ломбарду основну суму позики у розмірі 100000 гривень. Позивач за зустрічним позовом неодноразово звертався до позичальника та поручителів із вимогами про повернення основної суми кредиту, однак такі вимоги залишені відповідачами без задоволення. За таких обставин, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 16 січня 2014 року, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за договором кредиту № 07/03/ВВ1/12 від 07 березня 2012 року у сумі 260389 грн., у тому числі: суму неповерненого кредиту - 100000 гривень, проценти за користування кредитними коштами за період з лютого 2013 року по січень 2014 року - 59500 грн., штрафні санкції - 100889 грн. (а.с. 159-160) Позивач за первісним позовом та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі, заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог. Зазначили, що ломбардом пропущено строк пред'явлення вимоги до поручителів, що тягне за собою припинення поруки. Крім того, відповідачем пропущено строк позовної давності в частині вимог, що стосуються стягнення з позичальника та поручителів штрафних санкцій (неустойки, пені). Позивач [PERSON], допитана судом в якості свідка, показала, що вона звернулася до ломбарду з приводу отримання позики, оскільки їй та її родині терміново потрібні були грошові кошти для лікування. Свідком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] підписані договори кредиту, іпотеки, поруки, а також видана довіреність на розпорядження нерухомим майном. Вказані договори укладені добровільно, гроші отримані у повній сумі. Після чого представник ломбарду забрав у позичальника оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, з цього приводу свідок до правоохоронних органів не зверталася. В момент укладання договорів свідку тяжко було зрозуміти умови договорів. Банківські установи у видачі кредиту відмовили. У квітні 2013 року свідок передала представнику ломбарду паспорти усіх мешканців квартири, які такий тримав чотири місяці. 23 липня 2013 року предмет іпотеки був проданий, наразі триває судовий процес з приводу виселення свідка та відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири. Свідок вважає умови кредитного договору дискримінаційними, положення договору кредиту свідку ніхто не роз'яснював, однак гроші потрібні були терміново у найкоротші терміни. Представник відповідача ПТ "Ломбард "Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія" у судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову, підтримала зустрічні позовні вимоги, просила суд задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення зустрічного позову з підстав, викладених з підстав викладених вище, просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 07 березня 2012 року між ПТ "Ломбард "Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія" та [PERSON] укладено договір про надання ломбардом фінансового кредиту № 07/03/ВВ1/12. Відповідно до п. 1.1. договору кредиту кредитодавець зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк до 180 діб, з 07 березня 2012 року по 02 вересня 2012 року у вигляді термінового кредиту у розмірі 100000 гривень із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,17% за добу від суми кредиту, що складає 170 грн. у день. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно за період часу з першого по останній календарний день кожного поточного місяця. Відсотки сплачуються позичальником щомісячно, в строк до 1-го числа включно кожного місяця, наступного за поточним. Погашення кредиту здійснюється 02 вересня 2012 року. Відповідно до п. 2.2. договору позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п. 1.1., 2.3.1, 3.1, 3.2 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту, сплатити кредитодавцю винагороду згідно з п. 1.1. договору, сплачувати відсотки та здійснити погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строках, передбачених п. 1.1, 2.3.1 цього договору. За умовами п.п. 2.3.1 договору при виникненні кожної із наступних подій: - порушення судом справи про визнання позичальника недієздатним або обмежено дієздатним або кримінальної справи відносно позичальника або заставодавця; - неможливості звернення стягнення на майно, заставлене з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, із будь-якої причини; - установлення невідповідності дійсності відомостей, які містяться в даному договорі та заяві на отримання кредиту; - пред'явлення третіми особами вимог до забезпечення та/або порушення заставодавцем зобов'язань по договорах, укладених із метою забезпечення виконання зобов'язань за даним договором; - винесення постанови органів внутрішніх справ про перебування позичальника у розшуку більше 180 днів; - у разі виникнення простроченої заборгованості чи інших порушень умов, вказаних у п.п. 1.1, 2.2.3 цього договору з боку позичальника, кредитодавець має право достроково звернути стягнення на предмет застави, вказаний в п. 1.3. договору, а позичальник безперешкодно передати предмет застави поручителю чи іншій особі, яка погасила заборгованість позичальника перед кредитодавцем. Кредитодавець на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення, або розірвати договір у судовому порядку, або здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням позичальникові відповідного повідомлення. Відповідно до п. 3.2. договору кредиту при порушенні позичальником зобов'язань по сплаті відсотків, передбачених відповідно до п.п. 1.1, 2.2.3, 2.3.1 договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі одного відсотка на добу від суми фактично отриманих коштів за договором. Нарахований штраф сплачується позичальником за кожний день порушення строку сплати. Згідно з п. 3.2. договору кредиту кошти отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків кредитодавцю згідно з п.п. 2.2.5, 2.3.3 цього договору, далі неустойки згідно розділу 4 цього договору, далі - простроченої винагороди, далі - штрафу, далі - простроченої заборгованості за кредитом. За правилами п. 4.1 договору кредиту при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3 договору кредиту, позичальник зобов'язується сплатити кредитодавцю неустойку в розмірі 10% від суми простроченого платежу. Пунктом 4.2. договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених п.п. 1.1, 2.2.2, 2.2.3 договору кредиту, позичальник зобов'язується сплатити кредитодавцю штраф згідно з п. 3.2., нарахований на суму фактично отриманих коштів згідно з п. 1.1. договору. Згідно з п. 5.2. договору припинення дії даного договору здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п. 1.5. договору кредиту позичальник гарантує, що на момент укладення даного договору він ознайомлений з видами та розмірами відповідальності за невиконання своїх обов'язків за цим договором та юридичними наслідками такого невиконання, з Положенням про надання фінансових послуг ПТЛ "Альянс АІКС", отримав від кредитодавця повну та достовірну інформацію про кредитодавця, його місцезнаходження та про умови кредитування останнім, в тому числі на умовах цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. (стаття 215 ЦК України) У відповідності до положень ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону. За приписами ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Як убачається з матеріалів справи, між позивачем [PERSON] та ПП "Ломбард "Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія" укладено договір про надання фінансового кредиту. Договір укладений в письмовій формі, підписаний сторонами, примірник такого договору переданий позичальнику. Умовами договору встановлюється обов'язок для кредитодавця надати позичальнику кредитні кошти, останній, у свою чергу, зобов'язався повернути такі кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом. Кредитні кошти надані позичальнику строком на 6 календарних місяців у сумі 100000 гривень, також позивач сплачує проценти за користування кредитними коштами у розмірі 0,17% за добу, що становить 170 грн. в день. Виконання зобов'язань за договором про надання фінансового кредиту забезпечено іпотекою та порукою. В оспорюваному договорі у розділі 2 визначений перелік прав та обов'язків обох сторін. Право кредитодавця змінити умови договору або розірвати договір в односторонньому порядку, обумовлено настанням подій, визначених у п. 2.3.1 договору. Позичальником обрано таку систему розрахунку з відповідачем, за якою [PERSON] спочатку протягом шести місяців користування кредитом сплачує лише проценти, а потім в кінці строку користування погашає основну суму кредиту єдиним платежем. Підписуючи оспорюваний договір, позичальник підтвердила, що вона ознайомлена з видами та розмірами відповідальності за невиконання умов договору, з положенням про надання фінансових послуг, з умовами кредитування, тощо. За таких обставин, твердження позивача про недійсність договору про надання ломбардом фінансового кредиту № 07/03/ВВ1/12 від 07 березня 2012 року, як такого, що суперечить положенням Закону України "Про захист прав споживачів" не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. У відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодувань збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За правилами ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Матеріалами справи підтверджено, що в день укладення договору про надання фінансового кредиту позичальник [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 100000 гривень відповідно до видаткового касового ордеру від 07 березня 2012 року. В той же день між ломбардом та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладені договори поруки, за умовами яких останні зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань боржника за договором № 1 про надання ломбардом фінансового кредиту № 07/03/ВВ1/12 від 07 березня 2012 року в повному об'ємі, включаючи проценти за користування кредитом, пеню за прострочку сплати платежів, повернення кредитних коштів та інших штрафних санкцій, передбачених договором. У випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором про надання фінансового кредиту позичальник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. (а.с. 32-34) Договори поруки припиняють свою дію з моменту повного виконання умов за договором про надання фінансового кредиту. Згідно з уточненим розрахунком суми боргу станом на 16 січня 2014 року позивач [PERSON] належним чином виконувала свої договірні зобов'язання протягом встановленого строку користування кредитними коштами, сплачуючи вчасно та в повному обсязі проценти за користування кредитом, однак 02 вересня 2012 року нею не було повернуто основну суму кредиту у розмірі 100000 гривень єдиним платежем. Після чого позичальник до 31 січня 2013 року продовжувала сплачувати проценти за користування кредитними коштами. (а.с. 191) Починаючи з 28 лютого 2013 року, позичальник припинила сплачувати проценти за користування кредитом та не сплатила основну суму кредиту єдиним платежем. ПТ "Ломбард "Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія" неодноразово зверталося до позичальника та поручителів із вимогами про усунення порушень, в яких повідомляли про суму заборгованості позичальника, про що свідчать копії повідомлень, датованих 04 березня 2013 року, 05 квітня 2013 року, 08 травня 2013 року, 03 червня 2013 року. Кожне повідомлення було отримано як позичальником, так і всіма поручителями, що підтверджується їхніми власноручними підписами. Крім того, отримавши кожного разу вимогу про сплату заборгованості, позичальник та поручителі зобов'язувалися погасити суму боргу до кінця поточного місяця. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. Строк виконання основного зобов'язання настав 02 вересня 2012 року. Кредитодавець пред'явив вимоги до позичальника та поручителів 04 березня 2013 року. Відповідно до п. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. 04 березня 2013 року є першим робочим днем після останнього дня шестимісячного строку - 02 березня 2013 року. За таких обставин, порука відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] не є припиненою та вони мають нести солідарну відповідальність разом з позичальником за невиконання останнім договірних зобов'язань. 24 липня 2013 року внаслідок реалізації предмета іпотеки здійснено часткове погашення заборгованості позичальника, а саме: погашена неустойка у сумі 2555 гривень та штраф у сумі 129466 гривень. Станом на 16 січня 2014 року заборгованість позивача за договором про надання фінансового кредиту становить у загальному розмірі 261444 грн., у тому числі основна сума кредиту - 100000 гривень, відсотки - 59550 гривень, штраф - 100534 гривень, неустойка - 1360 гривень. Штрафні санкції, як штраф, так і пеня, нараховані ломбардом на підставі п.п. 3.2, 4.1 договору за невиконання зобов'язань щодо сплати відсотків та погашення кредиту (п. 2.2.3 договору). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відтак, суд приходить до висновку, що договором про надання фінансового кредиту, за яким позивач просить стягнути заборгованість, передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Аналізуючи розрахунок суми заборгованості [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту, суд доходить висновку, що позичальник, отримавши кредит у розмірі 100000 гривень, не здійснила погашення такого у строк, обумовлений сторонами. Разом з тим, нею сплачені проценти за користування кредитними коштами у загальній сумі 56270 гривень та штрафні санкції у сумі 132021 гривень за рахунок продажу предмета іпотеки. Договором не може бути передбачена подвійна відповідальність за одне й те саме правопорушення, а нараховані штрафні санкції мають бути співмірними із розміром заборгованості за договором та відповідати реальним збиткам відповідача, завданим внаслідок невиконання позичальником договірних зобов'язань. На час розгляду справи позивачем фактично сплачені штрафні санкції у сумі, що перевищує суму основного боргу за кредитом. Проценти за користування кредитними коштами нараховані товариством вже після закінчення строку кредиту на підставі п. 3.7 договору. За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у стягненні з відповідачів штрафу у розмірі 100534 грн. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту та про часткове задоволення позову ПТ "Ломбард "Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков і компанія" про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, вирішує стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на користь ПТ "Ломбард "Альянс авто іпотечних кредиторів Стецков і компанія" заборгованість за договором про надання ломбардом фінансового кредиту № 07/03/ВВ1/12 від 07 березня 2012 року за період з 07 березня 2012 року по 16 січня 2014 року, а саме: заборгованість за основною сумою кредиту у сумі 100000 гривень, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами у сумі 59550 гривень, неустойку у сумі 1360 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1609,10 грн. в рівних частках.

Outcome: partial