overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором на суму 15102 грн. 22 коп., з яких тіло кредиту 999 грн. 12 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9857 грн. 76 коп., заборгованість по комісії та пені 3050 грн., а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 695 грн. 34 коп. (процентна ставка). А також судові витрати у справі в розмірі 1378 грн. В обґрунтування позову зазначає, що позивач в порушення умов договору не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виникла дана заборгованість, що і змусило позивача до суду звернутися з даним позовом. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судові витрати за подання оголошення в газету "Урядовий Кур'єр" в розмірі 630 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але до суду надав заяву, згідно якої попросив розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримав повністю та попросив провести заочний розгляд справи, в разі не явки відповідача. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" від 11.05.2016 року №87. Суд, зі згоди позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору б/н від 17.09.2009 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» з однієї сторони та [PERSON] (позичальником) з другої сторони, банк надає кредит в розмірі 2800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості. Відповідач в порушення умов кредитного договору за період користування кредитом порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. В судовому засіданні доведено, що банк свої зобов'язання згідно укладеного договору виконав, а позичальник станом на 29.02.2016 року має кредитну заборгованість в розмірі 15102 грн. 22 коп., з яких тіло кредиту 999 грн. 12 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9857 грн. 76 коп., заборгованість по комісії та пені 3050 грн., а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 695 грн. 34 коп. (процентна ставка). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити прострочене тіло кредиту та комісію. За таких обставин суд приходить до висновку, відповідач дійсно ухиляється від своєчасної сплати кредитної заборгованості, тим самим порушивши умови договору, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що документально підтвердженні судові витрати по справі в розмірі 1378 грн., необхідно стягнути з відповідача на користь позивача та витрати за подачу оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" про виклик відповідача до суду в розмірі - 630 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

17 січня 2014 року Снігурівський районний суд Миколаївської області розглянув позовну заяву ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та задовольнив позовні вимоги, стягнувши з відповідачки кошти у сумі 9873грн.43коп. та судовий збір по справі, сплачений позивачем при подачі позовної заяви, у розмірі 229грн.49коп. 29 січня 2014 року до суду надійшло клопотання представника ПАТ "Дельта Банк" про стягнення з [PERSON] судових витрат за розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" про виклик відповідачки у судове засідання у розмірі 420грн. У судове засідання учасники процесу не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник ПАТ "Дельта Банк" просила справу слухати у відсутність позивача. Відповідачка [PERSON] про причини неявки суд не повідомила. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність нез"явившихся учасників процесу. Дослідив матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В силу ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. 17 січня 2014 року Снігурівським районним судом Миколаївської області постановлено заочне рішення по справі №2/485/23/14 за позовом ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивача задоволено повністю, з відповідачки стягнуто кошти у сумі 9873грн.43коп. та відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви, у розмірі 229грн.40коп. (а.с.44-45). У зв'язку з неможливістю встановлення фактичного місця проживання відповідачки по справі, позивачем було сплачено кошти за розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" про виклик [PERSON] у судове засідання на 17 січня 2014 року на 10 годину (а.с.41-42). Згідно представленого рахунку ДП "Редакція газети "Урядовий кур'єр" №16 від 03 січня 2014 року (а.с.50) та меморіального ордеру ПАТ "Дельта Банк" №1980845 від 11 січня 2014 року (а.с.49) позивачем за оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" сплачено 420грн. За такого, суд вважає, що клопотання представника позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати за оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" у сумі 420грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, посилаючись на те, що їй на праві власності належать житловий будинок [ADDRESS]. При реєстрації права власності в реєстраційній службі їй стало відомо про те, що державним виконавцем накладено арешт на 6/25 частини вказаного житлового будинку. За рішенням суду дана частина будинку правом власності визнана за нею. Важає, накладений арешт підлягає скасуванню. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Представник відповідача в судове засідання надав лист про слухання справи у його відсутність. Вирішення справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON]. Згідно Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна 15.06.2012 року на підставі постанови державного виконавця Відділу ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції внесено відомості про арешт нерухомого майна, а саме на житловий будинок [ADDRESS]. Згідно з листа №03.3-22/10423-8 від 05.09.2016 року Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ, виконавчі провадження за якими боржником є [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають. Відповідно до ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що на момент звернення [PERSON] до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження де боржником є позивач відсутні, у суду є всі підстави в знятті арешту на майно позивачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернулася з позовом та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], так як відповідач добровільно допомоги на їх утримання не надає. В судове засідання сторони не з"явились, позивач в тексті позову просить слухати справу без її участі. Відповідач про причини неявки не повідомив, ніяких заяв не подавав, хоча належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи суд з"ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], батьком яких в свідоцтві про народження записаний відповідач (а. с. 4, 5). В даний час діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 10.09.15р. про склад сім"ї (а. с. 3). Відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками і ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги своїм дітям. Як визначено в ст. ст. 180, 181, 183, 191 СК України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.06р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. необхідно стягнути з відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Деснянського районного відділу ДВС про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. В установлений законом строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрельченко О.В. із заявою про прийняття спадщини, але під час оформлення було встановлено, що на вказану частину квартири накладений арешт, у зв"язку із борговими зобов"язаннями померлого при житті. Позивачка звернулася до відповідача із заявою про скасування арешту, але їй було відмовлено, так як виконавче провадження на даний час знищено. Оскільки оформити спадщину на даний час вона не може, то звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд звільнити з-під арешту 1/6 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка є позивачка [PERSON] В установлений законом строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрельченко О.В. із заявою про прийняття спадщини, але під час оформлення з"ясувалося, що на частину квартири накладений арешт. Для вирішення питання щодо скасування арешту позивачка звернулася до відповідача із заявою про звільнення майна з-під арешту, але їй було відмовлено, так як виконавче провадження вже знищено, що і змусило позивачку звернутися до суду. Як вбачається з письмових матеріалів справи, постановою державного виконавця Відділу ДВС Ватутінського району м. Києва від 21.05.2001 року на 1/6 частину квартири [ADDRESS] був накладений арешт, у зв"язку з невиконанням при житті [PERSON] своїх боргових зобов"язань. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи те, що на даний час частина квартири, на яку накладено арешт, є спадковим майном, власник помер, необхідності у вжитих заходах у вигляді накладення арешту немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

До суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"), про винесення додаткового рішення по цивільній справі №484/2099/14-ц провадження №2/484/915/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказало, що під час винесення рішення суд не вирішив питання про судові витрати, а саме про стягнення витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Представник позивача та відповідач в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін в судовому засіданні під час розгляду заяви про винесення додаткового рішення не є обов'язковою, отже суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи суд дійшов слідуючого. Згідно з п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 23.05.2014р. ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за кредитними договорами №138/4471CLPS2 та №138/4471CLPS2 від 29 листопада 2011 року в розмірі 13744,82 грн. Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.07.2014р. позов ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" задоволений в повному обсязі. Про місце, день та час розгляду справи відповідача повідомлено за допомогою оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" від 24.06.2014р. Рішення стосовно стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик, судом не приймалось. З платіжного доручення №6598 від 19.06.2014р. вбачається, що позивач сплатив за оголошення в газеті про виклик відповідача 420 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із ч.1, п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення по вище вказаній справі та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 420 грн. 00 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2020 позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки - задоволено. Стягнуто з Товариства\~з обмеженою\~ відповідальністю "Згода" \~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , в межах позовних вимог, кошти в розмірі 41282 (сорок одну тисячу двісті вісімдесят дві) гривні 32 копійки середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2020 року цивільну справу ЄУН 387/685/19 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода"на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, щодо вирішення питання про розподіл судових витрат по справі. \~ \~ \~ \~Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно, належним чином, причини неявки суду невідомі. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що у справі необхідно винести додаткове рішення та вирішити питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати . \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~ \~ \~ \~Суд зазначає,\~що рішенням\~Добровеличківського районного\~суду Кіровоградської\~області від\~18\~лютого 2020\~року \~позов [PERSON] \~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Згода"\~про виплату\~середнього заробітку\~за час\~вимушеного прогулу\~у зв`язку\~з затримкою\~видачі трудової\~книжки -\~задоволено.\~Оскільки позивач\~ [PERSON] ,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~звільнена від\~сплати судового\~збору за\~подачу позову\~ (\~п.1\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~"Про\~судовий збір"),\~ а\~тому на\~підставі ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~ Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" на користь\~держави \~необхідно стягнути\~судовий збір\~в розмірі\~ 768 гривні 40 копійок. Розмір судового збору визначений судом станом на дату подання до суду позовної заяви. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 25.05.2013 р. о 17-45 год. [PERSON] керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 43253-15 АП 22-03» державний номер [NUMBER] в м. Буча по вул. Малиновського допустив зіткнення з автомобілем Hyundai i30, державний номер [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями [PERSON], скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3733151 застраховано у ПАТ "Страхова компанія "Статус", ним було не пізніше 3 днів з дня настання ДТП надано відповідачу повідомлення про ДТП. Крім того, позивачем 01.07.2013 р. було подано заяву до ПАТ "Страхова компанія "Статус" про виплату страхового відшкодування, але не отримав ні письмового повідомлення про прийняте рішення, ні коштів. У зв'язку із вищенаведеним, звернувся до суду та просить стягнути із відповідача на його користь 15 000,00 грн. страхового відшкодування та пеню в розмірі 801,36 грн. В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшло клопотання з проханням слухати справу за його відсутності, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання представника не направив, про час і місце слухання справи повідомлений, причини неявки не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МА ШЕР" (далі - ТОВ "МА ШЕР") до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння заяву про забезпечення позову було задоволено частково. 08 лютого 2018 року представником позивача подано до суду заяву про виправлення описок в резолютивній частині ухвали судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року про забезпечення позову, оскільки в ній не вказано дати народження відповідачів, адреси їх місця проживання та ідентифікаційні номери, а також ідентифікаційний номер позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України учасники справи про день, час та місце розгляду питання про внесення виправлень не повідомлялись. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву представника позивача ТОВ "МА ШЕР" про виправлення описок в ухвалі судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року слід задовольнити з наступних підстав. Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МА ШЕР" (далі - ТОВ "МА ШЕР") до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння заяву про забезпечення позову було задоволено частково. В абзаці 1 резолютивної частини ухвали допущено описки, а саме: не вказано дати народження відповідачів, адреси їх місця проживання та ідентифікаційні номери, а також ідентифікаційний номер позивача. Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Зважаючи на вищенаведене, та,

Outcome: partial