Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач КОНЦЕРН «МТМ» 08.08.2018 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлових комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов'язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у разі відмови на оплату та послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги оскільки споживач, зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13). В даному випадку Позивач свій обов'язок виконав: підготував для Відповідача належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував на його укладення шляхом вивішування оголошень на будинку, через засоби масової інформації, направлення листів та шляхом автодозвону, але, на відміну від 90% мешканців житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя, Відповідач не відгукнулася на пропозицію Позивача та не уклала договору про надання послуг. Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційних прав громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров'я (ст. 3 Конституції України та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, Позивач здійснював та продовжує надавати Відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов'язковість укладання якого лежить як на споживачеві, так і на теплопостачальній організації, не виключає можливості стягнення зі споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Позивачем були надані послуги в період з 01.09.2013 р. по 01.04.2018 р. з централізованого опалення та постачання гарячої водина адресу проживання відповідача: [ADDRESS]. За вказаний період заперечень з боку Відповідача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу КОНЦЕРНУ „МТМ" не надходило. Факт надання зазначеної послуги в даному випадку є безспірним та беззаперечним. Відповідно до положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 (п. 25), де закріплено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється, а також норми Наказу Мінбуду України № 4 от 22.11.2005 року „Про порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води" зі змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу за № 169 від 06 жовтня 2007 р., де визначено процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від ЦО і ГВП. А внесені Наказом № 169 від 06 жовтня 2007р. зміни унеможливлюють відключення від ЦО та ГВП окремих квартир у багатоквартирному будинку і передбачають можливість відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання будинку в цілому за рішенням загальних зборів всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку. Позивач зазначає, що відповідач в супереч вимогам законодавства не належним чином виконувала свої зобов'язання по оплаті наданих їй Виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, в зв'язку з чим в неї виникла заборгованість по оплаті даних послуг за вищезазначений період у розмірі 21 168,27 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2018 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, також встановлений судом строк на подання сторонами заяв по суті справи. Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення з приводу заявлених позовних вимог, а саме зазначено, що не відповідає дійсності твердження позивача, що факт надання зазначеної послуги є безспірним та беззаперечним. Також вказано, що Рішенням постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради від 23.06.08 р. позивачу було надано дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового приміщення [ADDRESS] Відповідач узгодив можливість індивідуального опалення з ВАТ «Запоріжгаз», що підтверджується Технічними умовами на газопостачання № 985 від 27.11.06 р., але Концерн МТМ» заперечував проти улаштування автономного опалення в квартирі відповідача та повідомив про наміри клопотати перед комісією з питань відключення централізованого опалення про перегляд вищезазначеного рішення. Згідно відповіді Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № К-5 від 13.04.2011р„ Концерн «МТМ» не звертався до комісії про перегляд раніш винесеного рішення Районної адміністрації, тому рішення від 23.06.08 р. є чинним. Відповідач не користується централізованим опаленням з 2006 року, що підтверджується актом від 24.12.2009 р., складеним інспектором Концерну «МТМ» [PERSON], тому посилання позивача на те, що відключення окремих приміщень від мереж ЦО та ГВП вплине на безперебійну роботу інженерного устаткування будинку в цілому й на санітарно-гігієнічні умови інших квартир та суміжних приміщень є безпідставним та нічим не підтвердженим. Також, твердження позивача, що факт надання зазначеної послуги є безспірним та беззаперечним спростовується Актом-претензією про неналежне надання або ненадання послуг від 26.01.2016 р., згідно якого температура в житловому приміщенні відповідача становила 15 градусів за Цельсієм, що не відповідає санітарним нормам по обігріву житлових приміщень. Вказаним актом також встановлено, що батареї відключені, стояки за ізольовані, обігрів приміщення здійснюється за допомогою електрообігрівачів. На підставі даного Акту, позивач повинен був зробити перерахунок оплати за неналежно надані послуги. Також, рішенням загальних зборів ОСББ «Космічна-101» від 10 09 2018 р. було прийнято виключити площу квартири [ADDRESS] з загальної опалювальної площі будинку ОСББ «Космічна-101», яке було проігнороване позивачем. Згідно наданого позивачем розрахунку позову, розрахунок зроблено з вересня 2013 р., позовну заяву подано до суду 08.08.2018 р, що виходить за межі строку позовної давності. В зв'язку з чим, відповідачем заявлено про сплив строків позовної давності за даним позовом. На підставі вищевикладеного відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивачем подана відповідь на відзив відповідача та додаткові письмові пояснення в яких викладені заперечення з приводу обставин вищезазначених відповідачем, а саме: позивач вважає, що строк позовної давності був перерваний поданням у 2013 р. позивачем позову до до суду про стягнення на його користь з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до протоколу №1 від 23.08.2006 р. засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради було вирішено надати [PERSON] дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового приміщення [ADDRESS]. В зазначеному протоколі вказано умови, за яких можливе відключення від мереж: збереження у приміщенні санітарного температурного режиму; та інше. Згідно п.2 протоколу, [PERSON] було попереджено, що роботи по відключенню від мереж ЦО та ГВП виконуються тільки після затвердження проекту індивідуального опалення та гарячого водопостачання. По закінченню робіт складається акт про відключення приміщення від мереж ЦО і ГВП, який в десятиденний термін подається до комісії на затвердження. Отже, [PERSON] не виконала всі умови, зазначені в протоколі комісії. В своєму відзиві [PERSON] зазначила, що не користується опаленням з 2006 року. При самовільному відключенні опалення в своїй квартирі [PERSON] не дотрималася вказівок, викладених у вищезазначеному Протоколі комісії №1 від 23.08.2006 р., та процедури відключення централізованого опалення, що призвело до порушення санітарного температурного режиму. Зниження санітарного температурного режиму сталося з вини [PERSON], а не з вини позивача. Відповідно до акту-претензії від 28.01.2016 р. про неналежне надання або ненадання послуг було встановлено, що температура в приміщенні складає 15 градусів, але у квартирі відсутні опалювальні прибори (ізольовані стояки, відсутні батареї). Отже, для проведення перерахунку оплати за надані послуги у КОНЦЕРНА «МТМ» не має законних підстав. [PERSON] у відзиві зазначає, що КОНЦЕРНОМ «МТМ» було проігноровано клопотання на підставі протоколу загальних зборів ОСББ «Космічна-101» від 10.09.2017 р. про виключення площі квартири [ADDRESS] власника [PERSON] У КОНЦЕРНА «МТМ» не має жодних законних підстав для проведення дій, зазначених у клопотанні ОСББ «Космічна-101», оскільки [PERSON] самовільно відключила опалення, зняла батареї у своїй квартирі, чим порушила санітарно температурний режим. Самовільне відключення від централізованого опалення не означає звільнення громадян від обов'язку оплачувати відповідну комунальну послугу у встановленому чиним законодавстом порядку. КОНЦЕРН «МТМ» раніше звертався до суду про стягнення заборгованості за централізоване опалення та постачання гарячої води з [PERSON], що підтверджується рішенням суду від 23.05.2014 р. та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області у справі №333/7097/13-ц по №2/333/131/14. По тексту вказаних судових рішень не зазначено, що [PERSON] у 2006 році відключила централізоване опалення, та ним не користується. [PERSON] заперечувала стягненням заборгованості лише за відсутністю договору. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь пред'явлену позивачем суму заборгованості. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя, занесеною до протоколу судового засідання від 22.01.2019 р., на підставі заяви представника позивача, з урахуванням положень п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, постановлено про повернення заяви про зменшення позовних вимог, поданої позивачем до суду 17.01.2019 р. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя, занесеною до протоколу судового засідання від 21.02.2019 р., подану до суду 12.02.2019 р. представником позивача заяву про зменшення позовних вимог, з урахуванням положень ч. 2 ст. 126, п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, залишено без розгляду. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. В судовому засіданні відповідач та її представник відносно задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених ними у відзиві на позов. Суд, вислухав пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою (а.с. 9). Відповідно до п.2.1 Статуту Концерну «Міські теплові мережі», основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну (а.с. 10). Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). З рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2015 р. та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 23.09.2019 р. вбачається, що відповідач є власником даного житлового приміщення (а.с. 87-92), відносно даних обставин відповідач не заперечувала в судовому засіданні. За цією адресою на ім'я відповідача відкритий особовий рахунок [NUMBER], як споживача послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються Концерном «Міські теплові мережі» (а.с. 6). Вищезазначеним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, з урахуванням змін внесених в нього рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 23.09.2015 р., з відповідачки на користь Концерну «Міські теплові мережі» стягнена заборгованість за надані за вищезазначеною адресою, у період з вересня 2010 р. по вересень 2014 р., послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 12 811,28 грн. Судом встановлено, що між сторонами фактично існують договірні відносини як між споживачем та виконавцем з приводу надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житлове приміщення відповідача за адресою: [ADDRESS] що підтверджується наявністю особового рахунку споживача послуг, періодичною оплатою відповідачем отриманих вищезазначених послуг, отриманням відповідачем субсидії на дані послуги. Дані обставини встановлені судом на підставі розрахунків заборгованості, наданих позивачем (а.с.7-8, 67-68, 85-86, 101-102). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово - комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов'язку споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг, що передбачений п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідає обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що позивач ухиляється від укладання письмового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та здійснювала певні дії для відключення надання цих послуг та встановлення системи індивідуального опалення. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (зі змінами). Згідно п. 25 даних Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до абзацу другого п. 25 даних правил, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758 (зі змінами), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Відповідно до вказаного Порядку при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, при позитивному рішенні Комісії, заявнику надається перелік організацій для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи (п.2.5 Порядку). Після закінчення робіт по відключенню, які проводяться в міжопалювальний період, складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (п.2.6, 2.7 Порядку). Отже, централізоване постачання теплової енергії припиняється після затвердження акту про відключення будинку. З наданої відповідачем копії Витягу з протоколу засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради від 23.08.2006 р. вбачається, що за результатами розгляду заяви гр. [PERSON] прийнято рішення про надання гр. [PERSON] дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового приміщення [ADDRESS] за умов: збереження у Приміщенні санітарного температурного режиму; отримання технічних умов на відключення від мереж ЦО та ГВП від усіх відповідних організацій міста; розроблення та затвердження проекту встановлення системи індивідуального опалення та гарячого водопостачання. Попереджено гр. [PERSON] про наступне: отримання технічних умов, розроблення та затвердження проекту системи індивідуального опалення та гарячого водопостачання пов'язані з комерційним ризиком; роботи по відключенню від мереж ЦО та ГВП виконуються тільки після затвердження проекту індивідуального опалення та гарячого водопостачання; по закінченню робіт складається акт про відключення приміщення (квартири, житлового приміщення, секції, під'їзду, будинку) від мереж ЦО і ГВП, який в десятиденний термін подається заявником до комісії на затвердження. Відповідно до Листа ПАТ «Запоріжгаз» від 27.11.2006 р. на звернення [PERSON], дане підприємство повідомляє, що не заперечує відносно реконструкції газопостачання в квартиру [ADDRESS] з влаштуванням автономного опалення, також роз'яснено, які необхідно здійснити дії для підключення до діючої газової мережі. Відповідач посилається, що її квартира відключена від централізованого опалення та гарячого водопостачання, на підтвердження чого надала Акт від 24.12.2009 р., в якому зазначено, що в квартирі за вищевказаною адресою виконане обрізання батарей від стояків, які ізольовані спеціальною трубою, квартира опалення не користується. При цьому, даний Акт не затверджений комісією постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради. Отже, відключення вищезазначеної квартири від централізованого опалення та гарячого водопостачання не проведено, тому позивач не мав правових підстав для припинення подачі теплопостачання та припинення відповідних нарахувань за надані послуги. За рішенням загальних зборів ОСББ «Космічна-101» від 10.09.2017 р., на адресу позивача було надіслано клопотання даного об'єднання про виключення площі квартири [ADDRESS], з загальної опалювальної площі будинку, в зв'язку з відсутню батарей у даній квартирі. Відповідно до Акту-претензії від 28.01.2016 р., складеного працівником концерну «МТМ» [PERSON] та споживачем [PERSON], встановлено, що у квартирі за вищевказаною адресою, температура повітря становить +15, в квартирі стояки за ізольовані, батареї відключені, спальня +17, обігрівають. На підставі наданих відповідачем доказів, судом встановлено, що відповідач не дотрималась в повному обсязі встановленого законодавством вищезазначеного порядку та самовільно відключила свою квартиру від централізованого опалення та гарячого водопостачання. В зв'язку з чим суд погоджується з обставиною вказаною позивачем, що зниження 28.01.2016 р. санітарного температурного режиму в квартирі відповідача сталося не з вини позивача, а внаслідок дій відповідача, тому підстави для перерахунку оплати за ці послуги відсутні. Позивачем надані розрахунки заборгованості по вищезазначеним комунальним послугам (а.с. 101-102, 104-105), з яких вбачається, що [PERSON] не належним чином виконувала свої зобов'язання в період з вересня 2014 р. по 01.04.2018 р. по оплаті наданих позивачем вищезазначених комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість. Суд погоджується з даними розрахунками заборгованості та кладе їх в основу рішення, оскільки відповідач не посилався на неправильність тарифів застосованих при здійсненні розрахунку заборгованості, свого обґрунтованого контррозрахунку заборгованості не надавав. При цьому суд враховує заяву відповідача про застосування строків позовної давності і вважає, що в частині стягнення заборгованості за централізоване опалення є підстави для застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Позивач з даним позовом звернувся до суду 08.08.2018 р., ним пред'явлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за періодз 01.01.2013 р. по 01.04.2018 р. Заявлені наразі позовні вимоги про стягнення заборгованості за вищезазначені послуги за період з 01.01.2013 р. по вересень 2014 р. включно не підлягають задоволенню, оскільки заборгованість за даний період вже стягнена рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2015 р., з урахуванням змін внесених в нього рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 23.09.2015 р. З розрахунку заборгованості (а.с. 104-105) вбачається, що відповідач у період з жовтня 2014 р. по 31.03.2018 р. періодично здійснювала платежі на оплату заборгованості за надані послуги у вигляді централізованого гарячого водопостачання (останній раз у вересні 2017 р.), здійснюючі таким чином дії, що свідчили про визнання нею заборгованості за ці комунальні послуги. Отже, перебіг позовної давності по позовними вимогами про стягнення заборгованості за централізоване гаряче водопостачання переривалась і відсутні підстави для застосування строків позовної даності до позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги у вигляді централізованого гарячого водопостачання. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за централізоване гаряче водопостачання за період з жовтня 2014 р. по 31.03.2018 р. у сумі 581,07 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З розрахунку заборгованості (а.с. 101-102) вбачається, що в період з жовтня 2014 р. по 31.03.2018 р. відповідач не оплачувала послуги з централізованого опалення, в 2016 р. почала нараховуватись субсидія по даним послугам, з позовом про стягнення заборгованості за ці послуги позивач звернувся лише 08.08.2018 р., тобто з пропуском строків позовної давності, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення підлягають частковому задоволенню, в межах строку позовної давності та заявлених позовних вимог - з серпня 2015 р. по 31.03.2018 р. З урахуванням відомостей, наявних в даному розрахунку, сума заборгованості за цей період становитиме 13 122,68 грн. Враховуючи вищезазначене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 13 703,75 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред'явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн., в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: у розмірі 1140,54 грн.

Outcome: partial