Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ "Державна акціонерна компанія» "Автомобільні дороги України" про виплату заробітної плати та проведення повного розрахунку по заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що у період з 08 травня 2019 року по 03.08.2020р. знаходився в трудових відносинах з філією «Драбівський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ "Державна акціонерна компанія» "Автомобільні дороги України", працюючи на посаді майстра згідно штатного розпису. За час знаходження в трудових відносинах з відповідачем йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 42 043,82 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача нараховану заборгованість по заробітній платі в сумі 42 043,82грн. З урахуванням того, що дана справа виникає з трудових відносин, суд розглядає справу в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст.ст. 274, 279 ЦПК України. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача - Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ "Державна акціонерна компанія» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за місцем знаходження. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Так, судом встановлено, що 08.05.2019 року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду майстра в Філію «Драбівський райавтодор» дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» , що підтверджується наказом № 14 від 07 травня 2019р. Відповідно до наказу про звільнення № 19 від 03.08.2020р., позивач [PERSON] звільнений з посади майстра з 03.08.2020р. за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. За вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Згідно довідки Філії «Драбівський райавтодор» дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ "Державна акціонерна компанія» "Автомобільні дороги України" № 12 від 11.08.2020р., заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 01.08.2020р. становить 42 043,82грн. Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» та наявності заборгованості з виплати заробітної плати. Стаття 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» №95 (1949), яка ратифікована 30.06.1961р. закріплює, що відповідно до мети цієї Конвенції, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано. Частиною другою ст. 233 КЗпП України визначено, що к разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Як визначено ст. 116 вказаного Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. При цьому, сам по собі факт відсутності коштів на підприємстві не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. При розгляді справи судом не встановлено вини [PERSON] , як працівника підприємства, у виникненні становища, яке призвело до затримки з ним розрахунку по заробітній платі. Згідно ч. 4 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону. Відповідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань філія «Драбівський райавтодор» є відокремленим підрозділом дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор», а тому дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ "Державна акціонерна компанія» "Автомобільні дороги України" є належним відповідачем. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про обгрунованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ "Державна акціонерна компанія» "Автомобільні дороги України" на користь [PERSON] заборгованості по виплаті нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яка станом на 01.08.2020р. становить 42 043,82 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У зв`язку з цим, рішення суду в цій частині підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення заробітної плати на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем підлягає сплаті судовий збір у розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з відповідача, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved