Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

позивач публічне акціонерне товариство "Акцент-банк" (далі - позивач) звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору №A3D9RG112810051 від 02 липня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4988,18 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», тарифами складає між нею та банком кредитно - заставний договір. Відповідач [PERSON] ознайомлена і згодна з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач своєчасно не надавала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 14 липня 2016 року складає 11409,98 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати - судовий збір у розмірі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ "Акцент-Банк" не зявився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, надав заяву про уточнення позовних вимог, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою. Отримавши згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що 02 липня 2013 року позивач та відповідач [PERSON] уклали договір № A3D9RG112810051 від 02 липня 2013 року. Відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 4988,18 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», тарифами складає між нею та банком кредитно - заставний договір. Відповідач [PERSON] ознайомлена і згодна з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодилася з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразила свою згоду. Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі-Умов), при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов. Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 01 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні (а.с.11). Пунктом 5.2 Умов передбачено, що у випадку невиконання банком зобовязань по видачі кредиту згідно заяви та п. 3.1.1 Умов, банк сплачує позичальнику пеню у розмірі 0,5% річних від несвоєчасно виданої суми кредиту за кожний день прострочення (а.с.11). Пунктом 5.3 Умов вказано, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у сумі 500 грн.+5% від суми заборгованості (а.с.11). Станом на 14 липня 2016 року заборгованість за кредитним договором № A3D9RG112810051 від 02 липня 2013 року складає 11409,98 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 3472,71 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 2,23 гривень; - заборгованість за комісією за користування кредитом 1640,65 грн.; - заборгованість за пенею за несвоєчасність користування кредитом 5274,87 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) - 519,52 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з розрахунком до суми заборгованості банк включив пеню, а також штраф - фіксовану частину та процентну складову. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до пункту якого було включено м. Дружківка Донецької області, де зареєстрована відповідач. На час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тому суд вважає, що відсутні законні підстави для нарахування пені за прострочення сплати основної суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають, в даному випадку, у м. Дружківка Донецької області. Виходячи з цього, суд вважає, що нарахування позивачем пені та штрафу (процентної складової) після 14 квітня 2014 року є безпідставним, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу (процентної складової), нарахованих з 14 квітня 2014 року не підлягають задоволенню. Суд вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення суми заборгованості в такому розмірі: - заборгованість за кредитом 3472,71 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 2,23 гривень; - пеня станом на 14.04.2014 105,47 грн., - судовий штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) (5% від суми заборгованості за кредитом та відсотками станом на 14.04.2014) - 124,81 грн. в загальній сумі 4205,22 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (36%) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у сумі 496,08 грн. В задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial