Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, якій з врахуванням змінених позовних вимог просить змінити порядок стягнення аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 17 вересня 2012 року і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. Позов мотивує тим, що рішенням Тиврівського районного суду від 17 вересня 2012 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 29 серпня 2012 року і до досягнення ним повноліття. Відповідач аліменти в розмірі 500 гривень не сплачує, він допустив велику суму заборгованості по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунком даної заборгованості виданим відділом ДВС Тиврівського району. Вона працює оператором верстатів з програмним управлінням в ТОВ «Рітон», їй одній важко належним чином забезпечувати сина, сплачувати комунальні послуги та забезпечувати її власну життєдіяльність. Крім сина в неї на утриманні перебуває ще двоє моїх неповнолітніх дітей: донька - [PERSON] , 2005 року народження та син - [PERSON] , 2013 року народження. Їхній син росте, його потреби збільшуються, тому вона вимушена витрачати багато коштів на його утримання та розвиток. Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію аліменти в розмірі 500 гривень, які на сьогоднішній день присуджено з відповідача в даній справі, не відповідають навіть мінімальним потребам дитини. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини такого віку, як наш син становить 2027 гривень. Аліменти в сумі 500 гривень не відповідають половині прожиткового мінімуму для дітей такого віку, як їх син. В 2012 році, на момент подання нею заяви про стягнення аліментів, відповідач працював в ПП «СІЧ», його доходи були мінливі та нерегулярні, тому аліменти на утримання сина було призначено в твердій грошовій сумі. На даний час відповідач працює в ТОВ «Декор-Бетон», отримує стабільну, значно більшу, порівняно з 2012 роком, заробітну плату і може сплачувати аліменти в процентному відношенні від його доходу. Нею не було подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Ухвалою судді від 30.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Учасникам справи роз`яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз`яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке може бути подане відповідачем в строк для подання відзиву, а позивачем - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінені позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Пояснив, що вона власної нерухомості, транспортних засобів немає. Вона та дитина здорові. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав, пояснив, що він власної нерухомості, транспортних засобів немає. Він працездатний. У нього є ще одна дитина. Інших доходів він немає. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. [INFO] у сторін по справі народився син - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 2). Рішенням Тиврівського районного суду від 17.09.2012 року присуджено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Казань на користь [PERSON] аліменти в сумі 500 гривень щомісячно на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 29.08.2012 року до повноліття дитини. Син проживає з позивачкою, що стверджується довідкою про склад сім`ї Гніванського КП "Гніваньводопостач" № 1127 від 21.05.2019 року (а.с.5). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із дня ухвалення рішення суду від 17.09.2012 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 961 грн. на 2118 грн., а з 01.12.2019 року - становитиме 2218 грн. ( ст.12 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011 року (№ 4282-VI), ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"). Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування. Із збільшенням віку дитини зросли витрати на її утримання, а відповідач працездатний, та враховуючи мінімальний розмір аліментів, вбачаються підстави для збільшення розміру аліментів та визначення їх в погодженому сторонами розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved