Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

06.02.2018 року позивачі звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою, уточненою у подальшому, до [PERSON] , [PERSON] про визначення частки в спільній частковій власності померлого [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачів, після смерті якого відкрилась спадщина на його майно, у тому числі на 12/500 частини домоволодіння під [ADDRESS] . [PERSON] склав заповіт від 17.11.2004 року, відповідно до якого, частину домоволодіння [ADDRESS] заповів в рівних частках своїм синам - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивачі у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що у правовстановлюючих документах на житловий будинок не було зроблено перерахунку часток. Ухвалою від 08.02.2018 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Єршовою Л.С. справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні. У судовому засіданні 02.07.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачів наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому, та на отриманий судом висновок експертизи. Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що у відповідачів документи оформлені належним чином, ніякого відношення до майна позивачів вони не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Частина 3 ст.129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Статтями 12 і 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст. ст. 76 - 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.1995 року, виданим державним нотаріусом А. Коряченко, зареєстрованим в реєстрі за №1-8473, [PERSON] належало 12/500 частин домоволодіння по [ADDRESS] , яке в цілому складається з дев`яти житлових кам`яних будинків під літ. «А», «А1», «Б1», «В», «Н», «Ж», «З», «И», «К» житловою площею 220,5 кв.м. та господарських будівель: сараїв: «Я», «Х», «Ш1», «В2», «З2», «Д», «Р», «Т», «У», «М», «Ц», «0І», «ЭІ», баня «ПІ», тамбер «П», погреб «Э», гараж «Н», вбиральня «О», навіс «Ц1», веранда «Ч1», вбиральня «Т2», літня кухня «ЮІ», тамбур «Ю», мощення І-ХІІ, огорожа №І-2-9. Сторонами під час судового розгляду не заперечувалось, що права [PERSON] на 12/500 частин домоволодіння під [ADDRESS] , ніким не оспорювались, будинок знаходився в повному володінні та користуванні померлого та членів його сім`ї. [INFO] помер [PERSON] - батько позивачів, про що 10.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 9477. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у тому числі на вищевказані 12/500 частин домоволодіння під [ADDRESS] . До майна померлого [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Титаренко О.С. 11.11.2016 року заведено спадкову справу №44/2016 Як вбачається з зазначеної спадкової справи, [PERSON] складено заповіт, відповідно до якого він заповів зокрема частину домоволодіння [ADDRESS] , в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У встановлений законом термін, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тітаренко Ольги Сергіївни із заявами про прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке успадковується, не складає одиницю. При цьому нотаріусом зазначено, що згідно з листом Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 14.07.2017 року за № 485966.72.17 деякі частини зазначеного домоволодіння були виділені в самостійні об`єкти нерухомого майна з новими поштовими адресами, а деякі частини були зняті з реєстрації у зв`язку з зруйнуванням і відмовою власника від належного права власності. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці мають право звернутися з позовом про визначення частки майна належної померлому. Судом встановлено, що у позивачів відсутні документи, які б підтвердили частку померлого в спільній частковій власності на частину домоволодіння під [ADDRESS] , оскільки за життя [PERSON] не перерахував свою частку у праві власності на вказаний будинок, і тому позивачі не мають можливості надати нотаріусу необхідні документи для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Оскільки позивачі не мають можливості оформити спадщину після смерті батька, так як законодавством не передбачено оформлення правовстановлюючих документів на ім`я померлої особи, позивачі просили суд визначити, частку в спільній частковій власності померлого [PERSON] . 19 листопада 2018 року Приморським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої було доручено експерту Одеського науково-дослідницького центру експертних досліджень ім. Скибінського С.С. - Скибінській Т. М. До суду надійшов висновок експертизи №06/2019 судової будівельно-технічної експертизи від 05.04.2019 року, відповідно до якого ідеальна частка у домоволодінні під [ADDRESS] спадкодавця [PERSON] , на яку він мав право на день смерті ( [INFO] ), склала 12/500 частин, до складу якої ввійшли наступні будівлі та споруди, а саме: частина житлового будинку літ. "К", до складу якої входили наступні приміщення: №12-1 кухня, площею 7,6 м2, №12-2 житлова, площею 9,3 м2; прибудова "К2" - приміщення №12-3 житлова, площею 12.3 м2; тамбур "К1" - приміщення №12-4 коридор, площею 2,6 м2. Загальна площа приміщень обстежуваної частини житлового будинку літ. "К" з тамбуром літ. "К1" та прибудовою літ. "К2", складає - 31,8 м2, т.ч. житлова 21,6 м2, допоміжна - 10,2 м2. Господарські будівлі та споруди: сарай літ. "Ф1", площею забудови - 12,9 м2, сарай літ. "Ф2", площею забудови - 3,3 м2, сарай літ. "В3", площею забудови - 10,3 м2, вбиральня літ. "Щ", площею забудови - 0,9 м2. Порядок виділу та поділу майна, що належить особам на праві спільної часткової власності встановлюється Цивільним Кодексом України. Відповідно до положень частини 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За приписами статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень частини 2 статті 1220, частини 5 статті 1268 ЦК України не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою. Разом із тим, згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є єдиними спадкоємцями, що прийняли спадщину у встановлений законом строк, але не можуть реалізувати своє право на оформлення спадщини за законом в позасудовому порядку, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved