Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

14 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та з урахуванням уточнених позовних вимог просить змінити спосіб стягуваних з нього аліментів та стягнути аліменти в частці від доходів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Локачинського районного суду від 11 грудня 2013 року з нього на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Однак, з березня 2014 року він має постійне місце роботи, в середньому отримує 775 грн. заробітної плати. Крім того, допомагає батькам по господарству, а тому не має можливості додатково підзаробляти. Враховуючи зазначені обставини, він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. на місяць, в результаті чого утворюється заборгованість по аліментах. Просить суд змінити розмір стягуваних з нього в користь позивача аліментів на утримання дочки - [PERSON], [INFO], визначивши їх стягнення в розмірі 1/4 частки всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначила, що відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання їх дочки [PERSON] в розмірі, визначеному рішенням суду від 11 грудня 2013 року. Крім того, пояснила, що на даний час не працює у зв'язку з доглядом їх малолітньої дочки, із доходів отримує лише щомісячно одноразову соціальну допомогу при народженні дитини в розмірі 810 грн., відповідачем протягом 2014 року сплачено лише 1000 грн. аліментів на виконання рішення суду. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 11 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано та відновлено дошлюбне прізвище дружини - [PERSON] (а.с.3). На виконання рішення Локачинського районного суду Волинської області від 11 грудня 2013 року на підставі виконавчого листа від 26 грудня 2013 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 13 листопада 2013 року, до досягнення нею повноліття (а.с.2). За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з врахуванням положень ст. 182 СК України, а також ст.ст. 183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження. Так, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі на розмір аліментів, визначений у частці від заробітку (доходу) та навпаки). Зазначені висновки щодо подібних правовідносин викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Дана постанова Верховного Суду України згідно з вимогами ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є обов'язковою при застосуванні судами норм матеріального права у подібних правовідносинах. Судом встановлено, що з моменту визначення рішенням суду від 11 грудня 2013 року аліментів у твердій грошовій сумі у позивача змінився матеріальний стан, зокрема, [PERSON] на даний час має постійне місце роботи у ТОВ "Торгова група "АРС-Кераміка" та отримує регулярний дохід в середньому розмірі 733 грн. 78 коп. на місяць, що підтверджується довідкою від 13 жовтня 2014 року №13/10-03 (а.с.5). Вказана обставина, на думку суду, є підставою для зміни способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходів позивача. Згідно із ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" прожитковий мінімум дітей віком до 6 років у 2014 році становить 1032 грн., а дітей віком від 6 до 18 років - 1286 грн. Враховуючи викладене, матеріальний стан як позивача, так і відповідача, яка на даний час не працює у зв'язку з доглядом за дитиною, отримує лише соціальну допомогу в розмірі 810 грн. на місяць, що стверджується довідкою (а.с.21), а також те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. Визначаючи саме таку частку від доходів позивача, суд враховує встановлений ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" максимальний розмір відрахувань із заробітної плати боржника у разі стягнення аліментів, а також ті обставини, що позивач є працездатним і доказів, які б підтверджували його непрацездатність та неможливість додаткового працевлаштування для отримання більших доходів, і наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, під час судового розгляду не здобуто. Суд вважає безпідставними доводи позивача про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, так як при такому відрахуванні із нинішнього розміру середньомісячної заробітної плати позивача на ТОВ "Торгова група "АРС-Кераміка" - 733 грн. 78 коп., дитині не буде забезпечено належного утримання з боку позивача. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, змінити спосіб стягнення та розмір аліментів на утриманні неповнолітньої дитини сторін-Рибак В.Н., встановлений рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 11 грудня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з 500 грн. щомісячно на 1/2 частки від доходів позивача [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України у зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно із п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial