Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

13.10.2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», Гуляйпільської філії №4 Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про захист прав споживача, стягнення депозитного внеску та відшкодування моральної шкоди. В позові позивач посилався на те, що він вступив в члени спілки подавши відповідну заяву та сплативши належні внески та відповідно до умов укладеного між кредитною спілкою «Довіра» та ним 24.05.2013 року договору №346 про надання фінансової допомоги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, було залучено його членський внесок в сумі 20000 грн. в якості фінансової допомоги спілці на період з 24.05.2013 року до 24.06.2014 року з виплатою йому 22 % за користування коштами, однак після закінчення строку договору відповідач кошти повернув йому частково, сплатив проценти за його користування, залишок неповернутих коштів складає 16200 грн., вважає, що відповідач повинен йому сплатити 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 25.06.2014 року по 10.10.2014 року в сумі 164,21 грн., невиконанням зобов'язання йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 3000 грн., прохає стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договором №346 про надання фінансової допомоги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 24.05.2013 року в сумі 16200 грн., 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 25.06.2014 року по 10.10.2014 року в сумі 164,21 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що обставини, вказані в позові, підтримує в повному обсязі, прохає стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договором №346 про надання фінансової допомоги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 24.05.2013 року в сумі 16200 грн., 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 25.06.2014 року по 10.10.2014 року в сумі 164,21 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. Представник відповідача: Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» Брацило І.В. позов визнала частково на суму 16200 грн., в задоволенні решти позовних вимог прохала відмовити. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об'єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: Позивач є членом Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», що підтверджується поясненнями позивача та представника відповідача та членською книжкою позивача. 24.05.2013 року між позивачем та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» було укладено договір №346 про надання фінансової допомоги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, що підтверджується його копією (а.с.8-11). Відповідно до п.1.1 укладеного договору позивач вносить внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок відповідача в сумі 20000 грн. (а.с.8). Відповідач відповідно до п.2.2.1 договору зобов'язався виплатити позивачу процентну ставку 22 % (а.с.8). Відповідно до п.1.2 договору договір укладено строком на 13 місяців з 24.05.2013 року по 24.06.2014 року (а.с.8). Відповідно до п.3.2.5 договору спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок та нараховані відсотки у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору (а.с.9). Після закінчення строку договору відповідач повернув позивачу нараховані відсотки у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору, та частину внеску, що підтверджується поясненнями позивача та записами в його членській книжці. Заборгованість відповідача по поверненню внеску позивачу станом на момент розгляду справи судом становить 16200 грн. Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного: Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами договору №346 про надання фінансової допомоги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 24.05.2013 року, укладеного між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є договір №346 про надання фінансової допомоги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 24.05.2013 року, укладений між сторонами. Відповідно до п.1.1 укладеного договору позивач вносить внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок відповідача в сумі 20000 грн. (а.с.8). Відповідач відповідно до п.2.2.1 договору зобов'язався виплатити позивачу процентну ставку 22 % (а.с.8). Відповідно до п.1.2 договору договір укладено строком на 13 місяців з 24.05.2013 року по 24.06.2014 року (а.с.8). Відповідно до п.3.2.5 договору спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок та нараховані відсотки у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору (а.с.9). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач зобов`язаний відповідно до п.3.2.5 договору повернути позивачу як вкладнику внесок та нараховані відсотки у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору, порушив зобов`язання по поверненню внеску, так як повернув внесок не в повному розмірі, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення внеску. Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплачувати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як договір №346 про надання фінансової допомоги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 24.05.2013 року, укладений між сторонами, не містить посилання на інший процент за прострочення грошового зобов`язання ніж встановлений ч.2 ст.625 ЦК України, то відповідач відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити відповідачу три проценти річних від простроченої суми, що становить 164,21 грн. за період з 25.06.2014 року по 10.10.2014 року. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконав свій обов`язок щодо повернення його внеску та трьох відсотків річних за весь період прострочення грошового зобов`язання. Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене договором: повернення його внеску порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов'язку, передбаченого договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді стягнення неповернутої частини вкладу, що передбачено договором, а також трьох відсотків річних за період прострочення грошового зобов`язання, що передбачено законом. Суд, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн., виходить з наступного. Позивач в позові в якості правової підстави для відшкодування моральної шкоди посилається на ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів", відповідно до якої споживач має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення прав споживача. Тоді як відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин" від 30.03.2012 року вказано, що "...у разі пред'явлення позову про захист прав споживачів відповідно Закону України "Про захист прав споживачів" у заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено: коли і в чому це виявилося, способи захисту, яких суд може вжити тощо". Однак позов не містить обґрунтування того яке саме право споживача, передбачене Законом України "Про захист прав споживачів", порушене, коли і в чому це виявилося, а також способи захисту, яких суд може вжити. Крім того, суд, відмовляючи у стягненні неповернутого внеску з відповідачів солідарно, виходить з того, що вимога про стягнення солідарно з відповідачів не грунтується на законі. Крім того, Гуляйпільська філія №4 Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» не може бути відповідачем у справі так як не є юридичною особою, а є відповідно до п.2.1 Положення територіально відокремленим підрозділом спілки, яка діє без права юридичної особи. А тому в цій частині позов не підлягає задоволенню, так як не грунтується на законі, не підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так як позов задоволено частково, то судові витрати відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог і понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача. А тому позов підлягає задоволенню в тій частині, яка грунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими суду доказами.

Outcome: partial