Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області та [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області при третій особі, Головному управлінні Держгеокадастру у Полтавській області\~ про\~ визнання права власності на земельну частку пай. В позові вказувалося, що [PERSON], [INFO], 09 листопада 1994 року була прийнята в члени КСП ім. Кірова Хорольського району Полтавської області. Паювання земель КСП ім. Кірова відбулось і затверджено рішенням загальних зборів членів КСП ім. Кірова Хорольського району Полтавської області та зафіксовано у протоколі № 2 від 28 червня 1996 року. На той момент позивачка була членом КСП ім. Кірова Хорольського району Полтавської області, але знаходилась у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьохрічного віку. Позивачка вказувала, що вона, як член колгоспу відповідно має право на земельну частку (пай), і повинна була бути включена у список осіб, які мають право на земельну частку (пай), та отримати земельний пай в натурі. Але, тодішнє керівництво КСП ім. Кірова на зборах роз"яснило, що громадяни, які працювали в КСП менше 5 років і на момент розпаювання не працюють, хоча і є членами КСП, не мають права на земельну частку (пай), навіть було складено список таких громадян. Позивачка вказувала, що оскільки вона на момент розпаювання знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, вона вважала, що законно не включена список осіб, які мають право на земельну частку (пай) при проведенні розпаювання КСП ім. Кірова. Але в липні 2015 року із засобів масової інформації вона дізналася про те, що має повне право на земельну частку пай як член КСП ім.Кірова. В позовній заяві вказувалося, що КСП ім. Кірова було реформовано в ПОП ім. Кірова, яке в 2012 році Постановою Господарського суду Полтавської області визнано банкрутом, а тому із заявою про виділення їй земельної частки (паю) позивачка звернулася до [PERSON] сільської ради, яка рекомендувала їй звернутися до суду за захистом порушених її прав. Позивачка вказувала, що враховуючи вищенаведене, вона вимушена звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON] не зявилися, направили до суду письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направив, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради, зазначивши, що [PERSON] сільська рада Хорольського району Полтавської області позов визнає повністю. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з"явився, про що [PERSON] районною державною адміністрацією Полтавської області направлено до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника [PERSON] РДА, в заяві вказується, що [PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з"явився, про що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області направлено до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в заяві вказується, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши позицію сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], 09 листопада 1994 року була прийнята в члени КСП ім. Кірова Хорольського району Полтавської області (а.с.9). Паювання земель КСП ім. Кірова відбулось і затверджено рішенням загальних зборів членів КСП ім. Кірова Хорольського району Полтавської області та зафіксовано у протоколі № 2 від 28 червня 1996 року. На момент розпаювання земель КСП ім. Кірова позивачка була членом КСП ім. Кірова Хорольського району Полтавської області, але знаходилась у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьохрічного віку. Судом встановлено, що на момент розпаювання земель КСП ім. Кірова, керівництвом цього господарства було прийнято рішення про не включення в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), працівників, які пропрацювали в КСП менше 5 років і на момент розпаювання не працюють, хоча і є членами КСП, про було складено відповідний список таких громадян (а.с. 13-17). Судом встановлено, що КСП ім. Кірова було реформовано в ПОП ім. Кірова, яке в 2012 році Постановою Господарського суду Полтавської області визнано банкрутом. У ст. 21 Конституції України вказується, що усі люди є рівними у своїх правах та гідності. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. В ч. 1 ст. 1 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року № 899-ІУ, вказується, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку ( пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключения одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення розпорядження про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення розпорядження щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. У земельному законодавстві, а саме: Земельному кодексі України (редакція 1992 року), Земельному кодексі України (чинна редакція), Законі України "Про порядок виділення у натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток-паїв, Указу Президента "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" 1994 року, "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" 1995 року не має жодного положення, яке б говорило про обмеження права на земельну частку (пай) особам, які на час паювання перебували у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку -пай особи, яка є членом КСП не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р."Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу. Згідно з положеннями Указу Президента паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), а отже - невиділення позивачці, як члену колгоспу земельної частки (паю) порушує її право на безоплатну передачу такої частки у приватну власність, що також передбачено нормами ст. 121 Земельного кодексу України. Судом встановлено, що позивачка про те, що вона має право на земельну частку пай як член КСП ім. Кірова, дізналася із засобів масової інформації лише в липні 2015 року, а тому суд вважає, що позивачка не пропустила строк позовної давності звернення до суду із даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved