Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Адвокат Бабій Л.В., яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ №1005409 від 03 вересня 2020 року, звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року бабусі [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , громадянки України, у період з 13 червня 1990 року по день її смерті - [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] , [INFO] , народився у місті Душанбе, Республіки Таджикистан, є громадянином Республіки Таджикистан. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] до реєстрації шлюбу мала дівоче прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження матері - [PERSON] її батьками були [PERSON] . Відтак, [PERSON] , [INFO] , є бабусею заявника [PERSON] 28 квітня 1973 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після реєстрації шлюбу [PERSON] разом зі своїм чоловіком переїхали на постійне місце проживання до України. З 1990 року [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла про, що виконавчим комітетом Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис у Державному реєстрі актів цивільного стану за № 34. Заявник, будучи онуком [PERSON] , яка була громадянкою України, постійно проживала на її території за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 13 червня 1990 року по день смерті [INFO] , звернувся до органів Державної міграційної служби України у Харківській області з приводу оформлення громадянства та отримання паспорта громадянина України, але отримав відмову в усній формі на підставі того, що факт постійного проживання його бабусі [PERSON] на території України до 24 серпня 1991 року необхідно підтвердити рішенням суду. Заявник зазначає, що реалізація його права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України його бабусі - [PERSON] станом на 24 серпня 1991 року, цей факт має юридичне значення та в подальшому дасть змогу отримати заявнику паспорт громадянина України. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати в порядку окремого провадження. 15 жовтня 2020 року до канцелярії суду надійшов відзив від заінтересованої особи, в якому роз`яснюється про спрощений порядок зміни громадянства, зокрема громадянами Республіки Таджикистан, які постійно проживають в Україні. Крім того, зазначається, що орган Державної міграційної служби покладає рішення на розсуд суду. Заявник у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник заявника - адвокат Шпіньова О.М., яка діє на підставі ордеру, у судовому засіданні заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - головний спеціаліст Основ`янського РВ у м.Харкові Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області Морозова І.Ю., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні зазначила, що покладає рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника заявника та зацікавленої особи, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи та досліджених в судовому засіданні доказів, прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з таких підстав. Як вбачається зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 2019 року Сектором ЗАГС р-ну Шохмансур м. Душанбе, [PERSON] народився [INFO] в м. Душанбе Республіки Таджикистан ССР, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до паспорту серії [NUMBER] , виданого ВВС-1 району Сіно м. Душанбе від 01 березня 2012 року, [PERSON] є громадянином Республіки Таджикистан. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Желєзнодорожного р-ну м. Душанбе, 13 квітня 1985 року був зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON] , під час реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бюро ЗАГС Желєзнодорожного р-ну м. Душанбе [INFO] , матір`ю [PERSON] є [PERSON] , яка відповідно є рідною бабусею заявника - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 04 травня 2017 року, виданого Сектором ЗАГС р-ну І. Сомоні м. Душанбе, 28 квітня 1973 році був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , під час реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області 30 січня 2003 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Душанбе, була громадянкою України, мала місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Крім того, зі змісту відповіді №1 від 19 червня 2020 року слідує, що за наявними обліками Лубенського МРВ УДМС України в Полтавській області громадянка [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Душанбе Республіки Таджикістан, 30 січня 2003 року Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області документована паспортом громадянина України, зразка 1994 року [NUMBER] у зв`язку з обміном паспорта громадянина колишнього СРСР, зразка 1974 року [NUMBER] , виданого Желєзнодорожним ВВС райвиконкому м. Душанбе. Відповідно до актового запису про смерть № 34 від 22 листопада 2016 року, складеного виконавчим комітетом Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , місце проживання померлої - [ADDRESS] . Факт проживання [PERSON] на території України до 24 серпня 1991 року за адресою: [ADDRESS] , також підтверджується випискою з будинкової книги села Піски 1983-1996 рр. Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за № 516 від 11 квітня 2017 року, виданої Виконавчим комітетом Засульської сільської ради та довідкою про останнє місце проживання та реєстрації № 504 від 05 квітня 2017 року, виданою Виконавчим комітетом Засульської сільської ради. З інформації за вих. №23/21-10 від 17 червня 2020 року, наданої старостою Войнихівського старостату Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області вбачається, що громадянка [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Душанбе, дійсно була зареєстрована та постійно проживала на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] , у період з 13 червня 1990 по 30 листопада 2016 року; була знята з реєстрації за місцем проживання в зв`язку зі смертю [INFO] . Отже, судом достовірно встановлено, що [PERSON] , 1939 року народження, є бабусею заявника [PERSON] , була громадянкою України та постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року. Згідно з частинами першою та другою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік справ про встановлення фактів, що мають значення, які розглядаються судом закріплений в частині першій статті 315 ЦПК України, даний перелік не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. [PERSON] у своїй заяві вказує на те, що встановлення факту постійного проживання на території України його бабусі - [PERSON] , 1939 року народження, необхідно йому для оформлення громадянства України. Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі-Порядок). Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до статті 1 Закону України «Про громадянство України» громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України, спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. Виконання функцій спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань громадянства Указом Президента України покладено на Державну міграційну службу України та її територіальні органи. Статтею 3 зазначеного вище Закону встановлено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Згідно з вимогами ст.ст.6, 7 вказаного Закону громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України. Особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, є громадянином України. Особа, яка народилася за межами України від осіб без громадянства, які постійно на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства іншої держави, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України, одному з батьків якої надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків або набула за народженням громадянство того з батьків, якому надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від іноземця і особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства того з батьків, який є іноземцем, є громадянином України. Новонароджена дитина, знайдена на території України, обоє з батьків якої невідомі (знайда), є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Пунктом 29 Порядку №215 визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Пунктом 44 Порядку № 215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Статтею 9 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що, іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України. Умовами прийняття до громадянства України є: 1) визнання і дотримання Конституції України та законів України; 2) подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців); 3) безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років; 4) отримання дозволу на імміграцію; 5) володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування. Ця умова не поширюється на осіб, які мають певні фізичні вади (сліпі, глухі, німі); 6) наявність законних джерел існування. Ця умова не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні або притулок в Україні. Суд визнає надані заявником докази належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника на території України. Аналіз досліджених у судовому засіданні письмових доказів в їх сукупності та у системному зв`язку з положеннями діючого законодавства України дає підстави вважати підтвердженим факт постійного проживання громадянки України - [PERSON] , [INFO] , на території України станом до 24 серпня 1991 року, а саме у період з 13 червня 1990 року по день її смерті - [INFO] . Приймаючи до уваги те, що для заявника встановлення факту постійного проживання його бабусі [PERSON] на території України до 24 серпня 1991 року має юридичне значення та необхідне йому для отримання громадянства України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання [PERSON] на території України до 24 серпня 1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved