Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

25.09.2013 року до Слов"янського міськрайонного суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON], НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що 29.12.2012 року о 08 год. 50 хв. [PERSON] керував автомобілем Nissan QASHQAI, д/н [NUMBER], на а/д Слов'янськ - с. Пришиб, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку при ожеледиці, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21150, д/н [NUMBER], якій є власністю позивача на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] від 30.12.2008 року, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, власникам транспортних засобів заподіяна матеріальна шкода, пасажир автомобіля ВАЗ-21150 [PERSON] отримав тілесні пошкодження. Постановою Судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчинені вищевказаного правопорушення та піддано адміністративній відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП 29.12.2012р. була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта» згідно із полісом АВ/4091256 від 28.08.2013 року. Відповідно до висновку експерта, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-21150, д/н [NUMBER], на даний момент складає 31578 грн. 50 коп. За послуги по складанню калькуляції та експертизи позивачем було оплачено 350 грн., що підтверджується висновком № 067 від 21.03.2013 року, квитанцією доходного касового ордеру № 030 від 21.03.2013 року. Сума матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, та пов'язана з відновлювальним ремонтом автомобіля та оплатою товарознавчої експертизи склала 31928 грн. 50 коп. 15.05.2013 року в відповідь на звернення позивача НАСК "Оранта" надіслало копію страхового акту №ОЦВ-13-1032/1, де відмічена дата останнього надходження документа - 22.03.2013 року, сума страхового відшкодування - 24968,44 грн., також вказаний розрахунковий рахунок в ПАТ КБ "Приват Банк". З метою мирного урегулювання позивач погодилася з вказаною сумою в страховому акті, однак протягом більше чотирьох місяців НАСК "Оранта" відмовляється перераховувати їй грошові кошти в рахунок погашення матеріальної шкоди на відкритий ним рахунок в ПАТ КБ "Приват Банк". 24.07.2013 року позивачем заказаним листом з повідомленням була направлена претензія НАСК "Оранта", оскільки гроші за відшкодування їй завданої матеріальної шкоди на вказаний ним розрахунковий рахунок не поступили. Вартість листа склала 57 грн. 98 коп. До теперішнього часу позитивної відповіді позивач не отримала. В добровільному порядку матеріальна шкода, завдана водієм [PERSON], не самим [PERSON] не НАСК "Оранта" не була відшкодована. Сума матеріальної шкоди не відшкодована позивачу винним в ДТП водієм [PERSON] та НАСК "Оранта" складає 31986 грн. 48 коп. Протиправними діями [PERSON] їй була завдана моральна шкода в сумі 20000 грн., в зв'язку з тим, що в результаті ДТП вона перенесла нервове потрясіння, її хвилювання посилилося відмовою відповідача надавати їй матеріальну допомогу в відновлюванні її автомобіля. Вона витрачає свій час на навідування міліції, експерта, суду, що завдає їй додаткові складнощі. З дня вчинення відповідачем ДТП, тобто з 29.12.2012 року пошкоджений автомобіль не експлуатується, що визиває значні складнощі для не та її сім'ї. Відповідно до пункту 22.3 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" страховик відшкодовує суму не більше ніж 5% від 51000 грн., що в грошовому вираженні складає 2550 грн. Просила суд стягнути з відповідачів на її користь в рахунок відшкодування, завданої їй матеріальної шкоди - 31986 грн. 48 коп., в рахунок відшкодування, завданої їй моральної шкоди - 20000 грн., судовий збір в сумі 519 грн. 87 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, за участю її представників [PERSON], [PERSON] Представники позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник відповідача НАСК "Оранта" в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, в якій вказав, що позовні вимоги не визнає, пояснивши, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП 29.12.2012р. дійсно була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта» згідно із полісом АВ/4091256 від 28.08.2013 року. Дата повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яку надав страхувальник - [PERSON] - 15 січня 2013 року. На підставі заяви уповноваженої особи Позивача, водія автомобіля ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] - 15 березня 2013року., який на момент ДТП керував транспортним засобом ВАЗ 21150, що на праві власності належить позивачці [PERSON], в присутності [PERSON], уповноваженою особою Страховика було проведено огляд пошкоджень автомобіля ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] , про що складено протокол огляду пошкоджень від 17.01.2012р. в якому зафіксовані пошкодження транспортного засобу ВАЗ., яких він зазнав внаслідок ДТП, що сталося сталося 29.12.2012р. Згідно із Висновком автотоварознавчого Дослідження № [NUMBER] -25.01./2 від 25.01.2013року встановлено, що вартість відновлюваного ремонту складає суму - 38571,65 грн. (п.1.6 Дослідження) Ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] до дорожньо-транспортної пригоди складає суму - 37678,44грн. (п.1.2 Дослідження ) Матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] становить суму - 37 678,44грн. Згідно з статтею 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" ремонт вважається економічно необґрунтованим якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Що і мало місце з транспортним засобом ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER]. Пунктом 30.2. ст..30 Закону №1961-IV передбачено, що якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З метою оцінки вартості залишків транспортного засобу ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] після ДТП за заявою [PERSON], яка погодилася на відчуження транспортного засобу ВАЗ 21150 переможцю Маркетингового дослідження транспортний засіб ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] було виставлено на Інтернет -аукціон ТОВ УПП «АВТО онлайн Україна». За результатами проведення маркетингового дослідження з визначення вартості майна було затверджено Протокол № 5343 від 29 березня 2013 року, згідно із яким переможцем аукціону було визначено [PERSON], який оцінив пошкоджений автомобіль ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER]. в 12200,0грн. Таким чином, залишкова вартість автомобіля ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] після ДТП - 12200,0 грн. Враховуючи, то ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілої особи, встановлений Полісом в розмірі-50 000,0грн., а франшиза-510,0 грн. Потерпіла внаслідок ДТП особа згідно умов страхування має право на відшкодування шкоди заподіяної майну, як різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної приходи, виходячи з такого розрахунку: 37678,44 грн. (ринкова вартість транспортного засобу до ДТП) - 12200,0 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП) - 510,0 грн. (франшиза) = 24968,44 грн. Саме таку суму розміру заподіяного збитку визначив Страховик ВАТ НАСК «Оранта», право на одержання якої має потерпіла внаслідок ДТП особа - [PERSON] Проведення будь-яких інших товарознавчих Досліджень в тому числі Дослідження № 067 від 21.03.2013р. яке проведено на замовлення зацікавленої особи майже через три місяці після ДТП, це право позивача. Проте, відповідач дане дослідження ВАТ НАСК «Оранта» не визнає, оскільки, воно проведене поза межами судового розгляду справи експерт - [PERSON] не був попереджений відповідно до законодавства про кримінальну відповідальність, за надання завідомо неправдивого висновку. Страховик - ВАТ НАСК «Оранта» відповідно до діючого законодавства, виконав обов'язки передбачені Законом № 1961 -IV, щодо направлення аварійного комісара для огляду пошкодженого майна- ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] та визначив розмір збитків, вважає, що визначення розміру збитків проведене страховиком в Дослідженні №АН6511ЕН-25.01./2 від 25.01.2013року, відповідає всім вимогам діючого законодавства України. Витрати позивача на проведення товарознавчого дослідження № 067 від 21.03.2013р. у сумі- 35Огрн.0коп. не підлягають сплаті Страховиком, оскільки, відповідно до ст.343 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" такі витрати підлягають відшкодуванню потерпілій особі у разі, якщо аварійний комісар страховика або експерт не був направлений Страховиком для визначення розміру збитків пошкодженому майну потерпілій особі. Крім того, витрати по оплаті цього дослідження Позивачкою не понесені, згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру № 30 від 21.03.2013р., яка додана до позову вбачається, що ці витрати понесені [PERSON] Витрати на відправлення телеграми взагалі не передбачені Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" до відшкодування страховиком. Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" не передбачено відшкодування Страховиком моральної шкоди, внаслідок заподіяння шкоди майну потерпілої особи. Крім того з позовної заяви не зрозуміло як позивачка просить суд стягнути моральну шкоду, з кожного з відповідачів по 20000,0грн., чи з обох відповідачів всього -20 000.0грн. Крім того, варто зазначити, що статтею 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" встановлені дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Зокрема, пунктом 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV встановлено що водій транспортного засобу причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Витяг з даної статті Закону напечатаний на кожному бланку Полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , на екземплярі, який видається страхувальнику на руки. Невиконання обов'язків, передбачених ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" зі сторони страхувальника, особи, чия відповідальність застрахована, позбавляє їх прана на відшкодування за неї шкоди потерпілій особі за його винні дії Страховиком. Така правова позиція підтверджується постановою Верховною суду України від 24.12.2010р.. роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.04.2011р. Згідно із ч.5. ст.991 Цивільного кодексу України передбачено право страховика на відмову від виплати страхового відшкодування у разі несвоєчасного повідомлення Страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку. З повідомлення про настання страхового випадку вбачається, що страхувальник ВАТ НАСК «Оранта» [PERSON] звернувся до ВАТ НАСК «Оранта» з повідомлення про настання страхового випадку 15 січня 2013року, тобто, по закінченні трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, тобто, пропустив термін звернення до страховика ВАТ НАСК з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди. В зв'язку з чим, враховуючи вищевикладені норми законодавства, Страховик ВАТ НАСК «Оранта» вважає, що обов'язок щодо виплати суми матеріальної шкоди в розмірі 24 968,44грн. має бути покладений на відповідача [PERSON], який є завдавачем шкоди. На підставі викладеного, просив суд відмовити у задоволенні позову, щодо стягнення з ВАТ НАСК «Оранта». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та пояснив, що відповідно до договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів від 28.08.2012 року його цивільно-правова відповідальність на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта». Як вбачається з матеріалів справи страховиком ВАТ НАСК «Оранта» було відмовлено позивачу в виплаті страхового відшкодування по причині несвоєчасного повідомлення страховиком без поважних на то причин про настання страхового випадку. А саме, дорожньо-транспортна пригода була вчинена 29.12.2012 року, а він звернувся в ВАТ НАСК «Оранта» з повідомленням про настання страхового випадку 15.01.2013 року. Відповідно до роз'яснень викладених в п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при розгляді спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом повищенної небезпеки» з урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» в випадку настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови в виплаті лише в тому випадку, якщо таке порушення положень договору страховиком завдало перешкод страхувальником переконатися, що ця подія є страховим випадком, та повинні оцінюватися судом в кожному конкретному випадку. 15 січня 2013 року, після новорічних свят, він звернувся до представника страховика з повідомленням про страховий випадок. Уповноваженою особою страховика був оглянутий автомобіль, якій належить позивачу ВАЗ-21150, та складений протокол огляду пошкоджень автомобіля від 17.01.2013 року, в якому зафіксовані пошкодження транспортного засобу, які з'явилися в результаті ДТП 29.12.2012 року та була проведена автотоварознавче дослідження транспортного засобу, який належить позивачу. Таким чином пропуск ним трьохденного строку, який передбачений договором страхування, не позбавило страховика можливості узнати, чи є ДТП з участю автомобілів Nissan QASHQAI, д/н [NUMBER], під його керуванням та ВАЗ-21150, д/н [NUMBER], який належить позивачу страховим випадком більше того, страховиком належним чином було зафіксовано ДТП, як страховий випадок, про що свідче відзив на позовну заяву представника страховика ВАТ НАСК «Оранта» з доданими до нього документами. На підставі вищевикладеного вважає, що матеріальна шкода, завдана позивачу, повинна бути відшкодована страховиком ВАТ НАСК «Оранта». Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Суд, вислухавши пояснення представників позивача [PERSON] та [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши додані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що позивач - [PERSON] є його доброю знайомою, яка у 2009році надала йому довіреність на право керування транспортним засобом, яке належить їй на праві власності - ВАЗ-21150, д/н [NUMBER]. Після закінчення строку дії довіреності він продовжував керувати автомобілем, оскільки вже вона не потрібна. [PERSON] не має прав на керування автомобілем. 29.12.2012 року, коли була вчинена дорожньо-транспортна пригода, саме він керував автомобілем ВАЗ-21150, який належить позивачці, після ДТП він займався ремонтом автомобіля, тому на всіх квитанціях, щодо оплати за ремонт автомобіля є його прізвище як платника, однак гроші на ремонт автомобіля давала позивачка. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 3/243/212/2013 відносно [PERSON] за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. ст. 124 КУпАП, за наступних обставин: 29.12.2012 року о 08 год. 50 хв. [PERSON] керував автомобілем Nissan QASHQAI, д/н [NUMBER], на а/д Слов'янськ - с. Пришиб, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку при ожеледиці, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21150, д/н [NUMBER], якій є власністю позивача на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] від 30.12.2008 року, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, власникам транспортних засобів заподіяна матеріальна шкода, пасажир автомобіля ВАЗ-21150 [PERSON] отримав тілесні пошкодження. Постановою судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчинені вищевказаного правопорушення та піддано адміністративній відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.(а.с.9).Дана постанова [PERSON] не оскаржувалась, набула чинності. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди 29.12.2012р. була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта» згідно із полісом АВ/4091256 від 28.08.2013року. Дата повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яку надав страхувальник [PERSON] - 15 січня 2013 року, тобто, по закінченню трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, що передбачено умовами страхування за вказаним вище страховим полісом. Вирішуючи питання стосовно позовної вимоги щодо відшкодування, завданої позивачу матеріальної шкоди, суд виходить з наступного. На підставі заяви уповноваженої особи позивача, водія автомобіля ВАЗ 21150, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] - 15 січня 2013року., який на момент ДТП керував транспортним засобом ВАЗ 21150, що на праві власності належить позивачці [PERSON], в присутності [PERSON], уповноваженою особою Страховика було проведено огляд пошкоджень автомобіля ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] , про що складено протокол огляду пошкоджень від 17.01.2013р. в якому зафіксовані пошкодження транспортного засобу ВАЗ 21150, яких він зазнав внаслідок ДТП, що сталося 29.12.2012р. (а.с. 36,37) Згідно із Висновком автотоварознавчого Дослідження № [NUMBER] -25.01./2 від 25.01.2013року встановлено, що вартість відновлюваного ремонту складає суму - 38571,65 грн. (п.1.6 Дослідження) Ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] до дорожньо-транспортної пригоди складає суму - 37678,44грн. (п.1.2 Дослідження ) Матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] становить суму - 37 678,44грн. (а.с. 34-36) Відповідно до ст. 22 ч. 1 Закону України №1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із пунктом 33.2 ст. 33 Закону України №1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" встановлено обов'язок учасників дорожньо-транспортної пригоди зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, доки їх не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт. Відповідно до ст. 34 Закону України №1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" Страховик зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України №1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" передбачено відшкодування шкоди, пов'язаної із фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з статтею 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" ремонт вважається економічно необґрунтованим якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Що і мало місце з транспортним засобом ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER]. Пунктом 30.2. ст..30 Закону №1961-IV передбачено, що якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З метою оцінки залишкової вартості транспортного засобу ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] після ДТП за заявою [PERSON], яка погодилася на відчуження транспортного засобу ВАЗ 21150 переможцю Маркетингового дослідження транспортний засіб ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] було виставлено на Інтернет-аукціон ТОВ УПП «АВТО онлайн Україна». За результатами проведення маркетингового дослідження з визначення вартості майна було затверджено Протокол №5343 від 29 березня 2013року, згідно із яким переможцем аукціону було визначено [PERSON], який оцінив пошкоджений автомобіль ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] в 12200 грн. Таким чином, залишкова вартість автомобіля ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] після ДТП - 12200 грн. Враховуючи, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілої особи, встановлений Полісом в розмірі - 50000 грн., а франшиза - 510 грн. Потерпіла внаслідок ДТП особа згідно умов страхування має право на відшкодування шкоди заподіяної майну, як різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної приходи, виходячи з такого розрахунку: 37678,44 грн. (ринкова вартість транспортного засобу до ДТП) - 12200,0 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП) - 510,0 грн. (франшиза) = 24968,44 грн. є сумою заподіяного збитку, яка визначена страховиком ВАТ НАСК «Оранта», право на одержання якої має потерпіла внаслідок ДТП - [PERSON] Відповідно до ст. 36 Закону України №1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів " (п.36.6) передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Крім того, варто зазначити, що статтею 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" встановлені дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Зокрема, пунктом 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV встановлено що водій транспортного засобу причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Витяг з даної статті Закону надрукований на кожному бланку Полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на екземплярі, який видається страхувальнику на руки. Невиконання обов'язків, передбачених ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" зі сторони страхувальника, особи, чия відповідальність застрахована, позбавляє їх права на відшкодування за неї шкоди потерпілій особі за його винні дії Страховиком. Така правова позиція підтверджується постановою Верховного суду України від 24.12.2010р., роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.04.2011р. Враховуючи пункт 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з Розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди , завданої джерелом підвищеної небезпеки», яким передбачено питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконанню нею передбаченого ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" обов'язку з'ясовується судом першої інстанції. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у передбачених випадках -МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Згідно із ч.5. ст.991 Цивільного кодексу України передбачено право страховика на відмову від виплати страхового відшкодування у разі несвоєчасного повідомлення Страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку. З повідомлення про настання страхового випадку вбачається, що страхувальник ВАТ НАСК «Оранта» [PERSON] звернувся до ВАТ НАСК «Оранта» з повідомлення про настання страхового випадку 15 січня 2013року, тобто, по закінченні трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, тобто, пропустив термін звернення до страховика ВАТ НАСК з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди. В зв'язку з чим, враховуючи вищевикладені норми законодавства, суд вважає, що обов'язок щодо виплати суми матеріальної шкоди в розмірі 24968,44грн. має бути покладений на відповідача [PERSON], який є завдавачем шкоди. Вирішуючи питання стосовно позовної вимоги щодо відшкодування, завданої позивачу моральної шкоди, суд виходить з наступного. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що її спричинила за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5), у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них. Завдану моральну шкоду позивач мотивує тим, що в результаті ДТП вона перенесла нервове потрясіння, її хвилювання посилилося відмовою відповідача надавати їй матеріальну допомогу в відновлюванні її автомобіля, вона витрачає свій час на навідування міліції, експерта, суду, що завдає їй додаткові складнощі, з дня вчинення відповідачем ДТП, тобто з 29.12.2012 року пошкоджений автомобіль не експлуатується, що визиває значні складнощі для неї та її сім'ї. Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону України №1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" встановлено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільною кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" не передбачено відшкодування Страховиком моральної шкоди, внаслідок заподіяння шкоди майну потерпілої особи. Однак, суд вважає, що сума в розмірі 20000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди, не повинна стягуватися й з [PERSON], так як позивач та її представники ані до позовної заяви, ані в судових засіданнях не надали суду доказів, підтверджуючих викладене в позовній заяві, щодо завданої моральної шкоди. Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на правову допомогу; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням експертиз. Судом не прийнятий до уваги висновок товарознавчого дослідження № 067 від 21.03.2013р., проведений експертом [PERSON], оскільки даний суб»єкт не попереджався про кримінальну відповідальність передбачену діючим законодавством. Витрати позивача на проведення товарознавчого дослідження № 067 від 21.03.2013р. у сумі 350 грн., не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, оскільки, відповідно до ст.343 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" такі витрати підлягають відшкодуванню потерпілій особі у разі, якщо аварійний комісар страховика або експерт не був направлений Страховиком для визначення розміру збитків пошкодженому майну потерпілій особі. Однак Страховик - ВАТ НАСК «Оранта» відповідно до діючого законодавства, виконав обов'язки передбачені Законом № 1961 -IV, щодо направлення аварійного комісара для огляду пошкодженого майна- ВАЗ 21150 державний номерний знак [NUMBER] та визначив розмір збитків, тому суд вважає, що визначення розміру збитків проведене страховиком в Дослідженні № [NUMBER] -25.01./2 від 25.01.2013року, відповідає всім вимогам діючого законодавства України. Крім того, витрати по оплаті цього дослідження Позивачкою не понесені, згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру № 30 від 21.03.2013р., яка додана до позову вбачається, що ці витрати понесені [PERSON] Витрати на відправлення рекомендованого листа з повідомленням в сумі 57 грн. 98 коп., які позивачка просить стягнути з відповідачів, взагалі не передбачені Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" до відшкодування страховиком, та дана сума не підлягає стягненню й з відповідача [PERSON], так як надана позивачем квитанція, щодо підтвердження даних витрат, є не читаємою ксерокопією квитанції, замість оригінала квитанції. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача з [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 249,68 грн. - 1% від суми 24968,44грн., яка стягується з [PERSON] на користь позивача, що відповідає діючому законодавству. На підставі викладеного та

Outcome: partial