Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, підставність якого з урахуванням неодноразового уточнення позовних вимог обґрунтувала тим, що нею, [PERSON], було прийнято спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 16 червня 2013 року. До складу спадкової маси увійшов житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Стара Прилука, вул.. Горького, 40, Липовецького району, Вінницької області. 23 липня 2015 року її брат [PERSON] повідомив, що біля житлового будинку було повністю зрізано крону та частину стовбура дерева породи липа, що росло на території подвіря багато років, яке ще за життя посадили їх батьки, заливши тільки стовбур дерева висотою 3 м. При спілкуванні із сусідами він встановив, що дане дерево було зрізано 23 липня 2015 року працівником Липовецьких електричних мереж [PERSON], який повідомив, що він діяв по проханню громадянина [PERSON], якого попросила [PERSON], нібито від її, [PERSON], імені та на її прохання. Дозвіл на зрізання дерева, а ні вона, а ні її брат [PERSON], не давали, з сусідами та іншими особами вона не погоджувала питання зрізки дерева, крім цього не давала погодження на доступ сторонніх осіб до подвіря їх домогосподарства. Звернувшись із заявою щодо даних протиправних дій до Державної екологічної інспекції Вінницькій області та Липовецького РВ УМВС у Вінницькій області, її було повідомлено, що дерево гр. [PERSON], самовільно зрізала. Ураховуючи те, що видалення зелених насаджень на ділянці, яка перебуває у приватній власності, та на присадибній ділянці здійснюється за рішенням власника (користувача) земельної ділянки, отож в діях працівників Липовецьких електричних мереж вбачається проникнення на територію її домоволодіння та самовільне знищення дерева, що вказує на незаконність їх дій. Позивач вважає, що своїми незаконними діями вище зазначенні особи протиправно знищили дерево, яке для її родини було памяткою після смерті батьків, чим заподіяли їй збитків як матеріальних так і здоровю, між винними діями відповідачів та шкодою є причинний звязок, отож, позивач вважає, що факт порушення її законних прав є очевидним та підлягає захисту судом у спосіб шляхом зобовязання солідарно відповідачів: [PERSON] та Липовецькі електричні мережі ВАТ «Акціонерна компанія «Вінницяобленерго» прибрати залишки зрізаного за її протиправною вказівкою дерева породи липа, що до цього часу знаходяться на території її домогосподарства за адресою с. Стара Прилука, вул. Горького, 40, Липовецького району, Вінницької області, та зобовязати їх посадити на відстані 1 м біля залишків стовбура зрізаного дерева, нове дерево тієї ж породи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав просив суд їх задовольнити, зіславшись на обставини, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] електричних мереж ВАТ "Акціонерна компанія "Вінницяобленерго" [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволені позову відмовити. Відповідно до письмового заперечення свою позицію представник аргументував тим, що роботи по обрізці крони дерева (породи липа ) в с. Ст. Прилука по вул. Горького, 40, проводились на підставі усної домовленості гр-на [PERSON] та працівника СО «Липовецькі ЕМ» [PERSON]А та не повязані з виробничою діяльністю СО «Липовецькі ЕМ». Зазначені роботи проводились [PERSON] самовільно, без відома керівництва СО, без оплати вартості робіт та без оформлення відповідних нарядів на виконання роботи. Згідно додаткових пояснень [PERSON] роботи по обрізці крони дерева проводились ним в неробочий час, тому СО «Липовецькі ЕМ» ПАТ «Вінницяобленерго» є неналежним відповідачем за даним позовом. Крім цього, твердження позивача щодо знищення дерева породи липа не відповідають дійсності, оскільки як видно з фотознімків дерево, про яке йдеться в позовній заяві повністю відновило свій ріст із стовбура, сформувало нову крону. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи, на що вказує рекомендоване поштове відправлення, що наявне в матеріалах справи. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду справи у її відсутності до суду не направила. За таких обставин, суд вважає неявку відповідача [PERSON] неповажною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні. Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке. Згідно Свідоцтва про право власності за №565 від 09.11.2005 року (а.с.11), власником житлового будинку за №40 по вул. Горького в с. Стара Прилука Липовецького району, зазначено [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-АМ №266350 (а.с.6), судом встановлено, що [PERSON] помер. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна належного [PERSON], яка спадщину прийняла, підтвердженням чому є довідка видана приватним нотаріусом [PERSON] Липовецького районного нотаріального округу від 25.10.2014 року за №323/01-16 (а.с.10). Наведене свідчить, що в силу ч.5 ст.1268 ЦК України, позивачу належить спадкове майно з моменту відкриття спадщини, отож вона є належним позивачем. Згідно рапорту оперативного чергового Липовецького РВ УМВС України від 23.07.2015 року (а.с.15), судом встановлено, що 23.07.2015 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що 23.07.2015 року працівниками Липовецьких ЕМ самовільно, без його дозволу зрізали дерево породи липа на подвірї домогосподарства, що розташоване в с. Стара Прилука Липовецького району по вул. Горького, 40. Вказане повідомлення було зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальну правопорушення та інші події за №1826 від 23.07.2014 року (а.с.14). За наслідками проведеної перевірки було встановлено, що дерева самовільно зрізала гр. [PERSON], жителька смт. Турбів Липовецького району, вул. Миру 94/55. Із показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитані судом у порядку ст.180 ЦПК України судом встановлено, що по проханню [PERSON], працівник Липовецьких ЕМ [PERSON], який проводив роботи про розчищенню дерев біля школи інтернату, зрізав дерево на подвірї позивача. Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності. Згідно з ч. 3 ст. 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" в цій же редакції видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року N 1045. На підставі п. 10 зазначеного Порядку видалення зелених насаджень на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності, та на присадибній ділянці здійснюється за рішенням власника (користувача) земельної ділянки. Аналізуючи зібрані у справі докази судом із фотознімків, які було додано до матеріалів справи було встановлено, що дерево породи липа, що знаходилось на території домогосподарства за адресою : с. Стара Прилука, Липовецького району Вінницької області по вул. Горького, 40, було зрізане без припинення його росту, має стовбур біля 3 м, станом на 25.09.2016 року відновило ріст та сформувало крону, отож обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права шляхом зобовязання відповідачів посадити на відстані 1 м біля залишків стовбура зрізаного дерева, нове дерево тієї ж породи не відповідає суті порушеного права та не відновлює його. Що стосується позовних вимог про зобовязання солідарно відповідачів: [PERSON] та Липовецькі електричні мережі ВАТ «Акціонерна компанія «Вінницяобленерго» прибрати залишки зрізаного за її протиправною вказівкою дерева породи липа, що до цього часу знаходяться на території її домогосподарства за адресою: с. Стара Прилука, вул. Горького, 40, Липовецького району, Вінницької області, то варто зазначити, що за загальними нормами чинного законодавства плоди та доходи належать власникові речі, отож залишки зрізаного дерева, що знаходяться на подвірї домогосподарства, що належить позивачеві є його власністю, тому його долю має вирішувати саме вона. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами ст.88 ЦПК України, а тому в разі відмови в задоволенні позову, відносить понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed