Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

19.04.2016 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою ,у якій вказала, що відповідач є юридичною особою , яка має місцезнаходження в межах територіальної юрисдикції Артемівського міськрайонного суду Донецької області , що підтверджується відомостями про юридичну особу в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. 09 жовтня 2014 року позивачка отримала на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради від 08 жовтня 2014 року за № 216 ордер на жилу площу в гуртожитку за № 000107 на сімю у складі двох осіб себе і малолітнього сина [PERSON] [INFO] і була зареєстрована за адресою місця постійного проживання у кімнаті №29 по вулиці Оборони 19 м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області. 21 січня 2016 року в займаній позивачкою житловій кімнаті гуртожитку на підставі ухвали слідчого судді Сєвєродонецького міського суду в Луганській області від 15.01.2016 року слідчим СБУ в Луганській області був проведений обшук. Зі складеного протоколу обшуку та ухвали слідчого судді їй стало відомо, що за адресою її проживання зареєстроване місцезнаходження відповідача- юридичної особи. Звернувшись до реєстраційної служби Артемівського МРУЮ в Донецькій області та отримавши інформацію загального користування ,що розміщена на офіційному сайті міністерства юстиції України позивачка отримала підтвердження того, що дійсно відповідач зареєстрував своє місцезнаходження за адресою в житловому приміщенні ,де вона зареєстрована і мешкає з своїм малолітнім сином .Позивачка вказує, що вона ніякого відношення до відповідача юридичної особи не має , не входить і не входила до керівних органів відповідача, не знаходиться і не знаходилась в трудових стосунках з ним. На теперішній час вона знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною до трирічного віку. Ніяких дозволів та згоди як сама позивачка, так як їй відомо і власник житлового приміщення Артемівська міська рада відповідачеві для реєстрації його місцезнаходження не надавали. Позивачка посилається на ст..6 ЖК Української РСР ,яка визначає, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного чи тимчасового проживання громадян , а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень та гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Позивачка вказує, що місцезнаходження відповідача юридичної особи за адресою її реєстрації за постійним місцем проживання вона вважає незаконним та воно порушує її права, свободи та охоронювані законом інтереси. Вона просить суд визнати незаконним місцезнаходження Виробничого кооперативу «Магистраль» по виробництву робіт, повязаних з водопостачанням міста(ідентифікаційний код юридичної особи: 06951498) за адресою: Україна, [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав за вказаними у позовній заяві мотивами. Він суду пояснив, що рішення суду допоможе позивачці внести зміни до реєстраційних документів відповідача. Позивачка до суду не зявилася , подала до суду заяву, у якій вказала, що просить суд розглянути справу у її відсутності за участі її представника . Відповідач неодноразово викликався до суду як судовими повістками за місцем реєстрації юридичної особи ,так і засновника кооперативу [PERSON] на веб-сайті суду за місцем його реєстрації , оскільки він зареєстрований на непідконтрольній Україні території, але він до суду не зявився і не надав суду будь-яких пояснень чи заяву про слухання справи у його відсутності. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача. Представник третьої особи Артемівського МРУЮ в Донецькій області надав суду заяву ,у якій вказав що просить слухати справу у його відсутності ,заперечень та клопотань не має. Представник третьої особи Бахмутської(Артемівської) міської ради суду пояснила суду , що вона є начальником відділу реєстрації Бахмутської(Артемівської) міської ради , де знаходиться реєстраційна справа юридичної особи відповідача. Відповідно відомостей ,що знаходяться в реєстраційній справі відповідача нею встановлено, що дана реєстраційна справа була передана реєстраційною службою Краматорського міського управління юстиції до реєстраційної служби Артемівського МРУЮ від 26.10.2015 року у звязку із зміною місцезнаходження юридичної особи з м. Краматорськ на [ADDRESS]. Державним реєстратором Краматорського міського управління юстиції від 26.10.2015 року №12701070004005301 була здійснена державна реєстрація щодо даних змін відповідно до закону. Станом на 12.08.2016 року здійснення будь-яких інших реєстраційних дій не проводилось. Заслухавши пояснення представника позивачки та третьої особи,вивчивши матеріали цивільної справи ,всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не підлягає до задоволення . У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси позивача. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Позивачкою суду надано ордер від 09.10.2014 року на жилу площу в гуртожитку №000107 серія 2014 виданий [PERSON] на право зайняття з сімєю 2 чоловік жилої площі у гуртожитку по вул. Оборони буд.19 кімната №29 2-х кімнат жилою площею 30.70 кв. м загальною площею 37,70 кв.м на підставі рішення виконкому Артемівської міськради від 08.10.2014 року .(а.с.6). Довідка №105 від 22.03.2016р. підтверджує факт реєстрації позивачки разом з дитиною на підставі вищевказаного ордеру за вказаною адресою у гуртожитку 14.10.2014 року. (а.с.7). Як видно із ухвали слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.01.2016 року у досудовому розслідуванні за ознаками складу злочину ,передбаченого ч.1 ст.258-5 КК України надано дозвіл на обшук за місцем реєстрації Виробничого кооперативу «Магистраль» по виробництву робіт, повязаних з водопостачанням міста (ідентифікаційний код юридичної особи: 06951498) за адресою: Україна, [ADDRESS] (а.с.8). Протокол обшуку підтверджує, що на підставі цієї ухвали 21.01.2016 року було проведено обшук у присутності представника власника гуртожитку КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» ,в ході якого нічого не виявлено. (а.с.9-10). Згідно наданої суду позивачкою детальної інформації про юридичну особу Виробничий кооператив «Магистраль» по виробництву робіт, повязаних з водопостачанням міста (ідентифікаційний код юридичної особи: 06951498) зареєстрований за адресою: 84500 , Україна, [ADDRESS]. Засновник кооперативу [PERSON] ,адреса засновника знаходиться на непідконтрольній Україні території: 86600 ,[ADDRESS] . Дата державної реєстрації 20.09.1989 р. дата запису 19.08.2011 року Номер запису : 1\~264\~120 0000 000629. (а.с.11-13). Відповідно до оглянутого у судовому засіданні паспорту позивачки та довідки про ІПН до отримання ордеру на проживання у гуртожитку позивачка була зареєстрована у [INFO] (запис у паспорті та а.с.4 зворот) ,у м. Торезі зареєстрований також засновник відповідача [PERSON] (а.с.11-13).. Звертаючись до суду з даним позовом позивачка вказує, що вона не є власницею житлової площі на яку їй було видано ордер, вона отримала ордер та зареєстрована у гуртожитку . Вона також вказує, що вона зверталась до реєстраційної служби Артемівського МРУЮ Донецької області і їй відомо, що реєстрація була здійснена держаним реєстратором,як це і передбачено законом. Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо державної реєстрації юридичної особи, внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі які підлягають державній реєстрації, регулюються правовими нормами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". З 01.01.2016 року Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" викладено в новій редакції відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 26 листопада 2015 року N 835-VIII. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 року №755-IV (далі - Закон № 755), в редакції до 01 січня 2016 року, дія цього Закону поширювалася на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців. Із позову вбачається ,що позивачка незгодна з тим, що за місцем її реєстрації зареєстроване місцезнаходження юридичної особи, тобто оспорює реєстраційну дію щодо внесення державним реєстратором змін до Єдиного державного реєстру щодо місцезнаходження відповідача.. Вказаним законом у ст.ст.25,34 передбачено,що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду та передбачене оскарження в адміністративному порядку. До того ж сама позивачка зазначає, що мешкає у гуртожитку , власником якого є Артемівська міська рада Донецької області . Аналіз наведених норм закону вказує на те, що у спорі з Виробничим кооперативом «Магистраль» по виробництву робіт, повязаних з водопостачанням міста державний реєстратор є належним відповідачем, оскільки відповідно до вимог Закону України від 15.05.2003 року № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»державним реєстратором є посадова особа, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Суд також приймає до уваги, що викладені у позовній заяві доводи позивачки та її представником у суді є суперечливими та необґрунтованими. З одного боку позивачка стверджує ,що місцезнаходження відповідача зареєстроване державним реєстратором у встановленому законом порядку, а з іншого боку просить визнати це місцезнаходження незаконним, стверджуючи що Виробничий кооператив «Магистраль» по виробництву робіт, повязаних з водопостачанням міста за вказаним місцезнаходженням не знаходиться. Доказів того, що державним реєстратором зареєстроване незаконне місцезнаходження відповідача позивачем не надано. Більше того, у письмових поясненнях суду державний реєстратор Бахмутської (Артемівської) міської ради вказала, що нібито Державним реєстратором Краматорського міського управління юстиції від 26.10.2015 року №12701070004005301 була здійснена державна реєстрація щодо даних змін відповідно до закону,але такі відомості у наданій позивачкою та наявній у справі та у Державному Реєстрі інформації такі зміни на день постановлення рішення суду відсутні , там є посилання на: Дата державної реєстрації: 20.09.1989 р Дата запису: 19.08.2011р. Номер запису: 1 264 120 0000 000629(а.с.11-13).Доказів внесення змін у 2015 році , крім пояснень вищеназваного державного реєстратора суду не надано. Позивачка також вказує у позові, що, як їй нібито відомо, що Артемівська міська рада ,як власник гуртожитку не давала згоди на реєстрацію відповідачем -Виробничим кооперативом «Магистраль» по виробництву робіт, повязаних з водопостачанням міста його місцезнаходження за її адресою , але жодних доказів цього суду не надає , а суд не може обґрунтовувати своє рішення на припущеннях. Представник позивача вважав надані ним докази достатніми для вирішення спору. За таких обставин суд приходить до висновку до заявлений позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed