Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулась з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.04.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008р. змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов п. п. 1.1 - 1.3. Кредитного договору Банк надав позичальнику кредит у розмірі 140 000,00 дол. "США на строк до 25.04.2029 р. під 12,5 % річних. Позичальник, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит та сплатити нараховані проценти в строки, порядку та на умовах, які визначені пп. 1.2.2. п. 1.2., п. 1.3 та 1.6 Кредитного договору. Проте, Позичальник ухиляється від належного виконання боргових зобов'язань визначених умовами Кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 01.04.2015 р. за Кредитним договором нараховується заборгованість у розмірі 201 830,80 (двісті одна тисяча вісімсот тридцять) доларів США 80 центів, що за курсом НБУ станом на 01.04.2015 становить 4 733 210,46 (чотири мільйони сімсот тридцять три тисячі двісті десять) гривень 46 копійок, в тому числі: 133 345,03 дол. США (еквівалент в грн. по курсу НБУ станом на 01.04.2015р. - З 127 125,37) - заборгованість по кредиту; 54 006,96 дол. США (еквівалент в грн. по курсу НБУ станом на 01.04.2015р. - 1 266 537,90 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 948,27 дол. США (еквівалент в грн. по курсу НБУ станом на 01.04.2015р. - 45 689,63 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 12 530,54 дол. США (еквівалент в грн. по курсу НБУ станом на 01.04.2015р. - 293 857,56 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. Водночас, 25.04.2008 р. в забезпечення боргових зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку Банку квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (п. 1.1. Іпотечного договору). Відповідно до умов п. 4.1 Іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у випадках зазначених в пп. пп. 2.1.1 та 2.1.2 п. 2.1 цього іпотечного договору. Умовами пп. 2.1.1. п. 2.1 Іпотечного договору встановлено, що Іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими боржниками. Умовами п. 4.2 Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення щодо предмета іпотеки здійснюється: · на підставі рішення суду; · на підставі виконавчого надпису нотаріуса; · позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку»; Іпотечний договір, який укладено між AT «УкрСиббанк» та [PERSON] містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до змісту п. 5.2. Іпотечного договору Іпотекодержатель вправі застосувати для задоволення своїх вимог способи задоволення вимог Іпотекодержателя, які передбачені ч. З ст. 36 Закону України «Про іпотеку» N 898-IV. Водночас, п. 5.2.2 Іпотечного договору від 24.04.2008 р. встановлено, що під застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, Сторони розуміють ініціювання застосування Іпотекодержателем права від свого імені продати предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону N 898-ІУ іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Відповідно до визначення термінів, що містяться у ст. 1 Закону N 898-ІУ, основне зобов'язання - це зобов'язання боржника за договорами кредиту, позики, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Згідно зі ст. 33 цього Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 3 ст. 36 Закону N 898-ІУ визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, установленому ст. 38 Закону N 898-ІУ. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до чинних положень ч. 1 ст. 35 Закону N 898-IV, зі змінами, внесеними згідно із Законом від 22 вересня 2011 р. N 3 795-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг" (далі - Закон N 3795-VI), у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель має право прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому, AT «УкрСиббанк» звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону N 898-IV після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічне положення містить змінена згідно із Законом N 3795-VI ч. З ст. 109 Житлового кодексу Української PCP. Зі змісту зазначених норм убачається, що вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду. На підставі викладеного, позивав просив: В рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» за Договором про надання споживчого кредиту № 11340548000 у розмірі, станом на 01.04.2015 р. - 201 830,80 (двісті одна тисяча вісімсот тридцять) доларів США 80 центів, в тому числі: 133 345,03 дол. США - заборгованість по кредиту; 54 006,96 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 948,27 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 12 530,54 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, укладеним між AT «УкрСиббанк» та [PERSON] 25.04.2008 р., за реєстровим № 2083, а саме на квартиру, загальною площею 104,6 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом її продажу ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРСИББАНК» (проспект Московський, 60, м. Харків, 61050) від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, установленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» N 898-IV за початковою ціною у розмірі 1 850 000,00 грн., з можливістю здійснення AT «УкрСиббанк» всіх передбачених нормативно - правовими актами України дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, зокрема: одержання AT «УкрСиббанк» дублікатів правовстановлюючих документів, отримання витягу з реєстру прав власності, доступу до спірної квартири, отримання довідки про склад сім'ї, яка зареєстрована в указаній квартирі, здійснення оцінки нерухомого майна, замовляти виготовлення та одержувати витяг із реєстру прав власності, замовляти здійснення інвентаризації цієї квартири, одержувати копії технічного паспорта та інших правовстановлюючих документів на цю квартиру, за потреби виготовити та одержати новий технічний паспорт та інші правовстановлюючі документи на квартиру, здійснювати будь-які платежі, що стосуються предмета іпотеки. · Виселити [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, Імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. · Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 3 654,00 грн.. В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду повідомила. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідачки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 25.04.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008р. змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов п. п. 1.1 - 1.3. Кредитного договору Банк надав позичальнику кредит у розмірі 140 000,00 дол. "США на строк до 25.04.2029 р. під 12,5 % річних. Позичальник, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит та сплатити нараховані проценти в строки, порядку та на умовах, які визначені пп. 1.2.2. п. 1.2., п. 1.3 та 1.6 Кредитного договору. Проте, Позичальник ухиляється від належного виконання боргових зобов'язань визначених умовами Кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 01.04.2015 р. за Кредитним договором нараховується заборгованість у розмірі 201 830,80 (двісті одна тисяча вісімсот тридцять) доларів США 80 центів, що за курсом НБУ станом на 01.04.2015 становить 4 733 210,46 (чотири мільйони сімсот тридцять три тисячі двісті десять) гривень 46 копійок, в тому числі: 133 345,03 дол. США (еквівалент в грн. по курсу НБУ станом на 01.04.2015р. - З 127 125,37) - заборгованість по кредиту; 54 006,96 дол. США (еквівалент в грн. по курсу НБУ станом на 01.04.2015р. - 1 266 537,90 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 948,27 дол. США (еквівалент в грн. по курсу НБУ станом на 01.04.2015р. - 45 689,63 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 12 530,54 дол. США (еквівалент в грн. по курсу НБУ станом на 01.04.2015р. - 293 857,56 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. Водночас, 25.04.2008 р. в забезпечення боргових зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку Банку квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (п. 1.1. Іпотечного договору). Відповідно до умов п. 4.1 Іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у випадках зазначених в пп. пп. 2.1.1 та 2.1.2 п. 2.1 цього іпотечного договору. Умовами пп. 2.1.1. п. 2.1 Іпотечного договору встановлено, що Іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими боржниками. Умовами п. 4.2 Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення щодо предмета іпотеки здійснюється: · на підставі рішення суду; · на підставі виконавчого надпису нотаріуса; · позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку»; Іпотечний договір, який укладено між AT «УкрСиббанк» та [PERSON] містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до змісту п. 5.2. Іпотечного договору Іпотекодержатель вправі застосувати для задоволення своїх вимог способи задоволення вимог Іпотекодержателя, які передбачені ч. З ст. 36 Закону України «Про іпотеку» N 898-IV. Водночас, п. 5.2.2 Іпотечного договору від 24.04.2008 р. встановлено, що під застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, Сторони розуміють ініціювання застосування Іпотекодержателем права від свого імені продати предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону N 898-ІУ іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Відповідно до визначення термінів, що містяться у ст. 1 Закону N 898-ІУ, основне зобов'язання - це зобов'язання боржника за договорами кредиту, позики, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Частиною 3 ст. 36 Закону N 898-ІУ визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, установленому ст. 38 Закону N 898-ІУ. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Згідно зі ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» передбачається право іпотекодержателя в незалежності від повідомлення іпотекодавця звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедуру продаж) , встановленої статтею 38 цього Закону.. Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст. 40 Закону України „Про іпотеку" звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно ч. 2 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного,

Outcome: partial