Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] направив поштою на адресу суду позов до Державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Чернецького Михайла Андрійовича, Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа: [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Браво", про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову - задоволена частково, заборонено акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» (код 14282829 ЄДРПОУ) та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження в будь-який спосіб квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1648343112124). Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року позовна заява була залишена без руху, надано строк для усунення недоліків. 04 квітня 2019 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до Державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Чернецького Михайла Андрійовича, Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа: [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Браво", в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43098548 від 20 вересня 2018 року о 10 год. 47 хв. 16 сек. стосовно об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1648343112124) квартири, загальною площею 86,9 кв. м, житловою площею 54,8 кв.м, розташована за адресою [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена актуальна інформація про право власності за номером запису № 28004258 дата, час державної реєстрації 13.09.2018 о 13 год. 29 хв. 45 сек., підстава внесення записі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексній номер: 43098548 від 20.09.2018 року о 10 год. 47 хв. 16 сек. на нерухоме майн, а саме: об`єкт нерухомого майна квартира, об`єкт житлової нерухомості, розташована за адресою: [ADDRESS] . Нерухоме майно належало на праві власності - [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу від 31.07.2008 р. ВКР № 462569, рн 1-4375. Разом з цим 31.07.2008 року, дане майно було передано Позивачем в іпотеку Банку а Іпотечним договором № 184ДЖ/30/08И. Право власності на Нерухоме майно за-Банком виникло на підставі наведеного іпотечного договору, дії Державного реєстратора, щодо реєстрації права власності зі Банком на Нерухоме майно є протиправними, такими, що вчинені з порушенням і Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та ї обтяжень", а прийняте Державним реєстратором рішення про таку реєстрацію підлягає скасуванню. Для державної реєстрації права власності Банком не було надано державному реєстратору перелік документів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127. Не визначена ринкова вартість об`єкта нерухомого майна для оформлення права власності на нерухоме майно. Позивач не отримував повідомлення, яке передбачено ст.ст.37-38 Законом України «Про іпотеку». Положеннями Закону України "Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" встановлена загальна заборона примусового стягнення такого майна без згоди власника (незалежно від суб`єкта, який здійснює таке стягнення), що фактично і було зроблено за результатами прийняття оскаржуваного у даній справі рішення. Спірна квартира підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". 05 квітня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року витребувано від відділу реєстрації майнових прав управління у сфері Державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпровської філії Комунальне підприємство "Агенція Адміністративних послуг" реєстраційну справу та копії документів, завірені належним чином, які були надані та стали підставою для оформлення права власності. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року витребувано від Комунального підприємства "Агенція Адміністративних послуг" реєстраційну справу та копії документів, завірені належним чином, які були надані та стали підставою для оформлення права власності. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року витребувано від Державного реєстратора нерухомого майна [PERSON] Виконавчого комітету Павлоградської міської ради реєстраційну справу та копії документів, завірені належним чином, які були надані та стали підставою для оформлення права власності. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву від 10.06.2019 року та пояснення до позову від 14.02.2020 року, згідно яких просив позов [PERSON] залишити без задоволення. Вказав, що 12.09.2018 року між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та ТОВ "Фінансова компанія Браво" укладено договір про відступлення права вимоги №1825/44, згідно якого АТ "Перший Український Міжнародний Банк" відступив ТОВ "Фінансова компанія Браво" право вимоги за кредитним договором, який було укладено з боржником - [PERSON] , сума права вимоги за кредитним договором, яка була відступлена становить 561448,89 грн. Відбулось часткове відступлення прав вимоги на суму 17265,86 євро, а решта боргу в розмірі 20558,02 євро за кредитним договором залишилась у ПАТ «ПУМБ». ПАТ «ПУМБ» було визначено ринкову вартість предмета іпотеки в розмірі 358654 грн, за яким останній прийнятий у власність, на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності «УкрЕксПроБуд». ПАТ «ПУМБ» надав всі передбачені законодавством документи для державної реєстрації, а саме договір іпотеки, вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та поштове відправлення про вручення вимоги позивачу. Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 09 грудня 2019 року у справі №464/8589/15-ц, положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюється на випадки звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі). Оскільки в іпотечному договорі передбачена можливість переходу права власності на предмет іпотеки до іпотеко держателя, тому відчуження майна не можна вважати примусовим. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали, просили задовольнити на підставі доводів позовної заяви. Додатково представник позивача вказав, що державна реєстрації переходу права власності до Банку є незаконною, оскільки в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання дитини, Банк жодного разу не надав розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на даний час, тобто сума заборгованості Банком не доведена. В судовому засіданні представник Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" підтримав доводи відзиву та додаткових пояснень, просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що позивач обрав неналежний спосіб захисту прав, оскільки вірним способом захисту порушених прав у такій категорії справ є вимоги про скасування запису про державну реєстрацію, що відповідає позиції Верховного Суду. Відповідач, Державний реєстратор Дніпровської філії комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Чернецький Михайло Андрійович, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток. Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Браво", в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток. Третя особа - [PERSON] , в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі. З`ясувавши обставини справи, заслухавши представників сторін та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження обставин справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 липня 2008 року за кредитним договором № 184ДЖ/30/08И та додатковими договорами до нього [PERSON] отримав кредит на загальну суму 31000 євро, з виплатою процентної ставки за строковою заборгованістю у розмірі 12,5 % річних, за строковою реструктуризованою заборгованістю у розмірі 14 % річних, за простроченою заборгованістю у розмірі 17,5 % річних, за строковою реструктуризованою заборгованістю у розмірі 14 % річних, строком до 29 липня 2023 року. Відповідно до пункту 1.1 договору, кредитні кошти призначені для купування квартири. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 31 липня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», укладений іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно: чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] . 31 липня 2008 року нотаріусом накладено заборону на відчуження зазначеного нерухомого майна, про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис № 28004356. 12 вересня 2018 року між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та ТОВ "Фінансова компанія Браво" укладено договір про відступлення права вимоги №1825/44, згідно якого АТ "Перший Український Міжнародний Банк" відступив ТОВ "Фінансова компанія Браво" право вимоги за кредитним договором, який було укладено з боржником - [PERSON] , сума права вимоги за кредитним договором, яка була відступлена становить 561448,89 грн. Відбулось часткове відступлення прав вимоги на суму 17265,86 євро, а решта боргу в розмірі 20558,02 євро за кредитним договором залишилась у АТ «ПУМБ». 13 вересня 2018 року ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" , як іпотекодержатель, звернулося до Державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" зі заявою про проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. 20 вересня 2018 року державним реєстратором Дніпровської філії комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Чернецьким Михайлом Андрійовичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43098548 від о 10 год. 47 хв. 16 сек. стосовно об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1648343112124) квартири, загальною площею 86,9 кв. м, житловою площею 54,8 кв.м, розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором 20 вересня 2018 року здійснено державну реєстрацію права власності на зазначене іпотечне майно за ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" (запис про право власності № 28004258). Підставами виникнення права власності зазначено договір іпотеки № 185ДЖ/30/08И від 31 липня 2008 року, а підставою внесення запису - рішення Державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Чернецького Михайла Андрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 вересня 2018 року № 43098548. Можливість і порядок звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені, утому числі, і статтями 35-37 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-IV. Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку»,у редакції на дату виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Частиною третьою статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Чинним законодавством передбачено порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Звертаюсь до суду з позовом, позивач заявив вимоги до відповідачів - Державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Чернецького Михайла Андрійовича, Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк". Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. У даній цивільній справі, спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору та укладеного на його забезпечення договору іпотеки, стосуються оскарження правомірності набуття права власності АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на квартиру [ADDRESS] , та впливають на майнові права позивача як іпотекодавця, який ставить під сумнів правомірність набуття права власності на іпотечне майно іпотекодержателем. Оскільки спірні правовідносини пов`язані із захистом права власності позивача та належним виконання умов договірних зобов`язань (кредитного договору та договору іпотеки), належним відповідачем у такій справі має бути особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої прийнято оскаржуване рішення про реєстрацію права власності. Саме такого висновку щодо суб`єктного складу учасників справи дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 29 серпня 2018 року у справі № 686/17779/16-ц (провадження № 14-233цс18) та від 13 березня 2019 року у справі № 202/30/17 (провадження № 14-643цс18). Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у пункті 36 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Таким чином, спірні правовідносини виникли саме між позивачем та АТ "Перший Український Міжнародний Банк" у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань і реалізацією прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки, що належав на праві власності позивачеві. Згідно з п.4.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». Пунктом 4.6 іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення здійснюється: за рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частиною третьою статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. За змістом статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі - Порядок № 1127), у редакції на дату виникнення спірних правовідносин, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. У наведених вище правових нормах визначено перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Таким чином, на державного реєстратора під час вчинення відповідної реєстраційної дії законом покладено обов`язок не тільки формально перевірити наявність поданих документів за переліком, передбаченим пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, необхідних для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а й, передусім, встановити їх відповідність вимогам законодавства. В судовому засіданні позивач, представник позивача вказали, що позивач не отримував письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві. Матеріали реєстраційної справи також не містять доказів надсилання вимоги про усунення порушень, надісланої АТ "Перший Український Міжнародний Банк" Ільченко Анатолію Івановичу. Встановивши відсутність доказів на підтвердження виконання іпотекодержателем обов`язку, передбаченого частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», та Порядком № 1127, щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення державним реєстратором завершення тридцятиденного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі і шляхом набуття права власності, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги, суд дійшов висновку про те, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за АТ "Перший Український Міжнародний Банк" проведена з порушенням зазначених положень законодавства. Також, квартира [ADDRESS] , не може бути відчужена на користь іпотекодержателя на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі) без згоди іпотекодавця (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким введено тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без його згоди на таке відчуження. У постанові від 09 грудня 2019 року Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 464/8589/15-ц (провадження № 61-10874сво18) виклала правовий висновок про те, що положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюється на випадки звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі). Аналіз статей 403 ЦПК України, статей 13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дає підстави зробити висновок, що законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, відповідно до якої за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції необхідно виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду мають перевагу над висновками об`єднаної палати касаційного суду. Велика Палата Верхового Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19), оприлюдненій у Єдиному державному реєстрі судових рішень 19 грудня 2019 року, виклала правовий висновок про те, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку», отже зазначений договір є одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки не залежно від наявності згоди іпотекодавця. Звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі) є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог, а тому такий спосіб стягнення підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Таким чином, на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути здійснено стягнення шляхом реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем без його згоди іпотекодавця на його відчуження. Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 15 січня 2020 року у справі № 607/2754/16-ц (провадження № 61-29694св18). Щодо посилань представника позивача, що реєстрація права власності на іпотечне майно за АТ "Перший Український Міжнародний Банк" призвела до порушення положень статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», відбулася за відсутності дозволу органу опіки та піклування є помилковим, оскільки неповнолітній [PERSON] , [INFO] , не є співвласником спірного житлового приміщення і набув права користування ним, як член сім`ї власника після укладення іпотечного договору від 31 липня 2008 року, зважаючи на дату народження дитини. Таким чином, при реєстрації права власності на іпотечне майно - квартиру [ADDRESS] , були порушені вимоги передбачені, як Законом України «Про іпотеку», так і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що є законними та обґрунтованими підставами для задоволення позову про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно об`єкту нерухомого майна, що має наслідком до відновлення порушених прав позивача. Оскільки, спір виник саме між позивачем і АТ «Перший Український Міжнародний Банк» з приводу права на квартиру внаслідок дій АТ «Перший Український Міжнародний Банк» щодо реєстрації за собою такого права, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача до неналежного відповідача - Державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Чернецького Михайла Андрійовича.

Outcome: partial