Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 11 лютого 2015 року у них народився син [PERSON] [PERSON]. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2017 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1000 грн., щомісячно, з дня подачі заяви до суду, тобто з 16.10.2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач не сплачує аліменти на утримання їх сина. Наразі [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, в зв'язку з цим вона ніде не працює. Також позивач зазначає, що її рідні не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь, на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення їх сином [PERSON] [PERSON], [INFO], трьох років. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-АМ № 310177, виданого 20.02.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 3). З довідки комітету мікрорайону «Слов'янка» № 270 від 15.03.2017 року судом встановлено, що син зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 63, м. Вінниця (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Правобережне) та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в розмірі 992,93 грн. (а.с. 6), а також отримує тимчасову допомогу на одну дитину, яка залежить від розміру аліментів в сумі 406,50 грн. (а.с. 7). Також судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року по справі № 127/24170/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стянуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1\~000 грн. щомісячно, з дня подачі заяви до суду , тобто з 16.10.2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду набрало законної сили 25.12.2015 року (а.с. 30-31). Зі змісту даного рішення вбачається, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі та [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] Частиною третьою ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З аналізу вищевказаної норми закону вбачається, що основною умовою для утримання чоловіком дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевказані докази, суд приходить до висновку, що відповідач має можливості утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, оскільки він є особою працездатного віку та інших утриманців немає. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дружини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання обгрунтована. Разом з цим суд вважає, що аліменти слід стягнути в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з 16.03.2017 року до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640,00 грн. судового збору в дохід держави. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved