Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 5552,35 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячої води, які надають КП «ХТМ». Протягом тривалого часу відповідачі не в повному обсязі здійснюють оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого в них утворилася заборгованість, яка за період з 01.12.2008 року по 31.10.2013 року складає 5552,35 грн. 24.01.2014 року відповідачі звернулись до суду з зустрічним позовом до КП «ХТМ», в якому просили зобов'язати КП «ХТМ» прийняти рішення про відмову в нарахуванні оплат за гарячу воду за нормами та нараховувати оплату за гарячу воду з моменту виникнення спірних правовідносин за наявними квитанціями; зобов'язати КП «ХТМ» направити проект договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води; визнати повідомлення КП «ХТМ» про нарахування оплати за гарячу воду таким, що не відповідає вимогам закону; зобов'язати КП «ХТМ» провести періодичну повірку лічильника гарячої води за адресою: [ADDRESS] за свій рахунок в строк, встановлений постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Також просить стягнути моральну шкоду в розмірі 24360,00 грн. та зобов»язати КП «ХТМ» спростувати порочащу честь та гідність позивача інформацію про борг, шляхом вивішування відповідної інформації на дошці об'яв в будинку [ADDRESS] В обгрунтування позову зазначили, що своєчасно та регулярно сплачують за послуги КП «ХТМ», боргу за опалення не мають. Договору КП «ХТМ» з ними не укладало. За нормами споживання КП «ХТМ» почало нараховувати оплату з 01.12.2007 року, після відмови позивача перевірити прибор обліку за його рахунок. Згідно з вимогами діючого законодавства усі прилади виміру незалежно від права власності на них належать повірці за рахунок виконавця послуг, а саме КП «ХТМ». Таким чином з 01.01.2013 року всі організаційні та матеріальні витрати по повірці лічильників води несе виконавець послуг, тобто КП «ХТМ». Також посилається на те, що КП «ХТМ» розповсюджує зневажливі відомості шляхом сповіщення за допомогою розсилки та вручення повідомлень про борг через сторонніх осіб та вивішування сповіщень про борг на дошці об»яв в під'їзді. Порушення законодавства КП «ХТМ» з 2007 року спричиняють позивачу моральні страждання, в нього загострились хронічні захворювання. Ухвалою суду від 04.02.2014 року зустрічний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до КП «ХТМ» про відміну стягнення боргу, стягнення моральної шкоди, захист честі та гідності та зобов»язання вчинити певні дії об»єднано в одне провадження з первісним позовом КП «ХТМ» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували в повному обсязі, зустрічний позов підтримали, з причин, вказаних у зустрічній позовній заяві. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справ за їх відсутності, в яких вони просили відмовити в задоволенні позову КП «ХТМ», зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно з довідкою дільниці №25 Комінтернівської філії КП „Жилкомсервіс", відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.2). Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячої води, які надають КП «ХТМ». Згідно з наданим розрахунком за період з 01.12.2008 року по 31.10.2013 року утворилась заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води в сумі 5552,35 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.17,18,20,30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Матеріалами справи підтверджено, що КП «ХТМ» надавало відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували і не відмовились від них у встановленому законом порядку. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало їм КП «ХТМ», то в них виник обов'язок сплатити ці послуги. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивачем за основним позовом КП "ХТМ" не надані докази пропуску строку позовної давності, в розумінні ст.60 ЦПК України, через поважні причини і суд не бачить підстав для поновлення строку позовної давності. Таким чином, вимоги позивача КП «ХТМ» підлягають частковому задоволенню, строк стягнення заборгованості сплинув. Підлягає стягненню заборгованість з 01.12.2010 р. по 31.10.2013 року на загальну суму 3469,00 грн. Стосовно зустрічного позову суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачі за зустрічним позовом є користувачами послуг теплопостачання, які надає Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі». 02.11.2000 року в квартирі [ADDRESS] були встановлені лічильники холодної і гарячої води, про що КП «ХТМ» було складено акт первинного прийняття вузлу обліку видатку теплової енергії, яка використовується на гаряче водопостачання. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позивачі за зустрічним позовом належним чином користуються послугами теплопостачання, які надаються за вищевказаною адресою КП «ХТМ». Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона у справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні позивачі не надали жодних доказів про звернення до КП «ХТМ» щодо укладання договору про надання послуг теплопостачання, також не надали доказів, які б підтверджували чи спростовували факт відмови їм КП "ХТМ" в укладенні договору. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині укладення договору задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача провести демонтаж, перевірку та монтаж приладу обліку, то суд дійшов висновку про відмову в позові і в цій частині. Так, положеннями ч.3 ст. 28 Закону України від 11 лютого 1998 року "Про метрологію та метрологічну діяльність", що регулюють питання повірки засобів вимірювальної техніки, зазначено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань, якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998р. № 1407 (зі змінами від 05.2005р. № 563), КП ВТП "Вода" визначена виконавцем послуг по централізованому холодному водозабезпеченню, а згідно рішень виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 та від 04.10.2006 року № 806 - виконавцем послуг в частині виконання послуг по технічному обслуговуванню внутрішньобудинкових мереж водозабезпечення. В судовому засіданні представник КП «ХТМ» підтвердив, що КП «ХТМ» не є виконавцем наданих послуг, до компетенції КП «ХТМ» входить тільки підігрів води. Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені вимог щодо зобов'язання відповідача КП «Харківські теплові мережі» провести демонтаж, повірку та монтаж приладу обліку, встановленого в квартирі. Стосовно відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167, ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (стаття 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 23 постанови Пленуму Повного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо шкодування моральної (немайнової) шкоди. Проте задоволення такої вимоги за умови її пред'явлення можливе з урахуванням положень п. 5 ч. 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», який передбачає право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією (товар, робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для суспільних потреб), у випадках, передбачених законом. Позивачами за зустрічним позовом відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, не надано доказів надання відповідачем небезпечних для життя і здоров'я послуг з теплопостачання та заподіяння шкоди їх здоров'ю. Постанова Пленуму Верховного Суду від 28 вересня 1990 року №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» вказує, що при розгляді цивільних справ про захист честі і гідності суди повинні з'ясувати, чи поширені відомості, про спростування яких пред'явлений позов, чи порочать вони честь, гідність і ділову репутацію позивача та чи відповідають дійсності. В той же час, аналізуючи існуючі між сторонами правовідносини, суд вважає, що повідомлення про існуючу заборгованість за позивачем [PERSON] за своїм змістом та характером викладу не мають на меті приниження честі та гідності позивача. Позивачем [PERSON] ані в позовній заяві, ані в наданих суду матеріалах не надано доказів на підтвердження своїх доводів щодо принизливих висловлювань в його адресу з боку відповідача в присутності сусідів, в суді та інших місцях. Таким чином, суд вважає, що позивачем [PERSON] не виконані вимоги ст. 10, 60 ЦПК України щодо доведення обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у частині захисту честі та гідності. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial