Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 1991 року по 30.01.2013 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем по справі ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», де працював машиністом гірничих вимоєчних машин 5 розряду з повним робочим днем в шахті, електрослюсарем підземним 4 розряду, машиністом підземних установок 5 розряду. 30.01.2013 року він був звільнений на підставі наказу № 312 ок від 04.02.2013 року за станом здоров»я відповідно до ст. 40 КЗпП України. 04.07.2014 року був складений акт розслідування професійного захворювання 6 хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, друга стадія. Помірний перебіг. Легенева недостатність першого-другого ступеня. Захворювання професійне, встановлене вперше. Професійне захворювання виникло у зв»Юзку із тривалим періодом праці у шкідливих умовах, обумовлених впливом виробничого фактору пил. Причина професійного захворювання : запиленість повітря робочої зони переважно фіброгенної дії складає 91,3 мг/м3. 02.10.2014 року йому висновком МСЕК було встановлено 40% втрати професійної працездатності та надана третя група інвалідності строком до грудня 02.10.2016 року. Позивач вважає, що внаслідок професійного захворювання йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 50000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, 50000 грн. та понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. В судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] Акціонерного Товариства « Шахтоуправління « Покровське» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у зв»язку з тим, що по-перше, факт спричинення моральної шкоди, за його думкою, позивачем не доведений, по-друге, розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, є завищений .Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, з"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач у трудових відносинах з відповідачем по справі ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», де працював машиністом гірничих вимоєчних машин 5 розряду з повним робочим днем в шахті, електрослюсарем підземним 4 розряду, машиністом підземних установок 5 розряду. 30.01.2013 року позивач звільнений на підставі наказу № 312 ок від 04.02.2013 року за станом здоров»я відповідно до ст. 40 КЗпП України ( а. с. 7-11). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 04.07.2014 року у позивача встановлено професійне захворювання : хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, друга стадія. Помірний перебіг. Легенева недостатність першого-другого ступеня - Захворювання професійне, встановлене вперше, яке виникло з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах праці обумовленими впливом промислового фактора пил. Причина професійного захворювання: запиленість повітря робочої зони переважно фіброгенної дії складала 91,3 мг/м3.( а. с. 15-17). Висновком МСЕК № 243818 від 02.10.2014 року позивачу встановлено третю групу інвалідності, визначено втрата працездатності - 40 % за професійним захворюванням первинно, дата переогляду 01.11.2016 р.,протипоказана тяжка фізична праця, праця в підземних умовах ( а. с. 11). Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України " Про охорону праці", а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров"я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов"язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст.. 14 Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( далі - Закону) до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов"язаних з роботою. Втрата потерпілим професійної працездатності завжди пов"язана з неможливістю виконувати роботу за своєю професією ( фахом), про що зазначається у висновку медичного органу, який видається потерпілому відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 Закону. Судом встановлено, що у зв"язку з встановленням у позивача професійного захворювання хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, друга стадія. Помірний перебіг. Легенева недостатність першого-другого ступеня та втрати у зв»язку з цим 40 % професійної працездатності, йому було заподіяно моральну шкоду , яка полягає в тому, що внаслідок вищезазначеного професійного захворювання- , у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров"я. Оскільки вказане професійне захворювання у позивача виникло внаслідок тривалого періоду праці у шкідливих умовах обумовленими впливом промислового фактора на підприємстві - пил , тобто у зв"язку з шкідливими умовами праці на підприємстві, суд приходить до висновку, що моральна шкода, яку зазнав позивач, є наслідком дій умов виробництва, пов"язаних з порушенням Закону України " Про охорону праці". Відповідно до п. 98 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30.11.2012 року від підтверджені випадки професійних захворювань працівників, які змінили місце роботи, або непрацюючих пенсіонерів підлягають реєстрації та обліку на останньому підприємстві, де були умови для виникнення професійного захворювання (незалежно від стажу роботи на ньому), в робочому органі виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням такого підприємства та закладі державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює державний санітарно епідеміологічний нагляд за підприємством. Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз"яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року " Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" пов"язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв"язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237-1 КЗпП України, роз"ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на його відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що професійна працездатність у зв"язку з професійним захворюванням хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, друга стадія. Помірний перебіг. Легенева недостатність першого-другого ступеня втрачена на 40%. Виходячи із викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 2000 грн,то суд виходить з наступного. На підтвердження вказаних витрат позивачем надана квитанція про сплату 2000 грн. юридичній фірмі «[PERSON] і право», договір доручення ( а. с. 32,33). Проте документів на підтвердження статусу юридичної фірми «[PERSON] і право» і його видів діяльності позивачем не надано, в судовому засіданні [PERSON] представляв інтереси позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреності ( а. с. 33,34). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат за надану правову допомогу. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави підлягають стягненню судові витрати : по сплаті судового збору - 551,20 в розмірі грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial