Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Громадська організація "Садово-городницьке товариство "Пролісок" 14.11.2016р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в обгрунтування якого зазначила, що у травні 2016 року членами садово-городнього товариства "Пролісок" був виявлений факт незаконного продажу (передачі) у квітні-травні 2016 року головою правління СГТ "Пролісок" [PERSON] стовпів електричних опор (5 шт.) електромережі садівництва, внаслідок чого на загальних зборах було прийнято рішення про те, щоб голові правління СГТ "Пролісок" [PERSON] повернути в касу садівництва кошти у розмірі ринкової вартості стовпів електроопор (потрібних для відновлення елктромережі), загалом 12729 грн. відповідно до кошторису, отриманого від ПАТ "Миколаївобленерго". Під тиском компроментуючих обставин, а також бажаючи уникнути відповідальності, [PERSON] у червні 2016р. написала заяву про звільнення з посади , яку правління задовольнило і звільнило [PERSON] від обов`язків голови правління СГТ "Пролісок". 21.07.2016р. сплинув строк повернення [PERSON] коштів за передані ТОВ "Антан-П" стовпи електроопор, встановлений рішенням загальних зборів, проте від [PERSON] кошти в рахунок відшкодування збитків не надходили, не надійшло і письмового підтвердження від ТОВ "Антан-П" про придбання (отримання) стовпів елктроопор. Правлінням СГТ "Пролісок" було прийнято рішення про звернення до правоохоронних органів. 20.08.2016р. Баштанським ВП ГУНП в Миколаївській області були внесені відомості до ЄРДР за №12016150140000569. Позивач просив визнати [PERSON] , діяння якої на посаді голови правління СГТ "Пролісок" призвело до нанесення цьому садівництву збитків в сумі 12792 грн., цивільним відповідачем у кримінальному провадженні; стягнути з [PERSON] на користь СГТ "Пролісок" для відшкодування заподіяної шкоди кошти у розмірі 12729 грн. згідно з кошторисом ПАТ "Миколаївобленерго" на проведення робіт по встановленню п`яти електроопор електромережі садівництва; приймаючи рішення по відшкодуванню [PERSON] заподіяної шкоди, здійснити стягнення коштів з урахуванням реальної вартості робіт по відновленню електромережі садівництва на момент винесення судом рішення по справі. 16.11.2016р. ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху внаслідок несплати судового збору за подання позову. Ухвалою суду від 23.11.2016р. було відкрито провадження у справі за вказаним позовом і призначено справу до розгляду. 20.02.2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь СГТ "Пролісок" в рахунок відшкодування заподіяної шкоди 17868 грн. згідно з кошторисом ПАТ "Миколаївобленерго" на проведення робіт по встановленню п`яти елктроопор електромережі садівництва. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2017р. позов СГТ "Пролісок" до [PERSON] про відшкодування шкоди задоволено частково. Було стягнуто з [PERSON] на користь СГТ "Пролісок" в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17868 грн., та судові витрати у розмірі 552 грн. 13.12.2017р. від [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.02.2018р. заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2017р. у справі за позовом СГТ "Пролісок" до [PERSON] про відшкодування шкоди було скасовано та призначено підготовче судове засідання у справі. Розпорядженням №194 від 31.01.19р. керівника апарату Заводського районного суду м. Миколаєва було призначено повторний автоматичний розподіл справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 31.01.2019р. було замінено суддю Нікітіна Д. Г. на суддю Карташеву Т.А. Згідно з ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2019р. у справі було призначено підготовче судове засідання в загальному порядку. Ухвалою від 17.04.2019р. підготовче провадження у справі було закрито та призначено її судовий розгляд. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, які викладені в заяві про збільшення позовних вимог від 22.02.2017р., просив стягнути з [PERSON] на користь СГТ "Пролісок" в рахунок відшкодування заподіяної шкоди 17868 грн. згідно з кошторисом ПАТ "Миколаївобленерго" на проведення робіт по встановленню п`яти елоктроопор електромережі садівництва. В обгрунтування позову в судовому засіданні посилався на те, що у травні 2016р. загальними зборами членів ГО "СГТ"Пролісок" було встановлено факт надання дозволу головою правління ГО "СГТ "Пролісок" [PERSON] про передачу третім особам п`яти стовпів електроопор електромережі товариства всупереч п.п. 3.1, 3.42 Статуту товариства від 25.09.2015р. Вказаний факт відповідач визнала на загальних зборах товариства 21.05.2016р., що відображено в протоколі, а також підтверджується актом №2/16 ревізійної комісії від 23.06.2016р, актом прийому-передачі справ від 05.08.2016р. Наявність електромережі товариства (системи електрозабезпечення у складі трансформатора КТП 10/04-400кВа, повітряної лінії електропередач ВЛ-0,4 кВ) зі стовпами елктроопор, підтверджена актами і статутом товариства, які містяться в матеріалах справи, а проектно-кошторисна документація була втрачена. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність доказів, що підтверджують знаходження стовпів електроопор в кількості 5 штук на балансі СГТ "Пролісок", та їх передачу [PERSON] третім особам, зокрема ТОВ "Антан-П". Згідно з актом приймання-передачі від 02.07.2016р. [PERSON] передала [PERSON] , який входив до складу інвентаризаційної комісії, був відповідальний за електрообладнання СГТ "Пролісок", систему електропостачання в складі трансформатора КТП 10.0,4.400, лінії електропередач ВЛ-0,4 кВ з ліхтарями освітлення без проектної та виконавчої документації, яка не була отримана в листопаді 2011 року від [PERSON] . Також посилалася на те, що статутом СГТ не встановлена повна матеріальна відповідальність голови правління. Заслухавши сторони, свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК). Згідно зі ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК). Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Утворення, реєстрація, діяльність та припинення громадських об`єднань в Україні регулюється Законом України «Про громадські об`єднання». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку. Згідно зі ст. 24 вищевказаного Закону громадське об`єднання зі статусом юридичної особи для виконання своєї статутної мети (цілей) має право володіти, користуватися і розпоряджатися коштами та іншим майном, яке відповідно до закону передане такому громадському об`єднанню його членами (учасниками) або державою, набуте як членські внески, пожертвуване громадянами, підприємствами, установами та організаціями, набуте в результаті підприємницької діяльності такого об`єднання, підприємницької діяльності створених ним юридичних осіб (товариств, підприємств), а також майном, придбаним за рахунок власних коштів, тимчасово наданим у користування (крім розпорядження) чи на інших підставах, не заборонених законом. Право власності громадського об`єднання зі статусом юридичної особи реалізовує його вищий орган управління в порядку, передбаченому законом та статутом громадського об`єднання. Окремі функції щодо управління майном за рішенням вищого органу управління громадського об`єднання можуть бути покладені на створені ним відповідно до статуту керівні органи, юридичні особи (товариства, підприємства), відокремлені підрозділи таких об`єднань або передані громадським спілкам, утвореним цими громадськими об`єднаннями. Майном визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності громадської організації та відображаються в її балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку її майна. Визначення речі закріплює ст.179 ЦК, яка під останньою розуміє предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права і обов`язки. З урахуванням положень ст.190 ЦК майном вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права і обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.139 ГК для визначення вказаних об`єктів речами вони повинні мати вартісне визначення; вироблятись чи використовуватись у діяльності громадської організації; відображатись в балансі громадської організації або враховуватися в інших встановлених законом формах обліку їх майна. Нематеріальним активом є немонетарний актив, який не має матеріальної форми та може бути ідентифікований. Майнові цінності залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, можуть належати до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів. Відповідно до ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Виходячі зі змісту наведених норм, саме за власником майна закріплюється право на відшкодування шкоди, завданої його майну. Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Судом встановлено, що відповідно до Статуту СГТ «Пролісок», затвердженого протоколом №2 від 18.07.2015р. загальних зборів СГТ «Пролісок», в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин, садівницьке товариство є об`єднанням громадян, яке не має права займатися комерційною або іншою фінансово-господарською діяльністю з метою отримання прибутку. Засновником товариства є [PERSON] . Відповідно до п. 1.4 Статуту садівницьке товариство у своїй діяльності керується своїм статутом, Земельним кодексом та законами України. Статут товариства є основним документом, що регулює його діяльність (п. 1.4.1). Товариство набуває прав юридичної особи з моменту його реєстрації, діє на основі самостійності, самоврядування та самофінансування, має самостійний баланс (п. 1.5). Власність товариства складає майно, будови, електромережі, водопроводи, споруджені або куплені за кошти товариства (п. 3.1). Садівницьке товариство має право: передавати на договірних умовах матеріально-коштовні ресурси іншим підприємствам, установам і громадянам, виробляючим продукцію або виконуючим для товариства роботи та послуги (п. 3.4.1); майно або кошти товариства можуть бути передані іншим підприємствам, установам або громадянам тільки за рішенням загальних зборів членів товариства (п.3.4.2). Згідно з п. 4.1 Статуту керівництво товариством здійснюється загальними зборами, а в період між зборами - правлінням товариства. Правління товариства веде облік майна і коштів товариства, розпоряджається ними в межах прибутково-видаткового кошторису (п. 4.8.3 Статуту). В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] в період з 10.09.2011р. по 02.07.2016р. була головою правління СГТ «Пролісок». Відповідно до Акту №2/16 від 23.06.2016р. ревізійної комісії з перевірки фінансово-господарської діяльності правління СГТ «Пролісок» за період 1 квартал 2014р. - травень 2016р. була перевірена фінансово-господарська діяльність правління товариства з 01.05.2016р. по 22.06.2016р. Згідно з п.1.7 Акту голова правління [PERSON] самовільно (таємно від правління і членів товариства) прийняла рішення про передачу частини власності СГТ «Пролісок» (стовпів електроопор освітлення) ТОВ «Антан-П». Ревізійною комісією було зобов`язано [PERSON] повернути до каси товариства гроші за передані ТОВ «Антан-П» стовпи електроопор (5 шт.) згідно з їх ринковою вартістю. Відповідно до п. 6.3 протоколу загальних зборів членів СГТ «Пролісок» від 26.06.2016р. було зобов`язано [PERSON] повернути в касу товариства гроші за передані ТОВ «Антан-П» стовпи електроопор (5 шт.) за їх ринковою вартістю (відповідно до повідомлення ПАТ «Миколаївобленерго» на запит ревізійної комісії). Строк - до 21.07.2016р. (згідно з п. 6.2 протоколу зборів від 21.05.2016р.). В пункті 6.6 вказаного протоколу було передбачено звернення до суду з позовом в разі неповернення [PERSON] грошових коштів, зазначених, зокрема, в п. 6.3 протоколу. З наявної в матеріалах справи копії протоколу засідання правління СГТ «Пролісок» від 02.07.2016р. вбачається, що [PERSON] зобов`язано до 09.07.2016р. надати правлінню розписку з печаткою ТОВ «Антан-П» (за стовпи електроопор) (п. 8). Також було звільнено [PERSON] від виконання обов`язків голови правління СГТ «Пролісок». В пункті 9.3 протоколу було зазначено про створення інвентарізаційної комісії для прийняття справ (документації, майна і ін.) СГТ «Пролісок» у складі: [PERSON] - голова комісі, члени комісії: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за наслідками роботи інвентарізаційної комісії скласти акт прийома-передачі справ. 02.07.2016р. був складений акт приймання-передачі, підписаний [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого, згідно з рішенням правління від 11.06.2016р., голова правління [PERSON] передала [PERSON] , призначеному відповідальним за електрообладнання СГТ «Пролісок», систему електропостачання в складі трасформатора КТП 10.0,4.400, опломбованого Обленерго, лінії електропередачі ПЛ-0,4кВ з ліхтарями освітлення без проектної і виконавчої документації (не отримана в листопаді 2004р. від [PERSON] , в травні 2001р. від [PERSON] , у вересні 2011р. від [PERSON] ). Відповідно до протоколу засідання правління СГТ «Пролісок» від 11.06.2016р. член правління [PERSON] був призначений відповідальним за електрообладнання СГТ «Пролісок», а голові правління [PERSON] доручено передати [PERSON] необхідний інвентар. Також [PERSON] було доручено отримати від ТОВ «Антан-П» розписку про демонтаж стовпів з подальшою оплатою їх вартості за ринковою ціною. Під час засідання правління СГТ «Пролісок» 11.06.2016р. було заслухано [PERSON] , яка повідомляла, що ТОВ «Антан-П» обов`язково перерахує гроші за демонтовані з її дозволу стовпи (опори освітлення). В протоколі загальних зборів СГТ «Пролісок» від 21.05.2016р. відображено, що [PERSON] повідомляла про передачу стовпів електроопор ТОВ «Антан-П» на умовах оплати (1000 грн. за кожний стовп). Також згідно з актом приймання-передачі від 18.07.2016р. [PERSON] передала членам правління майно та документацію СГТ «Пролісок», зокрема журнал обліку матеріальних цінностей СГТ «Пролісок». Відповідно до протоколу засідання правління СГТ «Пролісок» від 23.07.2016р. внаслідок ненадання [PERSON] розписки ТОВ «Антан-П» про передачу стовпів було вирішено вручити [PERSON] повідомлення про заборгованість перед товариством з урахуванням вартості п`яти стовпів опор системи електропостачання (п. 3.2). Згідно з п. 4.2 цього протоколу було затверджено раніше прийняте рішення про звільнення з 01.07.2016р. [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача посилався на вказані протоколи загальних зборів, як на докази, що підтверджують факт заподіяння шкоди [PERSON] товариству. Проте, суд не може погодитися з такою думкою представника позивача, наведені протоколи лише фіксують хід подій, які відбувалися під час загальних зборів. Під час розгляду справу судом [PERSON] зазначені обставини заперечувала, а представник позивача пояснив, що СГТ «Пролісок» не зверталось до ТОВ «Антан-П» для роз`яснення виниклої ситуації зі стовпами електроопор, а на даний час він не впевнений, чи дійсно саме ТОВ «Антан-П» були демонтовані стовпи. Крім того, під час засідання правління СГТ «Пролісок» 23.07.2016р. для з`ясування дійсної причини зникнення стовпів електроопор доручено Сітнікову В.В. звернутися до правоохоронних органів (п. 3.3. протоколу засідання правління СГТ «Пролісок» від 23.07.2016р.). При цьому як в позовній заяві, так і в наведених протоколах зазначалось, що стовпи електроопор були безпідставно передані ТОВ «Антан-П» у квітні-травні 2016р., тоді як відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2016р., було зареєстровано кримінальне провадження №12016150140000569 за ч. 2 ст. 185 КК України. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, та здійснюється за наступним фактом: 17.08.2016р. невідомі особи шляхом вільного доступу, перебуваючи на території «СГТ «Пролісок» в районі с. Лоцкіно, скоїли крадіжку 5 не діючих електроопор ЛЕП, які належать СГТ «Пролісок». Покази в судовому засіданні свідка [PERSON] також не підтверджують факт заподіяння шкоди товариству [PERSON] . Позивачем також не був наданий акт, в якому зафіксовано відсутність стовпів електроопор за місцем їх розміщення, та інша необхідна інформація, зокрема, кількість відсутніх стовпів електроопор, причини відсутності, завдані пошкодження, складений уповноваженими особами за наслідками обстеження місцевості, за участі винної особи. В матеріалах справи наявна лише довідка за підписом голови ревізійної комісії ГО «СГТ «Пролісок» [PERSON] від 24.10.2018р., в якій зазначено, що факт незаконного демонтажу стовпів, які знаходилися у колективній власності СГТ «Пролісок» та були встановлені в якості електроопор розподільчої електромережі товариства у 1993-1994рр., був виявлений у квітні 2016р. членом товариства [PERSON] , яка не може вважатися належним доказом, що підтверджує факт заподіяння шкоди. Відсутні в матеріалах цивільної справи і не надані позивачем докази, що підтверджують право власності СГТ «Пролісок» на стовпи електроопор, або існування законного права володіння майном, зокрема баланс, журнали обліку матеріальних цінностей тощо. Позивач посилався на те, що належність майна товариству підтверджується статутом товариства від 25.09.2015р., новою редакцією статуту від 31.05.2017р., проте в статутах лише передбачено право товариства мати у власності майно, зокрема електромережі, а не належність певного майна, з визначенням його конкретних ознак, що дозволяють його ідентифікувати, СГТ «Пролісок». Не підтверджується це і Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 25.05.2009р., який визначає лише точку продажу електричної енергії, а не посвідчує право власності позивача на п`ять стовпів електроопор. В судовому засіданні позивач не тільки не надав доказів, що підтверджують право власності на майно, або право законного володіння майном, що є однією з підстав вимагати відшкодування завданої матеріальної шкоди, а і не зміг пояснити, яка кількість стовпів електроопор входить до складу електромережі товариства, проектна документація, технічний паспорт суду надані не були. З урахуванням наведеного, оскільки судом не встановлено права позивача як власника майна на відшкодування майнової шкоди, в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати у вигляді сплати судового збору, понесені позивачем, відповідно до ст. 141 ЦПК України, не можуть бути стягнуті з відповідачки.

Outcome: dismissed