Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Представник позивача ПАТ "КБ "Приватбанк" звернувся з позовом, в якому просить суд сятгнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 25109,35 грн. за кредитним договором №б/н від 05.12.2005 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON], 05.12.2005 року був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого позивач надав останньому кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем не виконано взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору у зв'язку із чим станом на 24.03.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 28969,92 грн., яка складається з: 3973,50 грн. - заборгованість за кредитом; 24996,42 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом. Від загальної суми заборгованості віднімається сума в розмірі 5532,44 грн., яка була стягнута рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2006 року, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", різниця становить 23437,48 грн., а також нараховані штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - фіксована частина, 1171,87грн. - процентна складова. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до судузаяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, у випадку неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали даної справи та справи №2-2354/1/06, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.12.2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10). Згідно умов укладеного договору він складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів, з якими позичальник ознайомлений при укладенні договору, що підтверджується його підписом з проставленням дати. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 11-16). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кошти та сплатити відсотки. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором відкривши кредитну лінію та встановивши кредитний ліміт у сумі 4000,00 грн. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 24.03.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 28969,92 грн. та складається з: суми заборгованості за кредитом - 3973,50 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 24996,42 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2006 року стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" 5532,44 гривень боргу, за період по 01.11.2006 року (а.с. 5). Доказів виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2006 року відповідачем не надано. Отже від суми заборгованості в розмірі 28969,92 грн. віднімається сума 5532,44 грн., яка була стягнута рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2006 року з відповідача [PERSON] на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ "КБ "Приватбанк"), різниця становить 23437,48 грн., до якої позивачем додано заборгованість за штрафами: 500,00 грн. - фіксована частина, 1171,87 грн. - процентна складова. Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов'язковості виконання договору. В ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком нараховано штрафи: 500,00грн. - фіксована частина, 1171,87 грн. - процентна складова. Оцінивши зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення штрафу в розмірі 1171,87 грн. не підлягають задоволенню, оскільки банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 23937,48 грн. (23437,48 грн. +500,00 грн.). Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: partial