Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду 26 квітня 2021 року з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що з 02 липня 2004 року по 13 липня 2011 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. В період шлюбу у них народилася дитина - син - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Дружківського міського суду від 31 вересня 2017р. виключено відомості про батька - [PERSON] у актовому запису 36 про народження сина [PERSON] . В даному рішенні зазначено, що вона підтвердила, що відповідач не є батьком дитини [PERSON] та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Але, її рішення щодо не заперечення позовних вимог ґрунтувалося лише на тому, що вона мала їхати працювати за кордон. При цьому, генетична експертиза на предмет спростування батьківства не проводилась. На даний час вона наполягає, що батьком [PERSON] є саме Відповідач. Просить визнати [PERSON] . [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] ; стягнути з нього аліменти на утриманні сину у розмірі 1/4 частина. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 30 квітня 2021 року провадження в справі було відкрито та справу призначено у підготовче судове засідання на 17 травня 2021 року (а.с.15-16). 07 червня 2021 року до Дружківського міського суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого відповідач не визнав позовні вимоги, посилаючись на те, що є рішення Дружківського міського суду від 31 серпня 2017 року, відповідно до якого виключено відомості про нього як батька дитини, в судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що він не є батьком дитини та не заперечувала проти рішення суду (а.с.26). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 24 червня 2021 року за клопотанням позивача судом була призначена медична молекулярно-генетична експертиза (а.с.47-49). 26 серпня 2021 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов висновок експерта №707 від 09 серпня 2021 року (а.с.54-56). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27 вересня 2021 року провадження в справі було відновлено та справу призначено до розгляду на 28 жовтня 2021 року (а.с.58). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій пояснив, що із позовними вимогами згоден у повному обсязі. Про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштові повідомлення. Представник третьої особи Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану СМУ ММЮ (м.Харків) у судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. З огляду на це, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу, на підставі наявних в справі доказів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. В даному судовому засіданні, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2004 року, про що зроблений актовий запис №111 відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с.10). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 липня 2011 року (а.с.11). В свідоцтві про народження [NUMBER] вказано, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис №36 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 31 серпня 2017 року позовні вимоги [PERSON] про оспорювання батьківства були задоволені та відомості про батька [PERSON] у актовому запису про народження [PERSON] були виключені (а.с.12). Відповідно до довідки про склад сім"ї від 13 березня 2021 року [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно висновку експерта №707 від 09 серпня 2021 року, щодо встановлення батьківства громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , народженого громадянкою [PERSON] , встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого гр. [PERSON] , [INFO] , з вірогідністю, яка складає не менше 99,99999% (а.с.54-56). Таким чином, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Дані обставини також були визнані відповідачем у заяві. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181,191 СК України передбачені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, які визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вибачається із ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до роз`яснень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Враховуючи обставини справи, стан здоров`я відповідача, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Статтею 121 СК України, визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частина 2 ст.125 СК України, передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частинами 3, 4 ст.144 СК України, передбачено, що реєстрація народження дитини проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєння прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегулюванні Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Частиною 1 ст.13 цього Закону, визначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров`я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування (ч.1 ст.19 Закону). У статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" закріплено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Внесення змін до актового запису цивільного стану можливо проводитися і за заявою одного з батьків, Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану може бути анульований на підставі рішення суду. Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання. Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню (ст.24 Закону). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позовних вимог в частині стягнення аліментів, то дані витрати треба стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 908 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідач. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено, то судові витрати покладаються на відповідача. Частиною 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що при подачі позову позивач оплатила судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., які підтверджені відповідною квитанцією (а.с.4), також позивачем була оплачена молекулярно-генетична експертиза у сумі 7945,80 грн., вартість якою також підтверджена відповідною квитанцією (а.с.59), ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Керючись ст.ст. 180,182,183,184,191 Сімейного Кодексу України ст.ст. 10,11,258, 259, 263,264,265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

Outcome: approved