Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 лютого 2013 року, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] в розмірі по 600 гривень, щомісячно. Однак на сьогоднішній день, відповідно до збільшення прожиткового мінімуму для дітей, постійним зростанням цін, сума стягуваних аліментів є занадто малою для достатнього утримання дитини. Оскільки відповідач ухиляється від обов'язку утримувати доньку, забезпечувати матеріально, хоч має не погані заробітки. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати на її користь з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200 гривень щомісячно, на утримання спільної дитини доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. Позивачка та її представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак представник позивача подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 лютого 2013 року, з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи з 07 лютого 2013 року і до досягнення нею повноліття (а.с.5). Із змісту ст. 180 СК України випливає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Суд вважає, що з часу винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний стан позивачки, яка сама виховує та утримує дитину, майновий стан відповідача, який не має постійного місця роботи і його заробіток має мінливий характер, проживає окремо від сім'ї. Тому, суд вважає, що відповідач, як працездатний чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання неповнолітньої доньки по 850 гривень у місяць та враховуючи, що згідно Закону "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6-ти років, з 1 травня 2016 року, становить 1228 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим. Тому,

Outcome: partial