Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

17 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів по рішенню Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.11.2012 року за період з 01.11.2015 по 17.09.2019 в сумі 65 770 грн 89 коп . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова стягнуто з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Зазначає, що відповідач протягом тривалого часу аліменти не сплачує, а тому станом на 01.08.2019 року виник борг в сумі 65 770 грн 89 коп. Сума пені за період з 02.11.2015 по 17.09.2019 становить 425 580,86 грн. Але в силу приписів ч.1 ст. 196 СК України максимальний розмір пені обмежується 100 % заборгованості, тому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за період з 01.11.2015 по 17.09.2019 у розмірі 65 770 грн 89 коп. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2019 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Тука С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав повноваження на представлення його інтересів адвокату Карнауху В.А. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Карнаух В.А. позовні вимоги визнав частково, зазначаючи, що позивачем не вірно зроблено розрахунок пені. Просив, відповідно до ч.2 ст.196 СК України зменшити розмір неустойки з урахування матеріального стану відповідача, який на даний час хворіє та потребує коштів на лікування, на підвердження чого надав копії медичних документів та копії квитанцій на підтвердження витрат на лікування. Також просив застосувати строк позовної давності в один рік. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилаються та дослідивши докази, якими вони обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення, судом встановлено наступне. Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 15 листопада 2012 року стягнув із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2012 і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 7). На виконання вказаного рішення суду 15.11.2012 було видано виконавчий лист №2/2515/2030/2012. Згідно розрахунків державного виконавця по виконавчому листу №2/2515/2030/2012 заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.11.2015 по 31.07.2019 року становить 65 770 грн 89 коп (а.с.48-50). З цього ж розрахунку також вбачається, що відповідач протягом цього періоду аліменти на утримання сина сплачував частково і не в повному обсязі. Визначений державним виконавцем розмір заборгованості, за період з 01.11.2015 по 31.07.2019 року, сторонами не оспорений. Відповідно до розрахунку позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 02.11.2015 року по 17.09.2019 року становить 425 580 грн 86 коп. ( а.с.11-12). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). Суд не приймає до уваги розрахунок позивача по пені, оскільки він суперечить порядку обчислення пені, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). За таких обставин, суд наводить свій розрахунок з урахуванням правової позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). Так, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах наданого державним виконавцем заборгованість [PERSON] по аліментах утворилася за період з 01.11.2015 по 31.07.2019. Разом з тим, позивач просить стягнути пеню з період з 01.11.2015 по 17.09.2019. Доказів про наявність у відповідача заборгованості по аліментах за серпень, вересень 2019 року, матеріали справи не містять, тому розрахунок пені проводиться за період з 01.11.2015 по 31.07.2019, який вказаний державним виконавцем в розрахунку заборгованості по аліментах. Таким чином, розмір неустойки (пені) становить: 2015 рік листопад 2015 року 1079,66 грн* 1%*30 = 323,90 грн; грудень 2015 року 1079,66 грн* 1%*31= 334,69 грн; 2016 рік січень 2016 року 1079,66 грн* 1%*30 = 323,90 грн; лютий 2016 року 1079,66 грн* 1%*29 = 313,10 грн; березень 2016 року 1079,66 грн* 1%*31 = 334,69 грн; квітень 2016 року 1079,66 грн* 1%*30 = 323,90 грн; травень 2016 року 1079,66 грн* 1%*31 = 334,69 грн; червень 2016 року 1079,66 грн* 1%*30 = 323,90 грн; липень 2016 року 1079,66 грн* 1%*31 = 334,69 грн; серпень 2016 року 1079,66 грн* 1%*31 = 334,69 грн; вересень 2016 року 1079,66 грн* 1%*30 = 323,90 грн; жовтень 2016 року 579,66 грн* 1%*31 = 179,69 грн; листопад 2016 року 1079,66 грн* 1%*30 = 323,90 грн; грудень 2016 року 579,66 грн* 1%*31 = 179,69 грн; 2017 рік січень 2017 року 1173,00 грн* 1%*30 = 351,90 грн; лютий 2017 року 1173,00 грн* 1%*28 = 328,44 грн; березень 2017 року 1173,00 грн* 1%*31 = 363,63 грн; квітень 2017 року 1673,00 грн* 1%*30 = 501,90 грн; травень 2017 року 673,00 грн* 1%*31 = 208,63 грн; червень 2017 року 1673,00 грн* 1%*30 = 501,90 грн; липень 2017 року 1673,00 грн* 1%*31 = 518,63 грн; серпень 2017 року 1673,00 грн* 1%*31 = 518,63 грн; вересень 2017 року 1673,00 грн* 1%*30 = 501,90 грн; жовтень 2017 року 1673,00 грн* 1%*31 = 518,63 грн; листопад 2017 року 1173,00 грн* 1%*30 = 351,90 грн; грудень 2017 року 1173,00 грн* 1%*31 = 363,63 грн; 2018 рік січень 2018 року 1455,00 грн* 1%*30 = 436,50 грн; лютий 2018 року 955,00 грн* 1%*28 = 267,40 грн; березень 2018 року 1455,00 грн* 1%*31 = 451,05 грн; квітень 2018 року 1955,00 грн* 1%*30 = 586,50 грн; травень 2018 року 1455,00 грн* 1%*31 = 451,05 грн; червень 2018 року 2042,00 грн* 1%*30 = 612,60 грн; липень 2018 року 2042,00 грн* 1%*31 = 633,02 грн; серпень 2018 року 2042,00 грн* 1%*31 = 633,02 грн; вересень 2018 року 2042,00 грн* 1%*30 = 612,60 грн; жовтень 2018 року 2042,00 грн* 1%*31 = 633,02 грн; листопад 2018 року 2042,00 грн* 1%*30 = 612,60 грн; грудень 2018 року 1042,00 грн* 1%*31 = 323,02 грн; 2019 рік січень 2019 року 2042,00 грн* 1%*30 = 612,60 грн; лютий 2019 року 1442,00 грн* 1%*28 = 403,76 грн; березень 2019 року 2205,33 грн* 1%*31 = 683,65 грн; квітень 2019 року 2205,33 грн* 1%*30 = 661,60 грн; травень 2019 року 1205,33 грн* 1%*31 = 373,65 грн; червень 2019 року 2705,33 грн* 1%*30 = 811,60 грн; липень 2019 року 2705,33 грн* 1%*31 = 838,65 грн, що у загальному розмірі становить 19 956 грн 94 коп. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від платника аліментів причин. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В обгрунтування своєї позиції відповідачем та його представником надано до суду медичні документи про перебування відповідача на стаціонарному лікуванні в період з 21.02.2018 по 27.02.2018, з 08.11.2019 по 20.11.2019, з лютого 2020 року та копії фіскальних чеків на підтвердження понесених витрат на лікування ( а.с.34-38, 57-63). Суд вважає, що відповідач та його представник не довели обставин скрутного матеріального стану відповідача, надані суду докази підтверджують лише факт перебування на лікуванні та понесення витрат на лікування і не вказують на скрутне становище відповідача. Таким чином, суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, аліменти сплачувались ним не в повній мірі, що вбачається з розрахунку заборгованості, доказів існування поважних причин несплати аліментів відповідачем суду не надані, тому позивач має право на стягнення неустойки. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно повідомлення державного виконавця на а.с.54, до відповідача [PERSON] були застосовані заходи, передбаченні частиною 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", 26.11.2019 державним виконавцем винесена постанова про накладення на боржника [PERSON] штрафу в розмірі 4876,80 грн на користь стягувача [PERSON] . Тож, від загальної сума неустойки за період (з 01.11.2015 по 31.07.2019) - 19956,94 віднімається розмір штрафу нарахованого державним виконавцем за несплату аліментів - 4876,80 грн. Отже, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму, неустойка (пеня) по сплаті аліментів за період з 01 листопада 2015 року по 31 липня 2019 року становить 19956 грн 94 коп., яка підлягає стягненню з відповідача за мінусом розміру штрафу нарахованого державним виконавцем за несплату аліментів - 4876,80 грн, що становить 15080,14 грн (19956,94 - 4876,80), тому позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) підлягають частковому задоволенню. Що стосується доводів представника відповідача щодо застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 цього Кодексу. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) за прострочення їх сплати передбачене ст.196 СК України, а відтак до вимог [PERSON] позовна давність застосуванню не підлягає. [PERSON] відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України « Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Таким чином, на відповідача покладаються судові витрати за подання позовної заяви позивачкою (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) з урахуванням пропорційності задоволених вимог у розмірі 176,18 грн, що підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: partial