Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

19 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок, загальною площею 87,7 кв.м, житловою 35,3 кв.м, позначений на схематичному плані в технічному паспорті, виготовленому ПП НТЛ «Фабрика» станом на 03.02.2017р., під літерою «А-1», з приналежними господарськими будівлями і спорудами до складу яких входять прибудови, позначені в технічному паспорті під літерами «а» та «а1», мансарда, позначена літ. «Мс», сарай під літерою «Б», погребня під літ. «В», погріб під літ. «пг», гараж із смотровою ямою під літ. «Г» та «г», лазня під літ. «Д», вбиральня під літ. «У», огорожа під літ. «№1-4», що розташовані за адресою: Сумська область, Шосткинський район, сел. Вороніж, вул. 8 Березня, буд. 19. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період 2004-2010 років ним без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт здійснено реконструкцію належного йому на праві власності житлового будинку та додатково збудовані господарські споруди. Оскільки будівництво і реконструкція нерухомості проведені з дотриманням діючих будівельних норм і правил, за відсутності порушень прав інших осіб, на земельній ділянці, наданій у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, та уповноваженим органом відмовлено у прийнятті в експлуатацію реконструйованого житлового будинку і споруд, позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на вказане майно. У судове засіданні позивач не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява від 21.12.2017, згідно з якою просив розглянути справу за відсутності його представника. Також у вказаній заяві відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що 16.01.1996 року позивачем було успадковано житловий будинок в сел. Вороніж по вул. 8 Березня за № 24, житловою площею 17,4 кв.м., з надвірними будівлями. /а.с. 8/. 23.04.2015 року рішенням виконавчого комітету Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області № 42 вказаному житловому будинку присвоєна адреса: Сумська область, сел. Вороніж, вул. 8 Березня, 24 /а.с.9/. 23.12.2016 року рішенням виконавчого комітету Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. 8 Березня, 19 в сел. Вороніж та в порядку спадкування після [PERSON] [PERSON] надано дозвіл на отримання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,1091 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 5925355300:02:004:0445 по вулиці 8 Березня, 19 в сел. Вороніж /а.с.10/. Відповідно до вимог ст. 28 Закону України "Про архітектурну діяльність" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) власники об'єктів архітектури зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури. Згідно ст. 29 Закону України "Про планування і забудову територій" від 20 квітня 2000 року, дозвіл на виконання будівельних робіт надавався інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було дотримано вищезазначених норм законів і відповідних підзаконних актів та проведено в 2004-2010 роках реконструкцію житлового будинку, яка призвела до збільшення загальної площі будинку, будівництво надвірних та господарських споруд без відповідного дозволу. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. В свою чергу, відповідно до вимог ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об'єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об'єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України). При цьому, наведеною законодавчою нормою (частини третя та пята статті 376 ЦК України) встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Або ж на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом на підставі дослідження копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №88330219 від 29.05.2017 встановлено, що позивачем у встановленому законом порядку набуто право власності на земельну ділянку площею 0,1091 га, розташовану по вул. 8 Березня, буд. 19 у сел. Вороніж Шосткинського району Сумської області, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5925355300:02:004:0445. Також з копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON], вбачається, що після реконструкції житловий будинок № 19 по вул. 8 Березня в сел. Вороніж має загальну площу 87,7 кв.м. та житлову 35,3 кв.м. Крім того, були самочинно збудовані: прибудова позначена в технічному паспорті під літ. «а1», мансарда позначена в технічному паспорті під літ. «Мс», лазня позначена в технічному паспорті під літ. «Д» та вбиральня позначена під літ. «У» /а.с.14-18/. Відповідно до висновку відділу житлово-комунального господарства та будівництва, містобудування і архітектури Шосткинської районної державної адміністрації від 05.04.2017 року за № 01-06/52 самочинно побудовані будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: вул. 8 Березня, буд. 19, сел. Вороніж, Шосткинський район, Сумська область, а саме: позначені на схематичному плані земельної ділянки технічного паспорту літерами «а1» - прибудова до житлового будинку, «Мс» - мансарда не суперечать містобудівній документації (генеральному плану) сел. Вороніж та ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» і не порушують інтересів інших осіб. Проте будівлі, позначені літерами «Д» - лазня та «У» - вбиральня, не відповідають вимогам пунктів 3.25 та 3.26 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень». В той же час, враховуючи забудову, яка склалась в минулі роки та згоду сусіда відділ житлово-комунального господарства та будівництва, містобудування і архітектури Шосткинської районної державної адміністрації вважає за можливе надання права власності на будівлі, що не відповідають діючим на теперішній час будівельним нормам /а.с.19/. Управлінням Держпродспоживслужби в Шосткинському районі Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 11.07.2017 року № 01-05/244 повідомлено, що житловий будинок (основне), позначений в техпаспорті літерою "А-1", прибудови, позначені літерами "а", "а1", масарда, позначена літерою «Мс» та господарські будівлі: сарай, лазня, погрібня, погріб, гараж, оглядова яма та огорожа - санітарних норм не порушують. Вбиральня, позначена літерою «У» не відповідає вимогам п.3.26 ДБН 360-92 та п 7.12 ДСП №173 від 19.06.1996р. Проте, враховуючи висновок в.о. начальника відділу Житлово-комунального господарства та будівництва, містобудування та архітектури ШРДА, зважаючи на багаторічну забудову та наявність каналізованої вбиральні в житловому будинку, Управління Держпродспоживслужби в Шосткинському районі вважає за можливе нададня права власності на будівлі /а.с.20/. З листа Шосткинського міськрайонного відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Сумській області від 11.07.2017 року № 721 встановлено, що протипожежний режим в межах земельної ділянки по вул. 8 Березня, 19 в сел. Вороніж Шосткинського району Сумської області дотримується. З огляду на зміст заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне звернутись до положень діючого законодавства України, якими врегульовані питання набуття суб'єктами цивільних правовідносин права власності на об'єкти нерухомого майна. Так, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Засадами чинного ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України від 16.01.2003р.). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Приймаючи до уваги ті обставини, що спірний обєкт нерухомості загалом відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам, і хоча і мають деякі архітектурні та санітарні порушення, проте вони не є істотними і відповідні державні органи вважають за можливе за наявності таких порушень визнати за позивачем право власності на ці будівлі, також враховуючи відсутність порушень при здійсненні будівництва/реконструкції порушень прав інших осіб, та враховуючи, що земельна ділянка, на якій розташований спірний об'єкт нерухомості, була передана у власність позивачу під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання за ним права власності на житловий будинок, загальною площею 87,7 кв.м, житловою 35,3 кв.м, позначений на схематичному плані в технічному паспорті, під літерою «А-1», з приналежними господарськими будівлями і спорудами, до складу яких входять прибудови, позначені в технічному паспорті під літерами «а» та «а1», мансарда, позначена літ. «Мс», сарай під літерою «Б», погребня під літ. «В», погріб під літ. «пг», гараж із смотровою ямою під літ. «Г» та «г», лазня під літ. «Д», вбиральня під літ. «У», огорожа під літ. «№1-4», що розташовані за адресою: Сумська область, Шосткинський район, сел. Вороніж, вул. 8 Березня, буд. 19, відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України. При цьому суд бере до уваги ті обставини, що жодною особою та жодним органом державної влади не висловлено заперечень щодо наявності правових підстав для визнання права власності за таких підстав. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Outcome: approved