Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, індексації та компенсації втрати частини заробітної плати, моральної шкоди, в якому зазначила, що вона перебував у трудових відносинах із Костянтинівським державним хімічним заводом - працювала головним бухгалтером. 01 серпня 2013 року звільнена із займаної посади за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. В період часу з лютого по серпень 2013 року заробітна плата плата позивачу не виплачувалась, у зв*язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 14829 гривень 09копійок. Незаконними діями відповідача позивачеві заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що порушені її звичні життєві зв*язки, відновлення яких потребує додаткових зусиль; невиплата заробітної плати позбавила можливості реалізовувати свої звички та бажання, позивач вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя. [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати за період з лютого по серпень 2013 у розмірі 14829грн 09коп; середній заробіток за час затримки розрахунку з 02 серпня 2013 року по день постановлення рішення судом з урахуванням п*ятиденного графіку робочого тижня; у відшкодування моральної шкоди 5000 гривень; зобов*язати відповідача нарахувати та сплатити на її користь індексацію заробітної плати та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв*язку з порушенням строків її виплати. В судове засідання представник відповідача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підпримує заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] з 01 вересня 2009 року по 01 серпня 2013 року працювала головним бухгалтером Костянтинівського державного хімічного заводу, та була звільнена за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9-15). Відповідно до довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 284 від 30 жовтня 2014 року (а.с.16) заборгованість відповідача перед позивачем із виплати заробітної плати за період часу з лютого 2013 року по серпень 2013 року становить 14829 грн 09коп. Згідно довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 285 від 30 жовтня 2014 року (а.с.18) розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 279грн 46коп. Як вбачається з довідки відповідача по справі № 25/168 від 30 жовтня 2014 року (а.с.17), за графіком кількість робочих днів [PERSON] з 01 серпня 2013 року по 01 листопада 2014 року за п*ятиденним графіком роботи становило б 208 робочих днів. Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст.33 Закону України „Про оплату праці" в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Згідно ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до ст.4 до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Індекс інфляції у вересні 2013 року становив 100%, в жовтні 2013 року - 100,4%, в листопаді 2013 року -100,2%, в грудні 2013 року - 100,5%. Індекс інфляції в січні 2014 року становив 100,2%, в лютому 2014 року -100,6%, в березні 2014 року - 102,2%, в квітні 2014 року - 103,3%, в травні 2014 року - 103,8%, в червні 2014 року - 101%, в липні 2014 року - 100,4%, в серпні 2014 року - 100,8%, у вересні 2014 року - 102,9%, в жовтні 2014 року - 102,4%. Відповідно до статей 1-3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до п.4 Постанови Кабінетру Міністрів від 21 лютого 2001 року N 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати рошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці,за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Приймаючи до уваги вищевикладене суд приходить до висновку, що з Костянтинівського державного хімічного заводу на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість із заробітної плати за період часу з лютого 2013 року по серпень 2013 року у розмірі 14829 гривень 09 копійок. Середній заробіток [PERSON] за час затримки розрахунку за період часу з 02 серпня 2013 року по 26 листопада 2014 року включно становить 62878грн 50коп (225 робочих днів за п*ятиденним графіком роботив неділю х 279грн 46коп), які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення з боку відповідача трудових прав [PERSON] в частині невиплати в строки, передбачені ст.ст.115, 116 КЗпП України належних їй сум заробітної плати, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, враховуючи тривалість порушення трудових прав, суд вважає, що виходячи із засад розумності виваженості і справедливості з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 гривень. Приймаючи до уваги, що в березні 2014 року показник індексу інфляції перевищив поріг інфляції і становив 102,2%, а також враховуючи, що затримка виплати [PERSON] заробітної плати становить більше одного місяця, підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов*язання відповідача нарахувати та сплатити на її користь індексацію відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та компенсацію втрати частини доходів у зв*язку порушенням строків виплати заробітної плати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". В силу ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі ст.ст.115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.32 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial