Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 22 травня 2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив: - визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради №23 від 25 квітня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0810 га в межах населеного пункту села Коблеве для індивідуального дачного будівництва; - визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності [NUMBER] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], видане 04 червня 2014 року реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області на ім'я [PERSON]; - зобов'язати [PERSON] повернути територіальній громаді с.Коблеве Березанського району в особі Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області вказану земельну ділянку. В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначив, що пунктами 1,2 оскаржуваного рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №23 від 25 квітня 2014 року затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0810 га (забудовані землі, землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, із них землі кемпінгів будинків відпочинку або проведення відпусток) для індивідуального дачного будівництва в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області. На підставі цього рішення реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області видано [PERSON] свідоцтво про право власності [NUMBER] на вказану земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] Прокурор вважає, що вказане рішення Коблівської сільської ради прийнято з порушенням вимог земельного та водного законодавства, так як спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря на відстані до урізу води від південної межі 780 м, від північної межі 800 м, а тому, відповідно до ст.ст.85, 88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 ЗК України, може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей, до яких не відноситься індивідуальне дачне будівництво; усупереч вимогам ч.3 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки, розташованої в межах прибережної захисної смуги, не погоджено із природоохоронним органом; будівельними нормами і правилами та містобудівною документацією у зоні рекреації, де розміщена спірна земельна ділянка, заборонено будівництво об'єктів, крім баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, пляжів, пам'яток археології, заказників пам'яток культури. Тому прокурор вважає, що оскаржуване рішення Коблівської сільської ради суперечить законодавству та порушує інтереси держави, що, згідно із ст.ст.16, 21 ЦК України, ст.152 ЗК України, ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є підставою для визнання його недійсним (в частині щодо надання [PERSON] земельної ділянки у власність) у судовому порядку, що, у свою чергу, відповідно до ч.1 ст.21, ст.393 ЦК України призводить до недійсності свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку, яке є похідним документом і лише посвідчує виникнення права власності, та у зв'язку з цим, на підставі ст.1212 ЦК України, [PERSON] зобов'язана повернути земельну ділянку у власність територіальної громади с.Коблеве Березанського району в особі Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. 25 травня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадженя у справі. Ухвалою судді від 29 травня 2018 року за заявою прокурора забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку площею 0,0810 га кадастровий номер [NUMBER]; заборони відділу з питань державної реєстрації Березанської райдержадміністрації здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки; заборони Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об'єктів нерухомості на земельній ділянці та заборони [PERSON] вчиняти із спірною земельною ділянкою дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цієї земельної ділянки, а також проводити на ній будь-які будівельні роботи. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 грудня 2018 року. У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача Коблівської сільської ради у підготовче та у судове засідання не з'явився, хоча належним чином відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву та пояснень щодо позову до суду не надав. У підготовче судове засідання 12 листопада 2018 року відповідач Коблівська сільська рада направив заяву за підписом секретаря сільської ради Талохи С.А., у якій просив розглянути справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами в справі, однак документу, що підтверджує повноваження секретаря сільської ради діяти від її імені суду не надано. Відповідачка [PERSON] у підготовче та у судове засідання не з'явилася та не повідомила про причину своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву та пояснень щодо позову до суду не надала. Відповідно до 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з того, що відповідачі та представник відповідача Коблівської сільської ради неодноразово не з"являлись у судові засідання, суд визнав причини неявки представника відповідача Коблівської сільської ради неповажними та, зі згоди прокурора, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №23 від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва» затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] (по батькові вказано відповідно до тексту документа) земельну ділянку площею 0,0810 га (забудовані землі, землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, із них землі кемпінгів будинків відпочинку або проведення відпусток) для індивідуального дачного будівництва із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах території населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.14). На підставі вказаного рішення реєстраційною службою Березанського РУЮ у Миколаївській області 29 травня 2014 року за №5902908 зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON] та 04 червня 2016 року видано відповідачці свідоцтво [NUMBER] від 04.06.2014 року про право власності на зазначену земельну ділянку. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами: інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.23-24), витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.25). За інформацією, наданою Відділом у Березанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області від 21 вересня 2017 року за даними Національної кадастрової системи, спірна земельна ділянка знаходиться на відстані від урізу води Чорного моря до південної межі - 780 метрів, до північної - 800 метрів (а.с.23). За положеннями ст.60 ЗК України та ст.88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 Земельного кодексу України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей. Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність законодавством не передбачено. Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги погоджується з природоохоронним органом (ч.3 ст.186-1 ЗК України). Як вбачається з інформації Управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації від 01 листопада 2017 року проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність відповідачці [PERSON] до управління не надходив, висновок про погодження (відмову) не надавався (а.с.31). Відповідно до проекту планування та забудови Березанського району Миколаївської області, затвердженого постановою Державного комітету УРСР у справах будівництва від 23.10.1985 року № 112, надана відповідачці [PERSON] у власність земельна ділянка розташована у зоні рекреації, у якій не передбачено розміщення земельних ділянок для сільськогосподарського призначення та земель громадської забудови, що вбачається з Інформації Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 02.11.2017 року (а.с.30). Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №23 від 25 квітня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0810 га (забудовані землі, землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, із них землі кемпінгів будинків відпочинку або проведення відпусток) для індивідуального дачного будівництва в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, не відповідає зазначеним вимогам законодавства і підлягає скасуванню на підставі ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Згідно зі ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до п.8-1 ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Враховуючи, що рішення Коблівської сільської ради Березанського району №23 від 25 квітня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки, видане з порушенням норм чинного законодавства, свідоцтво про право власності, видане відповідачу реєстраційної службою Березанського РУЮ на спірну земельну ділянку, необхідно визнати недійсним та скасувати. Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Так як рішення сільської ради про відчуження спірної земельної ділянки на користь [PERSON] підлягає скасуванню, то відсутні правові підстави збереження цього майна за відповідачем, а тому на підставі ст.1212 ЦК України земельна ділянка підлягає поверненню належному власнику, яким, відповідно до ст.ст.80, 83 ЗК України, є територіальна громада с.Коблеве. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved