Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив зобов'язати відповідача за свій рахунок демонтувати засклення балкону в квартирі [ADDRESS], шляхом повернення його до первинного стану згідно з проектно-технічною документацією будинку, стягнути з відповідача на свою користь штраф в сумі 8000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2756,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «УПРАВ-ДОМ» є управителем та надає житлово-комунальні послуги в житлово-офісному комплексі, що знаходиться по [ADDRESS]. Зазначено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Позивач вказав, що 10.04.2015 між ним та відповідачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того, відповідачем були підписані Правила проживання та добросусідства в «Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: [ADDRESS]. Пояснено, що 25.11.2015 комісією ТОВ «УПРАВ-ДОМ» було проведено обстеження стану фасаду будинку, під час якого встановлено, що на фасаді першої секції, на шостому поверсі (квартира [ADDRESS], власник [PERSON]) були встановлені склопакети, що призвело до зміни зовнішнього вигляду житлового комплексу та порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту. Позивач вказав, що проектна документація на реконструкцію квартири не виконувалась. ТОВ «УПРАВ-ДОМ» не погоджував відповідну проектну документацію та не надавав згоди на виконання робіт, пов'язаних із зміною фасаду, у зв'язку з чим було прийнято рішення про направлення відповідачу припису про терміновий демонтаж самовільно встановлених склопакетів та повернення фасаду будинку до первинного зовнішнього вигляду. Зазначені порушення відповідачем усунуті не були. У зв'язку з тим, що товариство не надавало згоди на виконання робіт, пов'язаних із зміною фасаду, на адресу відповідача було направлено припис про терміновий демонтаж самовільно виконаного засклення балкону та повернення фасаду будинку до первинного зовнішнього вигляду. Відповідач будь-яким чином на даний припис не відреагував. Зазначено, що проектну документацію по обє'кту «Житлово-офісний комплекс із вбудовано-прибудованими торгівельними приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою на [ADDRESS]» розроблено ТОВ «МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ», що здійснює авторський нагляд за проектом. Відповідно доп.23 Технічних умов на проектування, наданих МНС України в м. Києві, в секції з однією незадимлюваною сходовою клітиною типу Н1 передбачити влаштування виходів з квартир, які розміщуються на 3-му поверсі та вище, на площадки, які розміщуються вздовж зовнішніх стін будинку з глухими простінками не менше 1,2м., між торцем площадки та прорізом, який виходить на площадку, або 1,6 м. між віконними прорізами. При цьому така площадка повинна бути шириною не менше 1,2м та мати огорожу заввишки не менше 1,2м у відповідності до вимог п.4.10 ДБН В.2.5-15-2005. Згідно листа ТОВ «МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ» в житловій секції №1 усі незасклені балкони та лоджії за проектною документацією є другим евакуаційним виходом згідно ДБН В.2.5-15-2005. Виходячи з того, що добровільно виконати припис та привести приміщення квартири відповідно до проектної документації відповідач відмовляється, просить задовольнити позов. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги про усунення порушень та просила позов задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. В судовому засіданні відповідачка заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити у задоволенні позову. Крім того, в матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідачки, в яких остання посилалась на наступне. Зазначено, ТОВ «УПРАВ-ДОМ» є неналежним позивачем у справі, крім того, строк дії Договору 25/11 від 25.11.2013 року закінчився 31 грудня 2015 року. Відповідачка також посилається на те, що роботи із скління балкону та його утеплення не відносяться до елементів перепланування. Пояснено, що Правила проживання та добросусідства в житлово-офісному комплексі, не є нормативно-правовим актом, а є локальною нормою, виданою позивачем, з порушенням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідачка посилалася на те, що порушення зовнішнього вигляду комплексу (фасаду), як зазначає позивач у своїй заяві, не є порушенням чинного законодавства України, оскільки, зазначений комплекс не належить до пам'яток архітектури та не занесений до Державного реєстру, та напроти, покращує стан житлового комплексу та зберігає теплоносії. Зазначено, що п.8.14 ДБН В.3.2-2-2009, на які посилаються позивач, є нормами, які регулюють стосунки під здійснення будівництва, використання яких у даному випадку спростовуються вище зазначеною Інструкцією, яка регулює це питання; На думку відповідачки, погодження ТОВ «УПРАВ-ДОМ» зазначеної документації виходить за межі їхньої компетенції, оскільки, ТОВ «УПРАВ-ДОМ» не є ані органом, який здійснює пожежний або архітектурно-будівельний нагляд, ані органом місцевого самоврядування, якому у цьому певні законодавство надає певні повноваження, більш того, виходять за межі її правоздатності, є перевищенням повноважень та не передбачено чинним законодавством України. Також відповідачка вказала, що припис позивача не отримувала. Відповідачкою зазначено, що посилання позивача на норми п.2. ст.ст. 382, 383 ЦК України є необгрунтованими, оскільки: по-перше, встановлення балкону жодним чином не порушує несучі стіни будинку, (що визначено Інструкцією); по-друге, засклення балкону жодним чином не порушує інтереси інших співвласників будинку, на не підтверджено жодними доказами. Відповідачка стверджувала, що жодних цивільно-правових стосунків між нею, як власником квартири, та ТОВ «МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ», як суб'єктів цивільно-правових стосунків не існує, а лист ТОВ «МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ» не є нормативно-правовим актом у існуючи стосунках. Вказала, що ані ТОВ «УПРАВ-ДОМ», ані ТОВ «МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ» не є органами, які здійснюють пожежний нагляд або архітектурно-будівельний нагляд. Відповідачка посилалася на те, що не є самочинним будівництвом засклення балконів, лоджій, веранд, терас, крім будинків, що занесені до державного реєстру нерухомих пам'яток України. Таким чином, відповідачка просить суд відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Встановлено, що ТОВ «УПРАВ-ДОМ» є управителем та надає житлово-комунальні послуги в житлово-офісному комплексі, що знаходиться по [ADDRESS], на підставі договору від 25.11.2013 №25/11 на забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового комплексу за будівельною адресою: [ADDRESS] укладеного з забудовником та балансоутримувачем ЖК Островського, 40 ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ». Позивач на підставі Договору № 25/11 від 25 листопада 2013 року, укладеного з забудовником та балансоутримувачем будинку - ТОВ «Град Інвест», є управителем та надає житлово-комунальні послуги в даному житловому комплексі. Судом встановлено, 10.04.2015 між ТОВ «УПРАВ-ДОМ» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того, [PERSON] були підписані Правила проживання та добросусідства в «Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: [ADDRESS]», затверджені наказом ТОВ»УПРАВ-ДОМ» № 5 від 25 квітня 2014 року. Судом встановлено, що 25 листопада 2015 року позивачем було проведено обстеження фасаду будинку та виявлено, що на фасаді першої секції, на 6 поверсі, де розташована квартира [ADDRESS], власником якої є [PERSON], виконане самовільне засклення балкону. За результатами обстеження комісією позивача був складений Акт комісійного обстеження фасаду житлового комплексу, згідно якого на фасаді першої секції комплексу на шостому поверсі на балконі квартири [ADDRESS], власником якої є відповідач, без погодження з керівництвом товариства було встановлені склопакети, що призвело до зміни зовнішнього вигляду житлового комплексу, який був збудований за авторським проектом, що є порушенням п. 7.5 Правил проживання та добросусідства . Вбачається, що 10 грудня 2015 року засобами поштового зв'язку відповідачу було направлений припис №882 від 04.12.2015, яким позивач вимагав від відповідача термінового демонтажу самовільно виконаного засклення балкону та повернення фасаду будинку до первинного зовнішнього вигляду у строк до 31 грудня 2015 року. Оскільки, відповідачеми припис виконано не було, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Пунктом 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Пунктом 1.4.6 Правил передбачено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. З матеріалів справи також вбачається, що проектна документація по об'єкту "Житлово-офісний комплекс із вбудовано-прибудованими торгівельними приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою на [ADDRESS] розроблено ТОВ "МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ", який здійснює авторський нагляд за проектом. Відповідно до п.23 Технічних умов на проектування, наданих МНС України в м. Києві, передбачено в секції з однією незадимлюваною сходовою клітиною типу Н1 передбачити влаштування виходів з квартир, які розміщуються на 3-му поверсі та вище, на площадки, які розміщуються вздовж зовнішніх стін будинку з глухими простінками не менше 1,2 м., між торцем площадки та прорізом, який виходить на площадку, або 1,6 м. між віконними прорізами. При цьому така площадка повинна бути шириною не менше 1,2 м та мати огорожу заввишки не менше 1,2 м у відповідності до вимог п. 4.10 ДБН В.2.5-15-2005. (п. 4.10 ДБН В.2.5-15-2005 Примітка 2. Зазначеними в 4.10, б) площадками можуть слугувати частини балконів, лоджій, терас без засклення.) Згідно листа ТОВ "МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ" №32-3/8 від 3 серпня 2015 року, в житловій секції №1 усі незасклені балкони та лоджії та проектною документацією є другим евакуаційним виходом згідно Державних будівельних норм ( ДБН В.2.5-15-2005 Житлові будинки. Основні положення, пп. 4.10; 4.13) та повинні забезпечити евакуацію громадян з поверху пожежними командами на випадок пожежі. Тому ці балкони та лоджії категорично заборонено склити. В секціях №2 та №3 за другий евакуаційний вихід х поверху згідно ДБН В.2.5-15-2005 прийнята друга загальна складова клітина. У ч. 1 ст. 177 ЖК Української РСР визначено, що громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, обережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на садових клітках та в інших місцях загального користування. У відповідності до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за №252/26697, не допускається: улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, двері розсувні, підйомні, такі, що обертаються, та інші пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей; захаращувати шляхи евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами; забивати, заварювати, замикати на навісні замки, болтові з'єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, зовнішні евакуаційні двері будівель; захаращувати меблями, устаткуванням та іншими предметами двері, люки на балконах і лоджіях, переходи в суміжні секції та виходи на зовнішні евакуаційні драбини, евакуаційні площадки квартир житлових будинків; знімати встановлені на балконах (лоджіях) драбини; улаштовувати у сходових клітках приміщення будь-якого призначення (кіоски), обладнання. Таким чином, відповідач порушила вимоги житлового та містобудівного законодавства, вимоги протипожежної безпеки, а також інтереси інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Доводи відповідача про те, що вимоги позивача ґрунтуються на договорі №25/11 "На забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового комплексу за будівельною адресою [ADDRESS]» строк дії якого закінчився, також є безпідставними. Звертаючись до суду з вказаним позовом, ТОВ "УПРАВ-ДОМ" вказувало на те, що відповідачем порушено умови Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 10 квітня 2015 року, Правил проживання та добросусідства в "Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: [ADDRESS]", а також вимоги, встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Отже, як на підставу своїх вимог позивач посилається на Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладений між сторонами 10 квітня 2015 року. Умовами п.20 зазначеного договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2015 року. У разі, коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Доказів на підтвердження розірвання зазначеного договору, у відповідності до вимог п. 20, сторонами надано не було. Крім того, із змісту пред'явленого позову вбачається, що його підставою є порушення відповідачем ст. 25 Закону України «Про основи містобудування». Так, відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про основи містобудування» особи винні у: виконанні будівельних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього; недотриманні екологічних і санітарно-гігієнічних вимог, встановлених законодавством при проектуванні, розміщенні та будівництві об'єктів несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством. Згідно ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Таким чином, закон чітко визначає державні органи та їх посадових осіб, уповноважених на проведення перевірок, складання актів перевірок, та притягнення до відповідальності осіб, винних в порушенні вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Утім, згідно п. 23 договору про надання послуг з утримання будинків і спору тита прибудинкових територій від 10 квітня 2015 року споживач не має права без належним чином розробленої та погодженої документації і згоди виконавця виконувати будь-які роботи, пов'язані зі зміною фасаду будинку. Відповідно до п. 7.5 Правил проживання та добросусідства в «Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою [ADDRESS], суворо забороняється знесення несучих стін та конструкцій, в тому числі проведення з ними будь-яких робіт, що призводять до погіршення їх несучих властивостей та цілісності. Переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають в комплексі, дозволяється виключно в разі отримання відповідного дозволу від забудовника або управителя комплексу або у разі необхідності від органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Беручи до уваги, що будівництво комплексу виконувалось за авторським проектом, суворо забороняється будь-яка зміна зовнішнього вигляду комплексу (як зовні, так і в середині в МЗК), наприклад: фарбування стін в інший колір, заміна плитки, заміна вхідних дверей, засклення балконів тощо. На підставі п. 11 договору споживач зобов'язаний виконувати "Правила проживання та добросусідства в Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: [ADDRESS]". Відповідно до п. 8.2.9 Правил недотримання вимог до виконання будівельних, ремонтних та опоряджувальних робіт (в тому числі зовнішнього вигляду комплексу, засклення балконів) тягне собою накладення штрафу в розмірі 8000 грн. та обов'язок приведення комплексу в первинний зовнішній вигляд за власний рахунок осіб, котрі вчинили дії, які призвели до його зміни (в тому числі відновлення його технічного стану). Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони визначили на власний розсуд наслідки не дотримання умов договору про надання послуг з утримання будинків і спору та прибудинкових територій від 10 квітня 2015 року та Правил проживання та добросусідства в «Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою [ADDRESS]. Зазначені Правила та договір відповідачем не оскаржено та є чинними. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

Outcome: approved