Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

21 червня 2018 р АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 30787,11 грн заборгованості по кредиту, процентам та штрафних санкціях за користування кредитними коштами, отриманими на підставі кредитного договору № б/н від 21.07.2007 р, що утворилася станом на 13.05.2018 р . Як вбачається з позовної заяви, на підставі кредитного договору № б/н від 21.07.2007 р [PERSON] отримав в Приватбанку кредит у розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За згодою [PERSON] банк збільшував кредитний ліміт на картці відповідача. Проте, [PERSON] свого зобов"язання за кредитним договором не виконує, кредитні кошти не повертає, внаслідок чого станом на 13.05.2018 р утворилась заборгованість в розмірі 30787,11 грн, яка складається з: 3970,80 грн - заборгованості за кредитом, 24874,07 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500,00 грн - фіксована частина, 1442,24 грн - процентна складова. Тому позивач просить стягнути з відповідача в користь АТ КБ "Приватбанк" 30787,11 грн заборгованості по кредиту, процентам, штрафи і судові витрати. 07.12.2018 р АТ КБ "Приватбанк" подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить також стягнути з [PERSON] в користь Приватбанку заборгованість по процентам за користування кредитом, що утворилась за період з 14.06.2017 р по 14.06.2018 р в сумі 2283 грн 84 коп (а.с.147-149). В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечив проти позову, просить відмовити у його задоволенні оскільки, 21.07.2007 р не звертався до банку із заявою для видачі платіжної картки на одержання кредиту, таку заяву ніколи не підписував, жодних коштів у Приватбанку не отримував, будь- яких заяв про видачу платіжної картки "МЕТРО" не підписував, відомості у заяві про видачу кредиту щодо його працевлаштування не відповідають дійсності, так як з 14.12.2005 року він зареєстрований як фізична особа-підприємець та займався технічним обслуговуванням і ремонтом мобільних телефонів, а не працював менеджером по рекламі у ТОВ "Оптимум-Медіа Україна", якого взагалі не існує. На момент підписання заяви про видачу кредиту - 21.07.2007 року у нього був паспорт громадянина України [NUMBER] від 24.09.1996 року. Цей паспорт був викрадений у нього і у грудні 2007 року він звертався з заявою до органу внутрішніх справ про викрадення належних йому документів. Номер паспорта, вказаний у заяві на видачу кредиту не відповідає номеру паспорта, належного йому. До позовної заяви позивачем долучено копію паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого [PERSON] 17.11.2009 року, який не був підставою для видачі кредиту, а у наданій позивачем копії паспорта [NUMBER] від 24.09.1996 року не його фотографія. Підпис на заяві про видачу кредиту та отримання пластикової банківської картки виконаний не ним, а іншою особою, про що свідчить висновок судової почеркознавчої експертизи. Тому, оскільки кредитний договір з Приватбанком 21.07.2007 року він не укладав, кредитні кошти не отримував, просить відмовити в задоволенні позову. Відмовився від вимог про застосування строку позовної давності, про що подав письмову заяву. У письмових поясненнях позивач вказує на те, що 21.07.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжні картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банком надано докази, які підтверджують факт укладення кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань. зокрема: копію кредитного договору, розрахунок заборгованості, копію паспорта відповідача [PERSON] , за яким був оформлений кредитний договір та виписку по рахунку. Оскільки питання щодо підписання відповідачем договору не відноситься до предмету заявленого позову (про стягнення заборгованості за договором), наявність тверджень відповідача про те, що підпис виконаний не ним, не мають правового значення по даній справі. Предметом позову, який підлягає доказуванню є розмір заборгованості за кредитним договром. ПАТ КБ "Приватбанк" надав суду докази щодо наявності заборгованості за договором, відповідач, в свою чергу, не спростував докази надані банком щодо цього факту. Відповідачем не доведено та матеріалами справи не встановлено, що відповідач особисто не підписував кредитний договір. Згідно сайту Державної Міграційної Служби України документ: паспорт громадянина України серія [NUMBER] знайдено в базі даних МВС серед викрадених, але дата реєстрації викрадення 03.11.2009 р, а отже доводи відповідача про те, що на момент укладення кредитного договору від 21.07.2007 р у нього були викрадені документи, не відповідають дійсності. Висновок експерта не відповідає Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних заключень, затверджених наказом Мінюсту України від 08.10.1998 р № 53/5, оскільки експерт вийшов за межі ухвали суду та здійснив комплексну судово-почеркознавчу та судово-технічну екпертизу. Тому просить позов задовольнити повністю. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши позовну заяву, письмові пояснення позивача, письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 21.05.2018 р Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (скорочена назва ПАТ КБ "Приватбанк") змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (скорочена назва АТ КБ "Приватбанк"). Відповідно до ст. 5 ч. 2 Закону України "Про Акціонерні товариства" зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Реєстрація зміни назви позивача в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відбулась 21.05.2018 р. Тому у рішенні суд знаходить за необхідне вказати нову назву позивача - Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (скорочена назва АТ КБ "Приватбанк"). Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданий позивачем копій та оригіналів документів вбачається, що 21.07.2007 р до Приватбанку надійшла заява [PERSON] , [INFO] , серія та номер паспорта [NUMBER] виданий Жовтневим РУГУ МВС України в м. Києві 24.09.1996 р, працюючого менеджером по рекламі ТОВ "Оптимум - Медіа Україна" м. Київ, про видачу платіжної кредитної картки "МЕТРО" із строком дії до 12/08 з кредитним лімітом на ній 4000 грн (а.с. 9 ). Проте, із заяви форми Н1, поданої 20.09.1996 року [PERSON] про видачу паспорта громадянина України, вбачається, що [PERSON] дійсно Жовтневим РУГУ МВС України в м. Києві 24.09.1996 р був виданий паспорт серія [NUMBER] , але номер паспорта [NUMBER] , а не номер [NUMBER] , як вказано у заяві на видачу кредиту (а.с.225-226). Крім цього, позивачем надано суду копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , серія та номер [NUMBER], виданого Жовтневим РУГУ МВС України в м. Києві 24.09.1996 р, але фотокартка особи у цьому паспорті не відповідає фотокартці [PERSON] у заяві форми Н1 (а.с. 128-129, 225-226). З повідомлення Солом`янського управління поліції м. Києва від 05.09.2018 р № Д-5210/125/55-2018 вбачається, що згідно інтегрованої інформаційно-пошукової системи "АРМОР" 19.12.2007 р [PERSON] , 1971 р .н., [ADDRESS] звертався із заявою про те, що за місцем помешкання виявив відсутність документів. По цій заяві було прийняте рішення про відмову в порушенні кримінальної справи 22.12.2007 р за № 18492. Вищевказана заява та матеріали знищені за закінченням строку зберігання (а.с.97). З висновку судово-почеркознавчої судово-технічної експертизи № 188/189/19-26 від 18.04.2019 р вбачається, що підписи від імені [PERSON] в графах "Клиент Подпись", "Кредитную карту и ПИН получил Подпись" заяви на видачу кредиту від 21.07.2007 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] в графрх "Клиент Подпись", "Кредитную карту и ПИН получил Подпись" заяви на видачу кредиту від 21.07.2007 року виконані не [PERSON] , а іншою особою (а.с.193-198). Пояснення позивача про те, що висновик експертизи є неналежним доказом, є необгрунтованими і не заслуговують на увагу, так як ексаперт дав відповіді на запитання, поставлені судом. На підставі наведеного суд знаходить, що позивачем - АТ КБ "Приватбанк" не доведено та не надано суду доказів про те, що кредитний договір від 21.07.2007 р укладений з відповідачем [PERSON] . На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги недоведеними, а тому підстав для задоволення позову не вбачається. Відповідачем оплачено вартість судово-почеркознавчої судово-технічної експертизи № 188/189/19-26 від 18.04.2019 р в сумі 3718 грн 00 коп (а.с.199). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з позивача в користь відповідача.

Outcome: approved