Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 18 грудня 2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір №6628-OWNCASH, за яким останній отримав кредит у розмірі 27028 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення 17.12.2015 року. Відповідач свої зобов"язання за договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06.04.2015 року становить 21956 грн. 58 коп. 21 жовтня 2015 року позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої станом на 03.09.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 26311 грн. 78 коп, і яка складається з: заборгованості за кредитом - 20770 грн. 96 коп.; заборгованості по оплаті відсотків за користування кредитом - 871 грн. 06 коп.; комісії за адміністрування кредиту 2419 грн.; пені 2250 грн. 76 коп. У добровільному порядку відповідач відмовляється погасити вказану заборгованість. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26311 грн. 78 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. 15 січня 2016 року позивач уточнив позовні вимоги, відповідно до яких просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №6628-OWNCASH від 18.12.2013 року у розмірі 14861 грн. 78 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 9320 грн.96 коп., заборгованості за відсотками - 871 грн.06 коп., заборгованості по простроченій сумі комісії за адміністрування кредиту - 2419 грн., пені - 2250 грн.76 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн.60 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, уточнені позовні вимоги, надані суду 15 січня 2016 року, підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому позовні вимоги визнав частково та просив ухвалити рішення, яким стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №6628-OWNCASH від 18.12.2013 року у розмірі 9320 грн. 96 коп. В іншій частині, в задоволенні позову просив відмовити, оскільки ці виплати нараховані з вини банка. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов»язується погасити кредит та сплатити відсотки. У відповідності зі ст.1049 ЦК України позичальник повинен повернути займодавцю позику (грошові кошти в той же сумі або речі, визначені родовими ознаками, тієї ж кількості, того ж роду та якості, які були передані йому займодавцем) в строк і в порядку, встановленому договором. Як встановлено у судовому засіданні 18 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №6628-OWNCASH, за яким останній отримав кредит у розмірі 27028 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення 17.12.2015 року. При цьому відповідач повинен був щомісячно, до 17 числа кожного місяця, сплачувати на погашення кредиту 1732 грн., до складу яких входять - сума на погашення тіла кредиту, сума відсотків за користування кредитом і комісії за управління кредитом у розмірі 483 грн.80 коп.(а.с.6-10) 21 жовтня 2015 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог. (а.с.75-76) Відповідач повідомлявся про наявність в нього заборгованості, але заходів до її погашення не прийняв. 15 січня 2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги шляхом їх зменшення і просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті кредиту, яка станом на день звернення до суду із заявою про зменшення позовних вимог становить 14861 грн.78 коп. і яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 9320 грн.96 коп., заборгованості по відсоткам - 871 грн.06 коп., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту - 2419 грн., пені - 2250 грн.76 коп. (а.с.118-119). Як вбачається з наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку заборгованість відповідача по оплаті за кредитним договором станом на 03.09.2015 року заборгованість становить 26311 грн. 78 коп, і яка складається з: заборгованості за кредитом - 20770 грн. 96 коп.; заборгованості по оплаті відсотків за користування кредитом - 871 грн. 06 коп.; комісії за адміністрування кредиту 2419 грн.; пені 2250 грн. 76 коп. (а.с.13-14, 61-62). З наданих відповідачем копій квитанцій про місячні проплати по погашенню кредиту встановлено, що відповідач здійснював оплати 10.12.2014 року в сумі 1950 грн. (квитанція №42), 27.02.2015 року в сумі 1750 грн. (квитанція №8135115), 24.03.2015 року в сумі 1800 грн. (квітанція №115256680) (а.с.46, 49). З наданих позивачем відомостей щодо руху коштів по рахунку відповідача з 18.12.2013 року по 08.12.2015 року вбачається, що усі платежі, здійснені відповідачем на оплату кредиту позивачем враховані (а.с.110). Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що банк порушив його права, як клієнта банка, звернувшись достроково до суду з вимогою про повернення кредиту. До такого висновку суд приходить виходячи з наступного. Частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов"язок позичальника повертати позику частками (з розстрочкою), то у випадку прострочки повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилась та сплати відсотківів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. З наданих позивачем розрахунків заборгованості та наданих відповідачем платіжних доручень, вбачається, що відповідач здійснював оплату нерегулярно, чим порушував графік повернення кредиту, який є невідємною частиною кредитного договору, а за таких обставин, у позивача виникло право вимоги дострокового повернення кредиту. Також судом не приймаються до уваги доводи відповідача стосовно того, що відсотки за користування кредитом повинні бути віднесені на рахунок позивача, у зв"язку з порушенням його прав, як споживача. До такого висновку суд приходить виходячи з наступного. Як встановлено ст.1048 ЦК України позикодавець має право на отримання з позичальника відсотки на суму позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит і сплатити відсотки. Статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Положенням Національного Банку України №246 від 28.09.1995 року "Про кредитування" (з наступними доповненнями та змінами) передбачено, що кредит - позичковий капітал банку у грошовій формі та в банківських металах, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Цільове призначення позички полягає у тому, що економічні суб'єкти, що виявили намір вступити в кредитні відносини, повинні заздалегідь чітко визначити, на яку ціль будуть використані позичені кошти. Строковість позички передбачає, що вільні кошти кредитора передаються позичальнику на чітко визначений строк, який сторони повинні узгодити в момент вступу в кредитні відносини. Поверненість позиченої вартості боржником означає, що позичальник повинен повернути кредитору весь обсяг одержаної в позичку вартості. Забезпеченість полягає у прийнятті кредитором при наданні позички додаткових заходів щодо гарантування повернення позички у визначені строки. Платність користування позичкою полягає у тому, що позичальник повертає кредитору не тільки основну суму боргу, а й сплачує додаткові кошти у формі відсотка. Таким чином, стягнення відсотків за користування кредитом є законодавчо закріпленим і відсотки нарівні з тілом кредиту підлягають поверненню саме позичальником, у даному випадку відповідачем. Суд не приймає до уваги й доводи відповідача стосовно віднесення за рахунок позивача оплати комісії за адміністрування кредиту. До такого висновку суд приходить виходячи з наступного. Статтею 11 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. Як вбачається з копії кредитного договору №6628-OWNCASH від 18.12.2013 року, укладеного між сторонами, з додатками до нього, він містить усі необхідні реквізити, які встановлені чинним законодавством щодо кредитного договору (а.с.6-10). Оплата комісії за обслуговування кредиту входить до щомісячного обов"язкового платежу, який відповідач повинен був сплачувати на погашення отриманого кредиту. Враховуючи те, що відповідачем були порушені строки виконання кредитного договору, у суда не має підстав для віднесення цієї складової кредиту на рахунок позивача. Також судом не приймаються до уваги доводи відповідача стосовно віднесення пені за порушення виконання зобов"язання на рахунок позивача з огляду на наступне. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов"язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочки виконання. Відповідно до ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, заподіяних невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. Кредитор не має права на неустойку у випадку, коли боржник не відповідає за порушення зобов"язання (стаття 617 цього Кодексу). Пунктом 6.1 кредитного договору №6628-OWNCASH, укладеного сторонами 18.12.2013 року передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по Кредитному договору процентної ставки, вказаної в пункті 2.4 Кредитного договору, але не менше 2 грн. за кожен день прострочення. Оскільки відповідач неналежним чином виконував свої зобов"язання за кредитним договором, доказів належного виконання своїх обов"язків за договором не надав, що платіжні доручення, надані відповідачем, враховані позивачем при розрахунку сум заборгованості за договором, що відсутні підстави для зменшення розміру неустойки, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за неналежне виконання ним своїх зобов"язань за договором. За таких умов, оскільки відповідачем порушені умови договору кредиту, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №6628-OWNCASH від 18.12.2013 року в сумі 14861 грн.78 коп. Оскільки позов був задоволений, підстав, передбачених діючим законодавством, для звільнення відповідача від оплати судового збору не має і тому суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст.526, 527, 530, 549, 550, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ЗУ "Про захист прав споживачів", ЗУ "Про банки та банківську діяльність", Положення Національного Банку України №246 від 28.09.1995 року "Про кредитування" (з наступними доповненнями та змінами)

Outcome: approved