Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

26 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісяця в період його навчання, до 30 червня 2016 року, мотивуючи тим, що вони з відповідачем мають сина [PERSON], який народився [INFO] і який досяг повноліття, але в теперішній час навчається в Політехнічному технікумі Конотопського інституту Сумського державного університету, котрий закінчує 30 червня 2016 року. Вона працює, але її доходів недостатньо для забезпечення сина всім необхідним. Відповідач матеріальну допомогу не надає, а вона сама не спроможна утримувати сина. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити, пояснила, що за час звернення до суду з даним позовом, відповідач так ніяку матеріальну допомогу і не надавав, дотепер погашає заборгованість за аліментами, які були стягнуті з нього до повноліття сина. Також просить стягнути з відповідача 150 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому порядку (а.с.13,49,50), про причину неявки не сповістив, заяв про розгляд справи за його відсутністю чи про відкладення розгляду справи не надав, тому справа розглядалася за відсутністю відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує (а.с.14). Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В свідоцтві про народження [PERSON], який народився [INFO], батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу розлучення між сторонами було зареєстровано у відділі ДРАЦС по м. Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції 16 січня 1999 року (а.с.3). З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] 13 липня 2007 року після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.4). За довідкою ТОВ ЖЕД "Сім вітрів", [PERSON] з сином [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки Політехнічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету [PERSON] дійсно навчається за спеціальністю «Будівництво, обслуговування і ремонт залізничних колій». Термін навчання: з 01.09.2012 по 30.06.2016 (а.с.5). Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач взагалі будь-яких доказів чи заперечень не надав. Враховуючи вищевикладене, вимоги, які приймаються до уваги при визначенні розміру аліментів, матеріальне становище сторін, те, що їх син навчається, враховуючи також ту допомогу, яку надає дитині мати, суд вважає, що повнолітньому сину сторін [PERSON] у зв"язку з навчанням необхідна матеріальна допомога і від батька, який спроможний її надавати, він є працездатним. Тому слід задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на період навчання сина, до 30 червня 2016 року, в розмірі 800 грн. щомісяця. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу, яка виразилась у складанні позову в розмірі 150 грн. (а.с.9). Відповідно до ч.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" така компенсація не може бути більше 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Правова допомога надавалась при складанні позову 26 листопада 2014 року і тривала не менш, ніж півгодини, на той час розмір мінімальної заробітної плати становив 1218 грн., 40% складає 487,20 грн. (за 1 год.), за півгодини - 243,60 грн. При цьому позивач просить стягнути лише 150 грн. витрат на правову допомогу, хоча згідно вищевказаної тривалості надання такої допомоги граничний розмір таких витрат міг бути більшим. З відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved