Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач 25.11.2016 р. звернулася до суду з вищевказаним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її матір [PERSON], яка при житті правомірно набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] За життя матір своїм майном не розпорядилася, тому його успадковують спадкоємці за законом почергово відповідно до норм ЦК 1963 року. До спадкоємців першої черги спадкування належить її чоловік [PERSON], який помер [INFO] року, та її дочка - позивач по справі. Позивач являється єдиним спадкоємцем майна її матері, оскільки інших крім неї спадкоємців, які претендують на спадкове майно немає. На час відкриття спадщини вона постійно проживала разом з матір'ю, за зазначеною адресою, заяви про відмову від спадщини протягом шести місяців після відкриття спадщини не подавала, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Проте оформити право власності на успадковане майно, не може, оскільки її матір за життя не встигла виготовити правовстановлюючі документи на спадкове майно. З цих підстав просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на будинок з приналежними господарськими будівлями. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про те , що позов підтримує та просить справу слухати у її відсутності за наявними у справі доказами. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, вказав, що проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з"явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. З'ясувавши обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, з врахуванням вимог цивільного судочинства, суд вважає, що позов слід задовольнити в силу наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2016 року, яке видане повторно, [PERSON] померла [INFO] року, в с. Ставчани, Пустомитівського району Львівської області. Спадщина відкрилась [INFO] року - в день смерті спадкодавця [PERSON], на час дії ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до абз.1 п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003р., який почав діяти з 01.01.2004р., правила Книги шостої цього Кодексу ( спадкове право), до спадщини, яка відкрилася раніше як [INFO] (більше шести місяців до 01.01.2004р.), повинні застосовуватися норми ЦК 1963 року. Тому дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК 1963 року, статтею 529 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У склад спадщини [PERSON], крім іншого, увійшло право власності на будинковолодіння за адресою, [ADDRESS] З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинок за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Відповідно до Довідки № 501 від 21.06.2016 року, виданої Стачанською сільською радою Пустомитівського району Львівської області згідно погосподарських книг сільської ради за [PERSON], яка померла [INFO] року рахувалася земельна ділянка загальною площею 0, 43 га. Рішенням виконкому Пустомитівської районної ради народних депутатів № 79 від 16.02. 1978 року, затверджено рішення виконкому Оброшинської сільської ради про дозвіл будівництва житлового будинку [PERSON] в с. Ставчани, площею 0,08 га на землях присадибного типу. З Будівельного паспорта земельної ділянки виданого 1978 року на забудовника [PERSON], Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР № 79 від 16.02. 1978 року вбачається, що [PERSON] правомірно розпочала будівництво житлового будинку в с. Ставчани, Пустомитівського району, Львівської області. Із архівного витягу № Б-7676 від 22.03.2016 року з рішення виконавчого комітету Пустомитівської районної ради № 79 від 16.02. 1978 року вбачається, що вказаним рішенням районної ради, крім іншого, вирішено узаконити житловий будинок [PERSON], будівництво на земельній ділянці 0,08 га за індивідуальним проектом. Після завершення будівництва нового житлового будинку стару хату знести; архітектурно - планувальній групі при районному архітекторі виготовити необхідні документи на будівництво житлових будинків З системного аналізу зазначених вище норм закону, що були чинними та діяли за життя [PERSON] в сукупності із зазначеними вище обставинами слідує висновок, що [PERSON] за час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Як стверджується довідкою, виданою Ставчанською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 29.02.2016 року № 183, [PERSON], до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] З рішення виконавчого комітету Ставчанської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 15 від 25.08. 2016 року та Довідки № 184 від 29.02. 2016 року, вбачається, що згідно погосподарських книг сілської ради житловому будинку [PERSON] [ADDRESS] Згідно даних Технічного паспорту, що виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 11.04. 2016 року, житловий будинок, [ADDRESS] складається з А-1 - житловий будинок (1978 року побудови, загальною площею 96,4 м. кв., житловою площею 70, 1 м. кв.), пг (А-1) - погріб, а-1 - веранда, пг (а-1) - погріб, а - східці, Б - літня кухня, В - сарай, Г - сарай, Д - сарай, Е - сарай, Ж - сарай, З - сарай, У - вбиральня, 1 - хвіртка, 2 - ворота, 3 - огорожа, 4 - огорожа, 5,6 - хвіртка, 7 - огорожа, 8 - огорожа, к - колодязь. За життя [PERSON], своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилася, тому спадкування після її смерті, у відповідно до вимог ч. 2 ст. 524 ЦК України 1963 року, відбувається за законом почергово. До спадкоємців першої черги спадкування, згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року, після смерті [PERSON] належить позивач - [PERSON], факт родинних відносин першої лінії споріднення між спадкодавцем та позивачем (мати - дочка) стверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.02. 1960 року. Прізвище "[PERSON]" змінене на "[PERSON]" внаслідок укладення шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.02. 1979 року. Чоловік спадкодавця, а батько позивача [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.03. 2016 року. Таким чином, інших, крім позивача, спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON], які претендують на спадкове майно немає. Згідно приписів статей 525, 548, 549 ЦК 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), якщо у шестимісячний строк для прийняття спадщин позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №185 від 14.06.1994 року, яка діяла на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Позивач, як вбачається з Довідки № 183, виданої виконкомом Ставчанської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 29.02.2016 року, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявила про відмову від неї, тому у відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року позивач вважається такою, що прийняла спадщину. Таким чином судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], яка проживала [ADDRESS], Пустомитівського району, та була власником вказаного житлового будинку, померла [INFO] року, спадщину якої, як спадкоємець за законом прийняла її дочка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що позивач є єдиним спадкоємцем, яка претендує на спадкове майно та фактично прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на неї оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача та третіх осіб, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved