Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Тернопільської районної ради Тернопільської області, [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , треті особи: Домаморицька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [INFO] помер її син - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається в тому числі і з 1/3 частки жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дане домоволодіння відноситься до колгоспного двору. Вона є спадкоємцем першої черги майна [PERSON] . Окрім неї спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] [INFO] . 06.09.2019 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. винесено постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] з тих підстав, що первинна реєстрація права власності спадкодавця на майно не проведена і правовстановлюючий документ відсутній, тому питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Зважаючи на те, що вона прийняла спадкове майно та вступила в управління ним, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, просить визнати за нею право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [INFO] помер її колишній чоловік та батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частини будинковолодіння [ADDRESS] . [PERSON] заповіту не залишав, відтак спадкоємцями першої черги за законом є його син [PERSON] , 2005 р.н. який на момент смерті був неповнолітнім, а тому вважається таким, що прийняв спадщину та [PERSON] , мати померлого, яка постійно проживала з сином та подала заяву про прийняття спадщини. 1/3 частина вказаного будинковолодіння належало [PERSON] , як члену колгоспного двору, що підтверджується технічним паспортом, Інформаційною довідкою виданою БТІ Тернопільського району та довідкою Домаморицької сільської ради Тернопільського району. Забудова спірного житлового будинку проводилась до 1989 року, тому належним чином оформлених правовстановлюючих документів немає. Оскільки за відсутності правовстановлюючих документів цивільне законодавство передбачає судовий порядок визнання права власності, просить прийняти зустрічний позов та розглядати разом з первинним позовом та визнати за неповнолітнім [PERSON] , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею 82,0 кв.м., житловою площею 54,1 кв.м. Представник позивача-відповідача [PERSON] адвокат Цимбалюк О.Є. в судовому засіданні первісний позов підтримав та просить його задовольнити з підстав і мотивів наведених у позовній заяві, зустрічний позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Представники відповідача-позивача [PERSON] [PERSON] та адвокат Скиба В.М. зустрічний позов підтримали та просять його задовольнити з підстав і мотивів наведених у позовній заяві, первісний позов визнали та не заперечили проти його задоволення. Представник відповідача Тернопільської районної ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення з наступних підстав: Згідно актового запису №8 складеного 10 травня 1976 року Довжанківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] народився [INFO] в с. Домаморич Тернопільського району Тернопільської області та його матір`ю є [PERSON] , про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00023581913 від 06 серпня 2019 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] уродженця с. Домаморич Тернопільського району Тернопільської області. 20 червня 2012 року Відділом ДРАЦС Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області у книзі реєстрації розірвань шлюбу внесено запис №28 про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до довідки №314 виданої Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 29.07.2019 р. на час смерті [PERSON] , який помер [INFO] разом з померлим була зареєстрована за адресою [ADDRESS] його мати [PERSON] , 1944 р.н. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 30.12.1989 року виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української УРСР, житловий будинок [ADDRESS] є колишнім колгоспним двором, який складається з 3-ох членів, головою якого є [PERSON] . У відповідності до інформаційних довідок №1122, №1123 виданих Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 20.08.2019 р. по обліку бюро, житловий будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Державна реєстрація права власності [PERSON] на вказаний будинок в бюро не проведена. 19.08.2019 р. на замовлення [PERSON] Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлений технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно даних технічного паспорта загальна площа вказаного будинку становить 82,0 кв.м, житлова - 54,1 кв.м., рік забудови будинку - 1974. Як суспільні групи, робітничий двір та колгоспний двір існували до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української PCP "Про введення в дію Закону Української PCP "Про власність", якою було введено в дію Закон України «Про власність». Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а відтак [PERSON] на день його смерті належала на 1/3 частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Враховуючи дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) порядок спадкування його майна регулюється нормами ЦК України. В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст. 1268 ЦК України). У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 288/2019 року, після смерті гр. [PERSON] , за заявою матері померлого [PERSON] про прийняття спадщини за законом № 901 від 06 серпня 2019 року, також згідно із Свідоцтва про народження спадкоємцем після [PERSON] є його неповнолітній син [PERSON] [INFO] . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. 06 вересня 2019 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказане спадкове майно за спадкодавцем. За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] та прийняли спадщину, однак позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити своє право власності на успадковане нерухоме майно, суд приходить до висновку, що в даному випадку право власності [PERSON] та [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в рівних частках а саме по його 1/6 частині (за кожним) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved