overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.05. 2013 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Натомість, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов"язання, у зв"язку з чим, станом на 31.01. 2015 року має заборгованість перед банком в сумі 6814,88 гривень, з яких: 4060,05 гривень - заборгованість за кредитом; 1554,12 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 400 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 300,71 гривень- штраф (процентна складова). У зв"язку з наведеним, ПАТ КБ "Приватбанк" просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості. Представник позивача - ПАТ КБ "Приватбанк", в судове засідання не з"явився, однак надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву (реєстрація по канцелярії суду за вх. номером 2605/15-вх. від 27.05. 2015 року), про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що особами, які беруть участь у справі, позовні вимоги визнано, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та беручи до уваги положення ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якого, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 11.04.2016 року звернувся до суду зі позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи неодноразово відкладався (5 раз) із-за неприбуття в судове засідання представника позивача [PERSON], явку якої ухвалами суду було визнано обов"язковою. Чергове слухання справи призначено на 31 серпня 2016 року на 09 годин 00 хвилин. 09 серпня 2016 року до суду надійшло клопотання від представника позивача ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] про розгляд даної справи у режими відеоконференції, в приміщенні Слов'янського міського суду Донецької області. Розгляд клопотання здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. За змістом ч. 1 ст. 158-1 ЦПК України суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника процесу може постановити ухвалу про їх участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Таким чином, ця норма процесу передбачає право, а не обовязок суду щодо постановлення відповідної ухвали про розгляд справи в режимі відео конференції. Розглянувши вищезазначене клопотання, суд приходить до переконання про те, що воно не підлягає задоволенню через відсутність законних і обґрунтованих підстав для його задоволення, викладені в клопотанні підстави є недостатніми для застосування вимог ст. 158-1 ЦПК України, оскільки вони не позбавляють представника позивача ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] можливості безпосередньої її участі в судовому засіданні в приміщенні Краснолиманського суду, в провадженні якого перебуває цивільна справа, так як відстань між містами [PERSON] та Слов'янськ є незначною (25 км), час перебування в дорозі - 30-40 хвилин, сполучення між містами є постійним (як автобусів так і електричних потягів). Час, на який було призначено судове засідання узгоджувався з представником. В м. Лиман Донецької області працює декілька відділень ПАТ КБ "Приватбанк". Суд критично відноситься до посилання представника [PERSON] щодо неможливості прибуття у судове засідання у зв"язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, оскільки ця інформація ніяким доказом не підтверджена. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, з якого вбачається, що 19 липня 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № DNH4KP88670852, відповідно до якого відповідачем отримано кредит в сумі 4 550 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 25,08 % за користуванням кредитом, на умовах, визначених договором. Відповідач не виконав зобов'язань за Кредитним договором, відсотки не сплачував, у зв'язку з чим, станом на 19.02.2014 року виникла заборгованість в сумі 37 049,81 грн, яка складається: з заборгованості за кредитом - 2 761,73 грн; заборгованість по відсоткам - 12 616,49 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором - 21 671,59грн; від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 8 337,28 грн, яка була задоволена судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 вересня 2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк",різниця становить 28 712,53 грн; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500, 00 грн - штраф (фіксована частина); - 1 435, 63 грн - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість складає 30 648,16 грн Представник позивача до судового засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позовня вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

позивач ПАТ КБ «Приватбанк» подав позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з наступних підстав: між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договор № CGZOSE00000330 від 20/09/2005 року в розмірі 15000 грн. 00 коп.. Проте умови договору порушені позичальником, зобов"язання ним не виконано. Згідно Кредитного договору у випадку порушення відповідачем зобов"язань , відповідач сплачує позивачу штрафи. Відповідно до Кредитного договору передбачено порядок повернення кредиту. В зв"язку з цим просить позивач суд стягнути з [PERSON] корзисть ПАТ КБ «Приватбанк" заборгованість у розмірі 39281 (тридцять девять тисячдвісті вісімдесят одну) грн.. 42 коп.. та оплачені ним 1218 грн. судового збору. У звязку з неявкою відповідача у судове засідання суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав: Згідно Кредитного договору № CGZOSE00000330 від 20.09.2006 року вбачається, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір до умов якого вбачається, що у випадку порушення відповідачем зобов"язань , відповідач сплачує позивачу штрафні санкції . Відповідно до заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 12.11.2013 року вбачається, що прийнято рішення відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитим договором № CGZOSE00000330 від 20.09.2006 року у розмірі 51441 грн. 55 коп. На час звернення позивача до суду вищевказане рішення не було виконанно, позивач не сплатив борг банку. Відповідно до статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України розмір заборгованості визначається, згідно з укладеним кредитним договором між сторонами, та підтверджується відповідними розрахунковими документами. Додаткові суми можуть нараховуватися на момент подачі позову до суду про стягнення заборгованості (пеня, передбачена у кредитному договорі)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 16429,30 грн. за кредитним договором №б/н від 10.12.2012 року, яка складається з: 954,87 грн. - заборгованість за кредитом; 11065,89 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3150,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи: 500,00 грн. - (фіксована частина); 758,54 грн. - (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" просить дану справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, про що представником позивача надіслано у суд письмове клопотання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився. Позивач ПАТ КБ "Приватбанк", в обґрунтування позовних вимог, у позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.12.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-caйт банку. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг у зв"язку з чим підписала заяву №б/н від 27.06.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач порушила умови кредитного договору, у зв"язку з чим станом на 21.05.2019 року має заборгованість у сумі 47307,49 грн., яка складається з: 6263,35 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10488,82 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 27176,39 грн. пеня за прострочене зобов"язання; 650,00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 2228,93 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 47307 гривень 49 копійок за кредитним договором б/н від 27.06.2014 року та судові витрати у розмірі 1921 грн. 23.09.2019 року відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що позов АТ КБ "Приватбанк" до неї про стягнення заборгованості не визнає, та просить суд у його задоволенні відмовити у повному обсязі, оскільки у 2018 року АТ КБ "Приватбанк" вже звертався до неї з позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором. Нею було узгоджено суму заборгованості за кредитним договором та внесено на рахунок АТ КБ "Приватбанк" 13000,00 грн. після чого Банк за власною ініціативою припинив судову роботу та позов було залишено без розгляду. Зазначила, що надані позивачем розрахунки заборгованості не є належними доказами. Крім того, вважає, що між нею та АТ КБ "Приватбанк" на підставі анкети-заяви відсутні кредитні відносини, оскільки у ній не узгоджено в належній письмовій формі істотні умови цього виду договірних відносин: розміру кредиту, процентів за користування кредитом, питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов"язань, неустойки (пені, штрафу), а також вид, номер кредитної картки, з якої відбулося зняття коштів, та час її отримання нею як клієнтом. 28.10.2019 року представник позивача надала до суду відповідь на відзив у якій зазначила, що [PERSON] звернулася до AT КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 27.06.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 13000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ Комерційний банк «ПриватБанк»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Представник позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності. У позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість 18665,90 грн. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з посиланням на довідку акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" за № 8SCFJNIU49U60VJS від 01 грудня 2021 року, за якою підтверджено про відсутність з боку відповідача станом на 01 грудня 2021 року заборгованості перед АТ КБ "ПриватБанк». За результатами дослідження визнається доведеним наступне. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Позовні вимоги стосуються стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість 18665,90 грн. Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2019 року за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Разом із тим довідкою акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" за № 8SCFJNIU49U60VJS від 01 грудня 2021 року підтверджено про відсутність з боку відповідача станом на 01 грудня 2021 року заборгованості перед АТ КБ "ПриватБанк». Вказані обставини у своїй сукупності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 11580 грн., посилаючись на те, що вказану суму він помилково перерахував на рахунок [PERSON], що в ПАТ КБ "Приват Банк". Крім того, зазначає, що між сторонами немає родинних відносин, ділових стосунків чи інших зобов"язань. А тому дані кошти не могли бути перераховані відповідачу як подарунок, позика, оплата за послуги чи товар тощо. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач та її представник проти позову заперечують, посилаючись на те, що вказані кошти [PERSON] перерахував [PERSON] в рахунок погашення його боргу перед її чоловіком [PERSON] Заслухавши учасників процесу, д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 31 травня 2012 року позивачем помилково були перераховані кошти в сумі 11580 грн. з рахунку АТ "Ерсте Банк" №[NUMBER] на рахунок [PERSON], що в ПАТ КБ "Приват Банк" №[NUMBER], що підтверджується інформацією про виконання платежу. Крім того, як з"ясовано судом, між сторонами немає родинних відносин, ділових стосунків чи інших зобов"язань. А тому дані кошти не могли бути перераховані відповідачу як подарунок, позика, оплата за послуги чи товар тощо. Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої злочином. Свою заяву мотивували тим, що відповідач працював на посаді керуючого Воловецького відділення ПАТ КБ "ПриватБанк" з грудня 2005 по березень 2006 року, неналежно виконував свої службові обов"язки, що призвело до розтрати коштів банку, в результаті чого позивачу було завдано шкоди на вказану суму. Просить суд стягнути з відповідача завдані злочином матеріальні збитки в сумі 35 221,50 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, наведених у заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК Ураїни) позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, згідно ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). В ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачено правило, згідно з яким позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що [PERSON], перебуваючи на посаді керуючого Воловецького відділення ЗАТ КБ "Приват Банк" в період з грудня 2005 року по березень 2006 року, неналежно виконуючи свої службові обов"язки, не забезпечив належний облік та зберігання кредитних карток "Універсальна", оформлення кредиту на підставі законодавства, що призвело до розтрати коштів банку на загальну суму 44 759 гривень, чим банку заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму. По даному факту відносно [PERSON] була порушена кримінальна справа за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 23.04.2008 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.367 КК України на підставі п. "б" ст. 1 Закону України "Про амністію" від 09.06.2007 року (а.с.6-8). Зазначеною постановою від 23.04.2008 року встановлено факт заподіяння позивачу матеріальних збитків внаслідок злочинних дій [PERSON], який свою вину у вчиненні злочину визнав. Проте до суду з позовом про відшкодування завданих злочином збитків позивач звернувся 28.01.2014 року (а.с.1), тобто з пропуском строку, встановленого ст.257 ЦК України, тому позивачеві слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed