Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач ТОВ "Фінансова компанія "Позика" звернулося в суд із позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Виноградівський РВ ДВС Головного ТУЮ у Закарпатській області про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивує тим, що 21.05.2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір № 11156951000, у забезпечення якого між сторонами було укладено договір іпотеки від 21.05.2007 року, відповідно до якого [PERSON] було передано на предмет іпотеки нерухоме майно - Виробничо-торговий комплекс кафе-магазин, вбиральню в с. Сасово, вул. Леніна, 149А Виноградівського району. Станом на 12.12.2008 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредитному договору, внаслідок чого 29.12.2008 року приватним нотаріусом [PERSON] було вчинено виконавчий напис нотаріуса про стягнення з [PERSON] на користь банку суми заборгованості в розмірі 552 532,97 грн. (напис зареєстровано в реєстрі за № 1869, бланк серія ВМА № 827684). Даний напис було неодноразово скеровано до ВДВС Виноградівського РУЮ та неодноразово виконавцем виносились постанови про повернення виконавчого документа стягувану. 24.11.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» було укладено договір факторингу № 48, відповідно до якого банк відступив Фактору права вимоги в розмірі заборгованості боржників. Відповідно до витягу з Додатку №1/2 до даного Договору № 48, зобов'язання [PERSON] по кредитному договору № 11156951000 було відступлено на користь ТОВ «ФК «Фінактив». 28.11.2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» було укладено договір факторингу № 48/1, відповідно до якого Фінактив відступив Фактору права вимоги в розмірі заборгованості боржників. Відповідно до витягу з Додатку №1 до даного Договору № 48/1, зобов'язання [PERSON] по кредитному договору № 11156951000 було відступлено на користь ТОВ «ФК «Позика». Наразі, ТОВ «ФК «Позика» має намір звернути стягнення на вищевказане майно за спільною згодою іпотекодержателя та іпотекодавця. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 10 травня 2017 року на предмет іпотеки було декілька разів накладено арешт працівниками державної виконавчої служби, а саме: постановою Відділу ДВС Виноградівського РУЮ "Про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження", серія та номер: ВП № 36404861, виданий 08.02.2013; постановою про накладення арешту, 25973639, 19.04.2011, Державний виконавець ВДВС Виноградівського РУЮ [PERSON], постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35353738, 22.11.2012, державний виконавець ВДВС Виноградівського РУЮ [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35586324, 07.12.2012, державний виконавець ВДВС Виноградівського РУЮ [PERSON] Відповідно до листа Начальника Виноградівського РВДВС № 13170 від 11.07.2017 року - всі виконавчі провадження відносно стягнення коштів з [PERSON] в рамках виконання виконавчого напису нотаріуса щодо іпотечного майна - знищені по строкам зберігання. Позивач просить суд\~ зняти арешт з нерухомого майна, а саме: виробничо-торгового комплексу у будинку № 149 «а», що розташований в селі Сасово, Виноградівського району по вул. Леніна, і складається з кафе-магазину літера «А», виробничої будівлі літера «Б», вбиральні літера «В», належний [PERSON], накладений постановами відділу ДВС Виноградівського РУЮ Закарпатської області від 08.02.2013 року ВП № 36404861, від 19.04.2011 року ВП № 25973639; від 22.11.2012 року ВП № 35353738; від 07.12.2012 року ВП№ 35586324. Представник позивача в підготовче засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача в підготовче засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує відносно заявлених позовних вимог. Представник третьої особи подав до суду письмову заяву про проведення підготовчого засідання без участі представника Виноградівького РВ ДВС. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 21.05.2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір № 11156951000, у забезпечення якого між сторонами було укладено договір іпотеки від 21.05.2007 року, відповідно до якого [PERSON] було передано на предмет іпотеки нерухоме майно - Виробничо-торговий комплекс кафе-магазин, вбиральню в с. Сасово, вул. Леніна, 149А Виноградівського району. Станом на 12.12.2008 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредитному договору, внаслідок чого 29.12.2008 року приватним нотаріусом [PERSON] було вчинено виконавчий напис нотаріуса про стягнення з [PERSON] на користь банку суми заборгованості в розмірі 552 532,97 грн. (напис зареєстровано в реєстрі за № 1869, бланк серія ВМА № 827684). Даний напис було неодноразово скеровано до ВДВС Виноградівського РУЮ та неодноразово виконавцем виносились постанови про повернення виконавчого документа стягувану. 24.11.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» було укладено договір факторингу № 48, відповідно до якого банк відступив Фактору права вимоги в розмірі заборгованості боржників. Відповідно до витягу з Додатку №1/2 до даного Договору № 48, зобов'язання [PERSON] по кредитному договору № 11156951000 було відступлено на користь ТОВ «ФК «Фінактив». 28.11.2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» було укладено договір факторингу № 48/1, відповідно до якого Фінактив відступив Фактору права вимоги в розмірі заборгованості боржників. Відповідно до витягу з Додатку №1 до даного Договору № 48/1, зобов'язання [PERSON] по кредитному договору № 11156951000 було відступлено на користь ТОВ «ФК «Позика». Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 33034902 від 20.12.2016 11:58:26) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] було прийнято рішення про перереєстрацію іпотекодержателя з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Позика». Наразі, ТОВ «ФК «Позика» має намір звернути стягнення на вищевказане майно за спільною згодою іпотекодержателя та іпотекодавця. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 10 травня 2017 року на предмет іпотеки було декілька разів накладено арешт працівниками державної виконавчої служби, а саме: - постановою Відділу ДВС Виноградівського РУЮ "Про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження", серія та номер: ВП № 36404861, виданий 08.02.2013; - постановою про накладення арешту, 25973639, 19.04.2011, Державний виконавець ВДВС Виноградівського РУЮ [PERSON] - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , 35353738, 22.11.2012, державний виконавець ВДВС Виноградівського РУЮ [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженн , 35586324, 07.12.2012, державний виконавець ВДВС Виноградівського РУЮ [PERSON] Відповідно до листа Начальника Виноградівського РВДВС № 13170 від 11.07.2017 року - всі виконавчі провадження відносно стягнення коштів з [PERSON] в рамках виконання виконавчого напису нотаріуса щодо іпотечного майна - знищені по строкам зберігання. Спори, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно ст.ст. 15, 16 ЦК України розглядаються у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що належить боржнику /речове право на чуже майно/. Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Право заставодержателя на звернення до суду передбачено спеціальним правилом статті 54 Закону України «Про виконавче провадження». Такий висновок щодо застосування норм матеріального права викладений Верховним Судом в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 523/12153/15-ц, провадження № 61-1433св18, сформульований до аналогічних правовідносин. Права і обов'язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин. У разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (частина перша статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 54 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленного майна. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. З огляду на викладене накладення арешту на виробничо-торговий комплекс - предмет іпотеки порушує права іпотекодержателя, а тому таке нерухоме майно підлягає звільненню з-під арешту, накладеного органом ДВС. Аналогічні правові позиції по ідентичним справам висловив Верховний Суд у постановах по цивільним справам № 742/1826/16-ц від 16 травня 2018 року. № 338/1118/16-и від 16 травня 2018 року. № 496/457/16-и від 14 лютого 2018 року. № 372/374/16-й від 10 травня 2018 року. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Як зазначено у статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вказані арешти заважають Позивачу задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом набуття на нього права власності у позасудовий порядок (реєстрація права власності на себе) на підставі ст.. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» та на підставі положень договору іпотеки, у зв'язку з чим позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Позика" підлягають до задоволення.

Outcome: approved