Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

10.11.2021 року заявниця [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з вказаною заявою, вимоги за якою уточнила 12.11.2021 року, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , ( [INFO] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] ) на строк - 6 (шість) місяців. Просила визначити наступні тимчасові обмеження прав [PERSON] , ( [INFO] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] ): - заборонити [PERSON] в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - [PERSON] , [INFO] . Копію рішення направити до Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області для взяття [PERSON] на профілактичний облік. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що вона, [PERSON] , постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю мамою - [PERSON] та братом - [PERSON] . Брат - [PERSON] постійно зловживає алкогольними напоями, поводить себе неадекватно, агресивно по відношенню до них з мамою, створює конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] , є занадто агресивною. [PERSON] застосовує психологічне насильство з застосуванням фізичної сили, завдає тілесні ушкодження, висловлюється нецензурною лайкою. Постійна агресивна поведінка брата - [PERSON] , його протизаконні дії, стали підставою постійних її звернень до працівників поліції, що призвело до того, що останній неодноразово притягувався до різного роду відповідальності, внаслідок чого з останнім часто проводилися профілактичні бесіди з відповідними посадовими особами Рівненського РУП, складалися протоколи та постанови про адміністративні правопорушення. Через свій аморальний спосіб життя, [PERSON] неодноразово притягався до різного роду адміністративної відповідальності, в тому числі і за ст.173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства. Крім того, 02 листопада 2021 року, інспектором СПДН відділу превенції Рівненського РУП Ткачуком Дмитром відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 127872, строком на 3 доби з 00-20 год 02.11.2021 до 00-10 год 05.11.2021 року . Поведінка [PERSON] негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з його боку, почувається втомленою, ображеною, не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки на роботі. Більше того, [PERSON] достеменно відомо, що їхня мама - [PERSON] є інвалідом і не може себе захистити, як фізично, так і у будь-який інший спосіб, однак це не заважає йому знущатися з неї, застосовувати фізичне насильство, вимагати кошти на купівлю алкоголю. Систематичні прояви домашнього насильства по відношенню до неї з боку [PERSON] та інші його протиправні дії підтверджуються матеріалами правоохоронних органів та суду. Незважаючи на те, що вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, [PERSON] своєї поведінки не змінив. Він продовжує і далі систематично проявляти безпідставні прояви агресії щодо неї у формі психологічного, фізичного та економічного тиску. Таким чином, вважає що вона є особою, яка зазнала і постійно страждає від домашнього насильства. Ці всі події спостерігають сусіди, які також страждають від неадекватної поведінки [PERSON] . Вона має реальні підстави вважати, що її брат - [PERSON] може завдати її здоров`ю і життю непоправну шкоду, а також шкоду майну, яке належить їй на праві власності. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї з боку [PERSON] , а також враховуючи той факт, що попередні заходи застосовані до порушника за вчинення домашнього насильства не вплинули належним чином на нього та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм щодо неї, вважає, що до [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис. Ухвалою суду від 10.11.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження з викликом сторін. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву, просила задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання на 12.11.2021 р. повідомлявся шляхом вручення судової повістки під особистий підпис. Частина 1 ст.350-5 ЦПК України передбачає, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб, але неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю мамою - [PERSON] та братом - [PERSON] . З оглянутого свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2029, зареєстрований відділом ЗАГС м.Ровно є [PERSON] та [PERSON] . З оглянутого свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 87, зареєстрований відділом ЗАГС Березнівського райвиконкому Ровенської області є [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що прізвище заявниці змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » після одруження із [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 662, зреєстрований Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується оглянутим свідоцтвом про одруження. Судом встановлено, що кв. [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі наказу УЖКГ виконкому Рівненської міської ради № 159 від 01.04.2008 р., що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18387002 від 04.04.2008 р. 02 листопада 2021 року, інспектором СПДН відділу превенції Рівненського РУП Ткачуком Дмитром відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 127872, строком на 3 доби з 00-20 год. 02.11.2021 до 00-10 год. 05.11.2021 року . Судом встановлено, що за вчинення протиправних дій відносно [PERSON] - [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Зокрема, постановою Рівненського міського суду від 26.02.2020 р. № 569/728/20 визнано [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1340,00. Вказаним рішенням суду встановлено, що [PERSON] , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, 04 січня 2020 року близько 23 год., за адресою [ADDRESS] , вчинив насильство відносно сестри [PERSON] , а саме кричав, обзивав нецензурною лайкою та шарпав за одяг. Постановою Рівненського міського суду від 06.08.2021 р. №569/14062/21 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00. Вказаним рішенням суду встановлено, що 09 червня 2021 року близько 19 год. 45 хв. [PERSON] в [ADDRESS] , за адресою спільного місця проживання вчинив психологічне насильство відносно своєї сестри - [PERSON] , в ході чого ображав її нецензурною лайкою та погрожував, чим своїми діями здійснив домашнє насильство. Окрім того, судом встановлено що за вчинення протиправних дій [PERSON] неодноразово у 2020 році притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.178 КУпАП. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1,ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов"язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право: втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними; якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів; втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Відповідно до частин 1, 2 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи з урахуванням того, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов"язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Оцінивши в сукупності достовірні докази досліджені судом, встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] . В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved