Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], мотивуючи позовні вимоги тим, що пайові внески за спірну квартиру були сплачені в період перебування у шлюбі та спільного проживання з [PERSON], який помер [INFO], і хоча право власності на кооперативну квартиру було зареєстроване за померлим, вона є об'єктом спільної сумісної власності, а тому 1/2 її частка належить позивачу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. [PERSON] вступив в члени ЖБК № 82 в 1981 році, що підтверджується копією довідки ОЖБК № 330 від 30.11.2015 року (а.с. 13). За період з 1981 року по 16.03.1982 року, ним було сплачено перший внесок в розмірі 2000 рублів за спірну квартиру (а.с. 12,85). Згідно із свідоцтвом про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 березня 1982 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно із довідкою ОЖБК м. Чернігова від 06.09.2016 року № 1-07/678 повна вартість квартири [ADDRESS] становила 4168 крб, перший внесок був сплачений в сумі 2000 крб. до 1981 року, а решта - 2169 крб сплачувалась за період з липня 1983 року по І квартал 1992 року (а.с. 85-86). [PERSON] відчужила 1/5 частку будинку по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1981 року [PERSON] за 10000 крб., що підтверджується довідкою Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради від 22.02.2016 року та копією договору купівлі-продажу від 23.10.1981 року (а.с. 9-11) Суд вважає, що позивачем не доведений той факт, що [PERSON] частину коштів кошти від продажу частки будинку по [ADDRESS] внесла в рахунок сплати першого внеску за кооперативну квартиру, оскільки як вбачається із інформаційної довідки ОЖБК м. Чернігова (а.с. 85), перший внесок був зроблений до укладання шлюбу та відчуження вказаного будинку до 1981 року. Не впливає на зміст правовідносин і встановлення батьківства [PERSON] відносно доньки [PERSON], матір'ю якої є [PERSON], що мало місце 29.05.1985 року (а.с. 17) Згідно із копією свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 28.02.1999 року (а.с. 19) Правовідносини, які виникли між сторонами мають бути врегульовані за положеннями ст. 146 ЖК України, Закону України "Про власність", ст. ст. 22, 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України, а також ст..60 СК України, оскільки шлюб між сторонами на час смерті [PERSON] не був розірваний. При цьому, пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Внесений одним з подружжя до вступу в шлюб пай є його особистим майном. Якщо паєнагромадження згодом збільшилися за рахунок коштів, одержаних одним з подружжя у дар або в порядку спадкування чи за рахунок дошлюбного майна, то ці кошти також є особистою власністю того з подружжя, який їх одержав. При поділі квартири на цю суму може бути збільшена його частка в паєнагромадженні. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ, член житлового, житлово-будівельного кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває права власності на це майно. Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону "Про власність" при внесенні паю в житлово-будівельний кооператив за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було установлено письмовою угодою між ними. Відповідні роз'яснення містяться і в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" від 18 вересня 1987 року № 9. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності (ст. 16 ЗаконуУкраїни «Про власність») За таких обставин, суд вважає, що 2900 крб. в якості пайових внесків були внесені подружжям [PERSON] та [PERSON], а отже 26/50 часток квартири виплачені за рахунок коштів подружжя та є спільною сумісною власністю подружжя (26/50 часток квартири відповідає вартості сплачених пайових внесків під час перебування у шлюбі в сумі 2169 крб). За таких обставин за позивачем належить визнати право власності на 13/50 часток квартири [ADDRESS]. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідачів, пропорційно задовленим позовним вимогам, з відповідачів належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial