Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПАТ "Альфа Банк" про захист прав споживача, визнання припиненою іпотеки. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 08 жовтня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком було укладено договір про іпотечний кредит, на забезпечення зобовязань за цим договором 08 жовтня 2007 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та Акціонерним комерійним промислово-інвестиційним банком було укладено іпотечний договір №1440/07, відповідно до якого на забезпечення зобовязань за іпотечним договором в іпотеку було передано домоволодіння іпотекодавців житловою площею 53,5 м2, загальною площею 76,0 м2 розташоване на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 3642 м2 в м. Рівне по вул.. Тиннівській 7. 17 грудня 2012 року між [PERSON] акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги по кредитних договорах укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Рішенням Рівненського міського суду від 30 травня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», (адреса реєстрації: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714, п/р №37396000000004) заборгованість за кредитним договором № 1439/07 від 08 жовтня 2007 року в сумі 59 872 (пятдесят девять тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 41 копійка, яка складається з тіла кредиту у розмірі 56 805 (пятдесят шість тисяч вісімсот пять) гривень 81 копійка, заборгованості по відсотках у розмірі 2 432 (дві тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 копійок, заборгованості зі сплати пені у розмірі 634 (шістсот тридцять чотири) гривні 20 копійок. Стягнута рішенням Рівненського міського суду сума коштів сплачена [PERSON] в повному обсязі. В звязку з чим, посилаючись на норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку», вважають що іпотека є припиненою. Вказують, що наявне обтяження безпідставне та порушує їх інтереси, як власників нерухомого майна, тому ними скеровано до відповідача заяву про зняття (вилучення) обтяження із нерухомого майна. На звернення про зняття заборон та обтяжень відповідач не відреагував, обтяження не знято. У звязку з вищевикладеним, просять визнати припиненим іпотечний договір №1440/07 від 08.10.2007 року укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3258, за яким в іпотеку було передано домоволодіння іпотекодавців житловою площею 53,5 м2, загальною площею 76,0 м2 розташоване на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 3642 м2 в м. Рівне по вул.. Тиннівській 7 та стягнути з Публічного акціонерного товариства\~Альфа-Банк\~на користь [PERSON]В, суму сплаченого судового збору. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ПАТ "Альфа Банк»", будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце судового розгляду, в судове засідання не з"явилися, причини своєї неявки суд не повідомили та не заявили клопотання про відкладення судового засідання. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд повно та всебічно зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 жовтня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком було укладено договір про іпотечний кредит, відповідно до якого [PERSON] було отримано кредит в сумі 10000,00 дол. США (десять тисяч доларів США), який він зобовязався повернути до 01 жовтня 2017 року (а.с. 8-14). 08 жовтня 2007 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком було укладено іпотечний договір №1440/07, відповідно до якого на забезпечення зобовязань за іпотечним договором в іпотеку було передано домоволодіння іпотекодавців житловою площею 53,5 м2, загальною площею 76,0 м2 розташоване на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 3642 м2 в м. Рівне по вул.. Тиннівській 7 (6-17). 17 грудня 2012 року між [PERSON] акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги по кредитних договорах укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Таким чином відбулося переуступлення права вимоги за кредитним договором №1439/07 від 08.10.2007 року, що був укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] (а.с. 18-37). З оглянутого в судовому засіданні заочного рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2017 року вбачається, що стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», (адреса реєстрації: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714, п/р №37396000000004) заборгованість за кредитним договором № 1439/07 від 08 жовтня 2007 року в сумі 59 872 (пятдесят девять тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 41 копійка, яка складається з тіла кредиту у розмірі 56 805 (пятдесят шість тисяч вісімсот пять) гривень 81 копійка, заборгованості по відсотках у розмірі 2 432 (дві тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 копійок, заборгованості зі сплати пені у розмірі 634 (шістсот тридцять чотири) гривні 20 копійок. Рішення набрало законної сили 19.06.17 року (а.с. 39-43). На виконання рішення Рівненського міського суду [PERSON] сплачено відповідно до квитанцій ПАТ «Приватбанк» від 18.10.2017 року 14999,99 грн., від 30.10.2017 року 5000.. грн.., від 28.12.2017 року 26092,41 грн., від 30.10.17 року 14999,99 грн. Загальна сума сплачених коштів становить 61092,39 грн. (а.с. 44-46). 30.03.2018 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1439/07 від 08 жовтня 2007 року. Заявою №3148865/11092018 від 11 вересня 2018 року ПАТ «Альфа Банк» змінено позовні вимоги на стягнення 5790,94 грн, що складається з 3% річних, інфляційних витрат по тілу кредиту та заборгованості по відсоткам у розмірі облікової ставки НБУ. 09.11.2018 року [PERSON] відповідно до квитанції №16-959К сплачено відповідачу 5790,94 грн. (а.с. 55). Ухвалою Рівненського міського суду від 04.12.2018 року позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк» залишено без розгляду (а.с. 56). Відповідно до\~ст. 1 Закону України "Про іпотеку"\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч.ч. 4, 5\~ст. 3 Закону України "Про іпотеку"\~іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. ст.\~3,\~17 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі:… припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Ч 1\~ст.593 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що право застави припиняється у разі: припинення зобовязання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізація предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Верховним Судом України в постанові від 08 лютого 2017 року у справі № 6-2560цс16 висловлена правова позиція, в якій зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (статті\~598,\~599 Цивільного кодексу України). Оскільки забезпечені іпотекою зобовязання за договором кредиту виконано в повному обсязі, то зобовязання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, припиняються. Аналогічна позиція, щодо припинення іпотеки у разі виконання основного зобов'язання зазначена в постанові Верховного Суду України за № справи 6-243цс14 від 04.02.2015 року. За змістом ч.1\~ст.16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1\~ст.319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1ст.321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до\~ст.391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до Статті 1 Першого протоколу до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В рішенні по справі « Федоренко проти України » від 01.06.2006 ЄСПЛ визначив основні критерії, згідно яких необхідно оцінювати дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справах, що стосуються втручання в майнові права особи: - чи мало місце втручання у майно в розумінні Конвенції; - чи було втручання законним в контексті положень національного законодавства; - чи переслідувало втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства; - чи було втручання у право власності справедливим, тобто чи було дотримано "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи. Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved