Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ звернулася\~в суд\~з позовом\~до Виробничого кооперативу\~«Природоохоронне підприємство\~«Екологія» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії посилаючись на те, що у жовтня 2019 року позивач звернулася до відповідача з метою працевлаштування в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», прохала надати інформацію щодо можливості її працевлаштування. Жодної відповіді на звернення не отримала. Вважає, що відповідачем по справі порушено право на отримання інформації, тому просила визнати протиправною бездіяльність щодо не розгляду та ненадання відповіді на її звернення щодо працевлаштування. Просила також зобов`язати відповідача повторно розглянути її звернення з наданням відповіді. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 травня 2020 року відкрито спрощене позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем на позовну заяву надано відзив, в якому він посилається на те, що відповідач категорично заперечується факт отримання будь-яких звернень позивача, а тому посилання позивача на норми Закону України «Про звернення громадян» є помилковими, у зв`язку з цим просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Позивачем надано відповідь на відзив в якому позивач зазначила, що зверталась саме з намаганням з`ясувати чи можливе її працевлаштування у виробничому кооперативі «Природоохоронне підприємство «Екологія». Крім того, позивач може зробити висновок, що якщо вона звернулась та добровільно надіслала власне звернення із зазначенням своїх персональних даних, то це однозначно може свідчити про те, що вона надає згоду на обробку цих персональних даних. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Нормами ст..\~16\~ЦК України\~визначено,\~що кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~позивач зазначає,\~що в\~жовтні 2019 року звернулась до відповідача Виробничого кооперативу «Природоохоронне підприємство «Екологія» із зверненням, в якому пропонувала ознайомитися з її резюме та надання інформації про її працевлаштування. Відповіді на її звернення не неотримувала. Згідно листа АТ «Укрпошта» повідомлено, що рекомендований лист від 11.10.2019 року № 3854110226632 на адресу ВК «Природоохоронне підприємство «Екологія» вручений 16.10.2019 року у ВПЗ № 7 м. Полтава, без вчинення підпису в супровідних документах, що не дає можливості підтвердити факт його вручення. Преамбулою Закону України «Про звернення громадян», на який посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, передбачено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.\~ Відповідно до норм ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України", законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження". Отже, норми Закону України «Про звернення громадян» не поширюються на порядок розгляду заяв, встановлений зокрема, трудовим законодавством. Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України). Оскільки [PERSON] з власної ініціативи звернулась до ВК «Природоохоронне підприємство «Екологія» зі зверненням з вимогою про її можливе працевлаштування у відповідача, це стосується трудових правовідносин. Враховуючи положення ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» суд приходить до висновку, що відповідач не зобов`язаний надавати відповідь на звернення позивача, яке стосується її особистого працевлаштування та яке було направлено позивачем за її власною ініціативою. Крім того, доказів отримання відповідачем такого звернення суду не надано. Підстави вважати, що права позивача порушені відповідачем та підлягають захисту відсутні, тому слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з відповідним позовом, ухвалою суду від 25 травня 2020 року звільненна від сплати судового збору, а тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок держави.

Outcome: dismissed