Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~17 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником житлового будинку №\~58 на вул. Миру в с. Мар'янівка Новомосковського району Дніпропетровської області. За зазначеною адресою з її згоди було зареєстровано її онука [PERSON], [INFO], що є відповідачем у справі. Відповідач не проживає у будинку з жовтні 2014 року, оскільки виїхав за кордон, а реєстрація відповідача порушує її права, як власника нерухомого майна та є перешкодою у отриманні соціальних пільг. У звязку з чим, позивач просила суд визнати [PERSON], [INFO], року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №\~58 на вул.\~Миру в с. Мар'янівка Новомосковського району Дніпропетровської області та зобовязати Мар'янівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області зняти відповідача з реєстраційного обліку місця проживання за вищезазначеною адресою. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 32). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, але надав суду нотаріально посвідчену копію заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.\~18). Представник третьої особи Мар'янівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, у підготовче засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження у цій цивільній справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 27). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Як установлено судом, позивач на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2004 року є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Мар'янівка, вул.\~Червоноармійська, 58, що підтверджується Витягом Комунального підприємства "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" про державну реєстрацію прав № 36570292 від 05 грудня 2012 року, наданим суду в копії (а.с.\~9). Відповідно до розпорядження сільського голови Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON] № 06 від 08\~лютого 2016 року "Про перейменування вилиць в населених пунктах Мар'янівської сільської ради", виданого на виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" вулицю Червоноармійську в с. Мар'янівка перейменовано на вулицю Миру. Згідно довідки Виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 374 від 01\~червня 2018 року, [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована і проживає за адресою: [INFO] та має склад сім'ї: чоловік [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] (не проживає) (а.с.\~11). Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУМС УДМС України в Дніпропетровській області № 874/2 від 25 серпня 2018 року, [PERSON], [INFO], з 28 серпня 2014 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 24). Відповідач [PERSON] у зазначеному будинку № 58 на вул.\~Миру в с.\~Мар'янівка Новомосковського району Дніпропетровської області зареєстрований, однак не проживає з жовтня 2014 року, що підтверджується відповідним актом-підтвердження проживання/не проживання (а.с. 10). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, вимога позивача стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 58 на вул.\~Миру в с.\~Мар'янівка Новомосковського району Дніпропетровської області підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, то вона задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тобто спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", підзаконними нормативними актами, визначено позасудовий порядок вирішення і оформлення питань зняття з реєстрації місця проживання особи, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та інших органів державної влади. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, що відноситься до компетенції органів виконавчого комітету відповідної ради, і суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки у такий спосіб суд своїм рішенням всупереч вимог закону підмінив би юрисдикційну діяльність іншого органу державної влади. А тому, в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. На підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп. (а.с.\~1), решта суми підлягає відшкодування з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial