Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

26 березня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в сумі 33642,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19 жовтня 2019 року, о 20 годині 10 хвилин на автодорозі Київ-Харків-Довжанський в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, [PERSON] , керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2105", державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виїхав на зустрічну смугу та, при русі заднім ходом, скоїв зіткнення з належним йому автомобілем марки "MITSUBISHI PADJERO", державний номерний знак [NUMBER] , який находився під його керуванням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] було порушено п. п. 10.7, 10.10 та 11.14 Правил дорожнього руху. Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10 січня 2020 року у справі № 525/1475/19 про притягнення до адміністративної відповідальності, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення. Автомобіль відповідача не був застрахованим, тому позивач немає змоги отримати страхового відшкодування за завдану майнову шкоду, тому й звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 36). Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі відповідно до п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку (а.с. 42, 44, 45). Відповідно до положень ст. ст. 223, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача (а.с. 49, 51, 64, 70). Третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надіслали (а.с. 53, 62). Третя особа Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надіслали (а.с. 50, 61). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19 жовтня 2019 року, о 20 годині 10 хвилин на автодорозі Київ-Харків-Довжанський в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2105", державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виїхав на зустрічну смугу та, при русі заднім ходом, скоїв зіткнення автомобілем марки "MITSUBISHI PADJERO", державний номерний знак [NUMBER] , який находився під керуванням [PERSON] [PERSON] було порушено п. п. 10.7, 10.10 та 11.14 Правил дорожнього руху. Даний факт підтверджується постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10.01.2020 року, яка набрала законної сили 11.02.2020 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, лише в питанні чи мале місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд, вважає доведеним той факт, що 19 жовтня 2019 року, о 20 годині 10 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON] , який порушуючи вимоги п. п. 10.7, 10.10 та 11.14 Правил дорожнього руху, скоїв наїзд на автомобіль під керуванням [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту, власником транспортного засобу марки "MITSUBISHI PADJERO", державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження оцінювача № 1097 від 22.10.2019 року, виданого ПП " [PERSON] ", сума матеріального збитку завданого власникові автомобіля "MITSUBISHI PADJERO", державний номерний знак [NUMBER] , становить 26442,00 гривень (а.с. 10-20). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. З цих підстав з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму збитків, завданих внаслідок ДТП, вказаних висновку автотоварознавчого дослідження оцінювача № 1097 від 22.10.2019 року, що становить 26442,00 гривень, а також оцінки матеріального збитку, які відповідно до квитанції № 1097 від 22.10.2019 року, виданого ПП " [PERSON] " становлять 1200 гривень (а.с. 21), та відповідно до акту № 19 від 19.10.2019 року про надану транспортну послугу, вартість якої становить 6000 гривень. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 33642,00 гривень. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд виходить із засад диспозитивності цивільного судочинства відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому, в зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягти судові витрати, які складаються з 840,80 грн. судового збору (а.с.1) На підставі викладеного,

Outcome: approved