Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник Позивача звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] (далі - Позивач) до Відповідача про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому зазначив, що з 07.05.2019 [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «ФЕД-АГРО» та працював на посаді чергового. Наказом №9-к від 18.12.2019 Позивача було звільнено із займаної посади на підставі пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП. Позивач вважає оскаржуваний наказ не законним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки зазначені у вказаному розпорядчому документі підстави для звільнення не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, на думку Позивача, не було дотримано процедури застосування дисциплінарного стягнення. Також сторона позивача вважає, що строк пропуску до суду за вирішенням трудового спору пропущено з поважної причини, оскільки копію наказу про звільнення [PERSON] позивач отримав лише 03.04.2020 на підставі запиту адвоката. Трудова книжка була отримана [PERSON] 21.02.2020 . Представник позивача просить суд: Визнати поважними причини пропуску [PERSON] строку для звернення до районного суду із заявою про вирішення трудового спору та поновити строк для звернення [PERSON] до районного суду із заявою про вирішення трудового спору. Визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «ФЕД-АГРО» №9 від 18.12.2019 року про звільнення [PERSON] з посади чергового ТОВ «ФЕД-АГРО». Поновити [PERSON] посаді чергового ТОВ «ФЕД-АГРО» з 19.12.2019 року. Стягнути з ТОВ «ФЕД-АГРО» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 15530,27 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять гривень двадцять сім копійок). Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі Позивача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Зазначив, що 16.12.2019 він перебував на роботі та працював. 18.12.2019 його на роботі не було так як у нього боліла голова та серце і він поїхав до Добровеличківської ЦРЛ до лікаря [PERSON] . До лікаря він прибув близько дев`ятої години ранку та перебував у лікарні до обіду. Так як йому було погано, після лікарні він поїхав додому, листка непрацездатності не отримував. Під час його відсутності на робочому місці він намагався декілька разів переговорити по телефону з начальником служби охорони, але останній трубки не брав. Також зазначив, що 16.12.2019 була його зміна з 08 години 00 хвилин по 17.12.2019 до 08 години 00 хвилин, та 18.12.2019 з 08 години 00 хвилин по 19.12.2019 до 08 години 00 хвилин. Коли він прийшов на роботу 20.12.2019, то охорона на робоче місце його не пропустила. У подальшому точного часу та дати подій не пам`ятає, але приблизно в січні 2020 року директор ТОВ "Фед-Агро" намагався йому вручити наказ про звільнення та трудову книжку з умовою, що він підпишеться задніми числами, а саме - про звільнення з 18.12.2019. Теж саме вимагала і [PERSON] коли вона прийшла до його будинку. Тому він відмовився і йому були не вручені оскаржуваний наказ про звільнення та трудова книжка. Представник позивача підтримав позовні вимоги просив задовольнити, обґрунтував обставинами викладеними у позовній заяві. Також пояснив, що відповідач належним чином під час звільнення не встановив місце перебування [PERSON] перед звільненням не відібрав пояснення так як [PERSON] 18.12.2019 вимушений був за станом здоров`я звернутися до лікарні. КЗпП жодних комісій для вручення актів та трудових книжок не передбачені. Крім того, взяв до уваги доповідні записки працівників [PERSON] та [PERSON] , які працюють в іншому підприємстві, а саме у ТОВ СВК "Україна". Також є не зрозумілим, чому зазначених осіб залучили до складу комісії щодо звільнення [PERSON] з посади чергового ТОВ "Фед-Агро". Представник позивача наголосив, що наказ про звільнення та процедура звільнення були здійснені з істотними порушеннями КЗпП, а щодо пропущеного строку - вказав на те, що в статті 233 КЗпП зазначається, що місячний термін на подання скарги до суду відраховується від дня видачі судового наказу або отримання трудової книжки, наголошуючи на диспозитивності й на тому, що Позивачем оспорюється саме Наказ про звільнення, тому термін обрахування строку на скаргу має враховуватися саме від дня отримання Позивачем наказу про звільнення. Крім того повідомив, що причиною пропуску терміну стали також карантинні заходи з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у зв`язку із цим до КЗпП України були внесені зміни у прикінцеві положення згідно з якими під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Представник відповідача позовні вимоги вважає безпідставними і необґрунтованими. Аргументує свою позицію тим, що Позивачем було пропущено термін подачі позовної заяви, так як [PERSON] ігнорував отримання трудової книжки та Наказ про звільнення від 18.12.2019, про що свідчать акти виїзду комісії для вручення трудової книжки та Наказу про звільнення (додаток Акту від 19.12.2019 року, додаток Акту 24.12.2019 року). Цінним листом на адресу [PERSON] 30.12.2019 було відправлено лист-повідомлення про необхідність отримання трудової книжки та роз`яснено Інструкцію №58. Відповідач зазначає, що 18 грудня 2019 року [PERSON] не вийшов на робоче місце, не відповідав на телефонні дзвінки, протягом дня на робочому місці не з`явився, тому,

Outcome: dismissed