Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що перебувала в шлюбі з відповідачем. 26.08.2010 року у них народилася дочка [PERSON]. 21.06.2016 року за рішенням Тиврівського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з нею, по даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Згідно рішення Тиврівського районного суду від 15.06.2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки в сумі 700 грн. Їхня дочка росте, її потреби збільшуються, як і збільшуються ціни на продукти харчування, речі побутового вжитку та ліки. Вона намагається забезпечити дитині відповідні умови проживання та розвитку. Дочка часто хворіє, що тягне за собою витрати на лікування та посилене харчування. Вона не має постійного місця роботи та стабільного доходу. Взимку вона взагалі була позбавлена можливості працювати, оскільки дочка часто хворіла. На даний час доходи її з дочкою сім'ї складають її тимчасові заробітки. Відповідач є працездатним. Він працює без оформлення трудових відносин за кордоном. Інших утриманців у відповідача немає. Вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі, яка складає 1500 грн. щомісяця на її користь. Дана сума приблизно відповідає половині суми, що вона витрачає щомісяця на дочку. Ці кошти покращать матеріальне становище їхньої дочки та, на її думку, не погіршать матеріального становища відповідача. Просить збільшити розмір аліментів, присуджених Тиврівським районним судом 15.06.2016 року, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з 700 грн. на 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у сумі 1000 грн.. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої\~Постановою Верховної\~Ради України\~від 27.02.91\~N\~789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України та п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2). Рішенням Тиврівського районного суду від 15.06.2016 р. у справі № 145/831/16-ц (а.с.5-6) було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], починаючи з 19.05.2016 до її повноліття. \~ \~ \~ \~Даної суми недостатньо для того, щоб забезпечувати дитину самим необхідним. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму. Позивачка проживає разом з дочкою, умови проживання задовільні, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" №840 від 03.05.2018 (а.с.7), актом обстеження матеріально-побутових умов від 04.05.2018 (а.с.8). Їхня дочка росте, її потреби збільшуються, як і збільшуються ціни на продукти харчування, речі побутового вжитку та ліки. Вона намагається забезпечити дитині відповідні умови проживання та розвитку. Дочка часто хворіє, що тягне за собою витрати на лікування та посилене харчування. Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування. Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років складає 1944 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Позивачка [PERSON] не має постійного місця роботи та стабільного доходу, проживає за рахунок тимчасових заробітків. Відповідач [PERSON] працездатний, фізично здоровий, інших утриманців не має, а тому спроможний надавати позивачці допомогу в утриманні їхніх спільних дітей. За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для зміни розміру аліментів і визначення їх у сумі 1100 грн. Згідно п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved