Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

[PERSON] у лютому 2020р. звернувся в суд з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпропетровського міськнотокругу Бондар І.М., Старокостянтинівський районний відділ ДВС Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.11.2018 р. за р.№2067 приватним нотаріусом Дніпропетровського міськнотокругу Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 742636,46 грн., шляхом звернення такого стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON] , з метою погашення заборгованості після реалізації вказаного іпотечного нерухомого майна. В обґрунтування позову посилавсь на те, що його позов пов`язаний з тривалими і завершеними насправді правовідносинами, що відбулися за кредитним договором з 06.11.2007р. по 06.11.2016р. №HMSWGI0000001345 із штучно підробленими його змінами на додатковий - «Валютний» та згодом судовим поверненням до його первісного змісту за яким він отримав кредит у Банку в розмірі 200 000 грн. під 15% річних. Договір він виконував ануїтентними щомісячними внесками по 3409,74 грн. усі 9 років. 15 квітня 2016 році Банк по даному кредитному договору звернувсь в суд з позовом про стягнення 424,5 тис грн. У даній справі було проведено судово-економічну експертизу Тернопільським відділенням КНДІСЕ №270/17-22 від 29.09.2017 р. та було встановлено, що по квитанціях-внесках [PERSON] з повернення позики, станом на 06.11.2016 р. заборгованості перед Банком немає, але є переплата у розмірі 3024,24 грн. і Банк заявляти позов проти [PERSON] 15.04.2016р. не мав підстав. Всупереч такого висновку Старокостянтинівський райсуд 21 березня 2018р. позов Банку задовольнив у частині стягнення 385,9 тис. грн. без стягнення штрафу у розмірі 38,6 грн. Хмельницький апеляційний суд 21 травня 2018р. зменшив стягнення на 22912,55 грн. 11.06.2018 р. позивачем подано касаційну скаргу до Верховного суду та 13 вересня 2018 року Верховний суд постановив ухвалу у справі №683/1216/16-ц провадження № 61-38383ск18 про зупинення виконання рішення Старокостянтинівського районного суду від 21.03.2018р. і на даний час розгляд справи триває. 27.11.2018р. Банк у приватного нотаріуса Бондар І.М. отримав проти позивача виконавчий напис, де зазначено, що він нібито має борг перед Банком за тим самим кредитним договором у розмірі 742,6 тис. грн. та пропонує звернути стягнення згідно іпотечного кредитного договору на житловий будинок та земельну ділянку позивача. На думку позивача даний виконавчий напис нотаріуса Бондар І.М. слідує визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки є чинною ухвала Верховного Суду від 19 вересня 2018 р. по даних спірних кредитних правовідносинах про зупинення виконання рішення Старокостянтинівського районного суду від 21.03.2018 р.; у рішенні суду від 21.03.2018 р. на момент завершення відносин по кредитному договору зазначено стягнення боргу у розмірі 363 тис. грн., а нотаріус Бондар І.М. зазначає стягненняборгу у 742,6 тис. грн.; нотаріус Бондар І.М. всупереч ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат» не пересвідчилася у безспірності розміру стягнення та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, там же, де стороною є Банк - одного року; нотаріус всупереч п.п. 3.1, п..5 п.3 Гл.16 Розд.11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинила виконавчий напис без пакету по переліку документів відповідно постанови КМУ від 29.06.1999 р. №1172. Отже, за таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною та таким прямо порушується ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»; відповідно п.6 ч.10 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» Банк мав надати нотаріусу докази про направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень на 742,6 тис. грн. у не менш ніж тридцяти денний строк; у тексті виконавчого напису відсутня достатня та безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість, а тому не можна встановити строки позовної давності. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили його задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача - АТ КБ «ПриватБанк» звернувсь до суду з відзивом на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає його необґрунтованим. Третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору -приватний нотаріус Дніпропетровського міськнотокругу Бондар І.М. звернулась до суду з з заявою про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору - Старокостянтинівського районного відділу ДВС Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) звернувсь до суду з заявою про розгляд спарави без його участі і при вирішення позову покладається на розсуд суду. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, за загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (п.3 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження"). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Судом встановлено, що 06 листопада 2007 р. між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладено договір про іпотечний кредит №HMSWGI0000001345, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 200 000 грн. на термін до 06 листопада 2016р. та зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором (а.с.122-125). В забезпечення виконання зобов`язань, по вказаному вище Договору, 07 листопада 2007р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір №HMSWGI0000001345, відповідно до п.1.1 розділу 1 якого, останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 306 кв.м. та житловою площею 114,7 кв.м. та земельну ділянку площею 0,108 га,, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.119-121). 29 серпня 2018р. АТ «КБ «Приватбанк» направило [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором №HMSWGI0000001345 від 06.11.2007р. (а.с.116-117). 26 листопада 2018 р. АТ «КБ «Приватбанк» звернулось заявою до приватного нотаріуса Дніпропетровського міськнотокругу Бондар І.М. про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №HMSWGI0000001345 від 06.11.2007р. загальною сумою 743136,46 грн. та на підставі договору іпотеки №HMSWGI0000001345 від 07.11.2007р. і до заяви додано оригінали кредитного договору, договору іпотеки, виписки з особового рахунку боржника, вимоги про усунення порушень за кредитним договором (а.с.110). 27 листопада 2018р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міськнотокругу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] та зазначене майно на підставі договору іпотеки №HMSWGI0000001345, посвідченого 07.11.2007р. приватним нотаріусом Старокостянтинівського рвайнотокругу Сарело Т.П. за р.№735, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів отриманих від реалізації нерухомого майна, нотаріус пропонує задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» на загальну суму 742 636,46 грн. (а.с.109). Також, судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2018р. справа №683/1216/16-ц провадження №61-38383ск18 зупинено виконання рішення Старокостянтинівського райсуду від 21 березня 2018р. у справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за іпотечним кредитом №HMSWGI0000001345 від 06.11.2007р., у незміненій після апеляційного перегляду частині до закінчення касаційного провадження у справі (а.с.9-10). Згідно зі ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону). Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.1, 3 гл.16 розд. II цього Порядку). Згідно з пп.п.1.1 п.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Згідно з п.п.2.1 п.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, посилання позивача на ті обставини, що у провадженні Верховного Суду перебуває його касаційна скарга на рішення Старокостянтинівського райсуду від 03.08.2018р. та постанову Хмельницького апеляційного суду 21.03.2018р. у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до нього про стягнення 385 883,56 грн. заборгованості за договором про іпотечний кредит №HMSWGI0000001345 від 06.11.2007р., що свідчить про відмінність та спірність суми боргу, визначеної Банком, при зверненні до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, а також висновок судово-економічної експертизи №270/17-22 від 29.09.2017р. у вказаній справі, згідно якого у [PERSON] перед Банком відсутня заборгованість за вказаним іпотечним договором, суд не приймає до уваги з наступних підстав. Так, сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку. Тому, вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України "Про нотаріат" слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису. Вказане повністю узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі №305/2082/14-ц провадження №14-557 цс 19 від 15 січня 2020 року. Таким чином, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, тому суд прийшов до висновку про законність вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису та відсутність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed