Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 10.03.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 10.03.2018 року. Положеннями анкети-заяви було визначено, що останньому разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Внаслідок чого, станом на 24.06.2020 року утворилась заборгованість в сумі 36 485 грн. 92 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2102 грн. Ухвалою від 02 листопада 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.39). 01 березня 2021 року на адресу суду представником відповідача - адвокатом Петровою Т.А. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання зазначає, що відповідач позов не визнає в повному обсяі, оскільки позивачем не надано підтвердження укладання кредитного договору, а саме видачі банком коштів. Також до матеріалів справи не додано доказів умов кредитування, які обрані відповідачем. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ "Універсал банк", що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені умови кредитування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил розумів та ознайомився і погодився з ним, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ "Універсал банк" а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містить умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Наявність анкети - заяви заповненої відповідачем не може свідчити про факт укладання між сторонами кредитного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та саме у зазначеному в цих документах,що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і в вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. В зв`язку з вищевикладеним, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом. (а.с.71-74). 15 березня 2021 року у відповіді на відзив представник позивача зазначив, що правовідносини між сторонами складаються з: відкриття поточного рахунку, випуску платіжної картки, встановлення кредитного ліміту, надання в користування коштів в межах кредитного ліміту, нарахування процентів за користування коштами. Всі ці складові є наслідком укладеного сторонами договору від 10.03.2018 року, в межах якого і відбувалось використання кредитних коштів. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст.641,644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладання договору, з визначенням порядку та умов кредитування, прав та обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладання договору. Такі отриманні відповідачем у мобільному додатку Умови і правила надання банківських послуг, що скріплено його підписом, знову ж таки, у анкеті-заяв від 10.03.2018 року, разом із Тарифами, паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, складають дійсний правочин між сторонами у справі. Крім того, з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, вбачається підписання їх сторонами договору шляхом накладання електронного цифрового підпису. Відповідачка на підставі п.5.11 розділу ІІ Умов обв`язалась щомісячно сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу, клієнт повинен сплатити штраф згідно із Тарифами. Відповідно до п.п.5.23. п.5 Розділу ІІ Умов кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами. Також клієнту був доступний ліміт розстрочки, за яким є можливість придбати товар розбивши оплату за нього на відповідну кількість платежів. Відповідно до умов користування послуги розстрочка, заборгованість за тілом кредиту змінювалась. В зв`язку з тим, що кошти на погашення розстрочки відповідачка не вносила, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу по розстрочці відноситься до тіла кредиту, тому, що банк надав кошти в користування, а вже клієнт їх виплачує відповідно до договору розстрочки. Так, відповідачем було оформлено чотири розстрочки на загальну суму 10 710,24 грн.. З 11.04.2018 по 31.05.2018 відповідач поповнив картку на 2050 грн, але загальна сума платежів за послугою розстрочка за цей період склала 3977,06 грн. В період з 02.07.2018 року по 30.09.2018 року відповідач поповнював картку, але в недостатньому розмірі для погашення заборгованості і в цей період залишилися щомісячно платежі за послугою розстрочка. З 31.10.2018 року по 13.12.2019 відповідач поповнював картку і по виписці можна побачити, що залишок заборгованості після поповнень зменшувався, тобто наразі заборгованість вже з врахування цих поповнень. А вже з 01.01.2020 відповідач взагалі перестав поповнювати картку і повертати використані кошти. Щодо строку повернення коштів , то кредитний ліміт має пільговий період в межах якого, якщо клієнт не бажає переплачувати кошти необхідно повернути використані кошти. Якщо такої можливості немає, то необхідно вносити щомісячний мінімальний платіж, нагадування про його внесення надсилалось відповідачу у мобільний додаток , також завжди є можливість звернутися у цілодобову підтримку банку для уточнення інформації, вразі якщо щось не зрозуміло. У зв`язку з вищевикладеним позов вважають обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню ( а.с.79-81). 17 березня 2021 року представником позивача надані суду пояснення, в яких зазначено, що надані банком фотокопії підписаної Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг [PERSON] від 10.03.2018 року заповнено анкетні відомості, надані позивачем копії витягу з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в цих документах немає жодного посилання на відповідача. Вони ним не підписані, не зазначено процентну ставку, а також не долучено самого договору на укладання якого підписувалась Анкета-заява. У витязі із «Тарифів Банку» жодних належних доказів про те, що відповідач отримував кредит немає. Аналогічна ситуація складається із послугою «Розстрочка» які нібито була оформлена Відповідачем. Тарифи сервісу «Розстрочка», паспорт споживчого кредиту сервісу «Розстрочка» та таблиця обчислення загальної вартості кредиту сервісу «Розстрочка» не містить жодного посилання на Відповідача, а ткож факту того. що Відповідач з ними ознайомлювався та підписував. Таким чином, факт укладання договору мід АТ «Універсал Банк» та [PERSON] не підтверджений. Окрім цього, представник відповідача просить суд звернути увагу, на те що позивач у своїх поясненнях зазначає, що Відповідачем було оформлено 4 розстрочки на загальну суму 10 710,24 грн., та на підтвердження цього факту надає роздруківку з пуш повідомлення. Однак, з наданих піш повідомлень взагалі не видно. Кому вони надсилались на якій мобільний номер, кому належить телефон, та чому сума на розстрочку значиться 10 710,24 грн. Відповідно до таблиці розрахунку заборгованості , наданої суду Позивачем Відповідачу нараховано заборгованість за відсотками, пенею та комісією. При цьому у позовній заяві вказано, що заборгованість відповідача за пенею та комісією складає 0 гривень. Отже позовна заява та таблиця розрахунку заборгованості, надані суду позивачем, містять суперечливу інформацію, що не можу бути одночасно достовірливою. В розрахунку до позову вказано, що заборгованість складається з 36 485,92 грн. тіла кредиту, однак відповідачем здійснювался поповнення картки на загальну суму 29 890, 95 грн. Отже заборгованість по тілу кредиту має становити 819, 29 грн., а не 36 485,92 грн, які Позивач просить стягнути з Відповідача. У зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.87-89). 27 травня 2021 року представником позивача Петровою Т.А. надано суду заперечення на відповідь на відзив, які тотожні з письмовими поясненнями від 17 березня 2021 року. (а.с.93-95). В призначене судове засідання представник позивача не з`явилася. Поза межами судового засідання надала заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник до судового засідання не з`явилися про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Таким чином, враховуючи неявку сторін та подані останніми клопотання, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.03.2018 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, згідно з умовами якого остання отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.(а.с.9) У своїй анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 10.03.2018, відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10.03.2018 вбачається, що станом на 24.06.2020 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 36 485 грн. 92 коп., що складає заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту, пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Суд враховує, що в анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 10.03.2018 не зазначена відсоткова ставка. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Також в своєму позові позивач посилається на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів та Тарифи за карткою Monobank, які розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, як невід`ємні частини договору. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цим Витягом з Умов та Тарифами ознайомилась відповідач та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 10.03.2018 року. Також в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витягом з Умов та Тарифів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів та Витяг з Тарифів, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10.03.2018 шляхом підписання анкети-заяви. Поряд з цим, суд враховує, що відповідно до анкети-заяви відповідач від 10.03.2018 року, останньому було відкрито поточний рахунок, на якому встановлено кредитний ліміт та видано відповідну кредитну картку, що не заперечував і відповідач згідно поданого відзиву. Крім того, згідно долучених позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що відповідач неодноразово користувалась кредитними коштами. Відповідно до розрахунку та виписки банку вбачається, що сума заборгованості відповідача за тілом кредиту станом на 24.06.2020 року становила 36 485 грн. 92 коп. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував суму заборгованості, посилаючись на те, що ним здійснювались поповнення картки на загальну суму 29 890,95 грн., внаслідок чого є незрозумілим звідки взялось 36 485 грн. 92 коп. заборгованості. Відповідно до виписки по картковому рахунку, відповідні суми поповнення відразу використовувались відповідачем на власні потреби, такі, як зняття готівки, переказ на картку, оплата товарів та послуг. Внаслідок цього на рахунку вони не залишались, саме тому повернутими їх вважати неможна. Перевіряючи вказані доводи, суд враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується із випискою по рахунку, враховує внесені відповідачем суму та витрачені кошти. Заперечуючи проти наданого позивачем розрахунку, відповідач власного розрахунку не надав, клопотань щодо витребування у позивача додаткових доказів на підтвердження заборгованості за кредитним договором або клопотань про проведення по справі судово-економічної експертизи, не заявляв. А відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення із [PERSON] на користь АТ "Універсал Банк" заборгованості за загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 36 485,92 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved