Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у сумі 2719,26 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. На час розгляду справи в добровільному порядку відповідач борг не сплатив. Представник позивача до судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечення на позов не надіслала, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, з постановленням заочного рішення. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідачі фактично відмовилися від захисту своїх прав в суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог, заперечень та доказів наданих сторонами. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що 01.04.2011 року на підставі п. З ч.1 ст. 96 Цивільно процесуального кодексу (далі - ЦПК) України КОНЦЕРН „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" звертався до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), з яким у КОНЦЕРНА „МТМ" було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 01.09.2007 р. 25.06.2014 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-с/337/64/2014 судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) був скасований. Згідно пункту 2 частини 8 статті 105-1 ЦПК України у разі скасування судового наказу, заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Частиною 3 ст. 118 ЦПК України визначено, що позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийняті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Згідно п. 1.1. Статуту КОНЦЕРН „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" створено на підставі рішення тридцять четвертої сесії двадцять третього скликання Запорізької міської ради від 11.01.02 № 17 „Про створення комунальних підприємств, теплових мереж", :згідно із законами України „Про місцеве самоврядування в Україні", „Про підприємства в Україні", „Про власність", „Про підприємництво". Пунктом 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності КОНЦЕРНУ є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності КОНЦЕРНУ та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу КОНЦЕРНУ. Згідно Рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 317 від 23.08.2007р. „Про встановлення базових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення, затвердження загальних вказівок до базових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення" КОНЦЕРНУ „МТМ" надано право виконувати обов'язки виконавця послуг з централізованого опалення і підігріву питної води для населення, що мешкає в будинках кооперативів (ЖБК) та об'єднаннях співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ). 01.09.2007р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Саме на підставі вищевказаного договору КОНЦЕРН „МТМ" звертався до Хортицького районного суду з заявою про видачу судового наказу. Однак, як стало відомо позивачу із наданої [PERSON] копії договору купівлі-продажу від 11.03.2009р., власницею квартири [ADDRESS] є [PERSON] (надалі відповідач). Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Система опалення помешкання Відповідачів є невід'ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від'єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Факт надання зазначеної послуги в даному випадку є безспірним та беззаперечним. Що стосується юридичної сторони питання, звертаємо увагу суду на положення Правил (п. 25), де закріплено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється, а також норми Наказу Мінбуду України № 4 от 22.11.2005 року „Про порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води" зі змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу за № 169 від 06 жовтня 2007р., де визначено процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від ЦО і ГВП. А внесені Наказом № 169 від 06 жовтня 2007р. зміни унеможливлюють відключення від ЦО та ГВП окремих квартир у багатоквартирному будинку і передбачають можливість відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання будинку в цілому за рішенням загальних зборів всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку. Що стосується технічної сторони питання, слід зазначити, що відключення окремих приміщень від мереж ЦО й ГВП вплине на безперебійну роботу інженерного устаткування будинку в цілому й на санітарно-гігієнічні умови інших квартир та суміжних приміщень, адже порушується гідравлічний і тепловий режими. Важливою й непереборною властивістю вже наявного централізованого теплопостачання є технічна нероздільність системи, у якій робота кожного елемента системи теплопостачання кожного споживача гідравлічно впливає на роботу всіх елементів системи. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від'єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу загальної системи, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимо відповідно до Цивільного кодексу України та Конституції України. Відключення опалення в окремій квартирі значною мірою порушить вимоги ДБН України Державні будівельні норми України), а саме вплине на якість наданих послуг до інших житлових приміщень. Тож, послуга з централізованого опалення надавалась Відповідачу в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) - постійно. Позивач у період з 01.03.2009р. по 28.02.2011р. надав Відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у житлове приміщення, розташоване за адресою: 69097, [ADDRESS] на загальну суму 2862,52 грн.. Відповідачем сплачено 143,26 грн.. Таким чином заборгованість за спірний період складає 2719,26 грн. Заперечень з боку Відповідача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу КОНЦЕРНУ „МТМ" не надходило. Пунктом 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ГК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у сумі 2719,26 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що були сплачені позивачем при звернені до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved