Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

\~ [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування своїх вимог вказував, що між сторонами був укладений договір №3041 від 16.07.2013 року про виготовлення комлекту меблів вартістю 30 174грн. 26.10.2013р. сторонами був підписаний додаток до договору № 3041 про зниження вартості меблів на 10%, що складає 3174 грн., однак виготовлені відповідачем меблі мають недоліки внаслідок невідповідності погодженим сторонами технічним умовам та відповідач зобов'язувався виконати роботи по їх усуненню, проте до даного часу не усунув недоліків меблів, чим порушив права позивача як споживача. Просить зобов'язати [PERSON] усунути недоліки коплекту меблів, допущені при виконанні договору № 3041 від 16.07.2013р. В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задоволити. Вказували, що на прохання відповідача позивач у листопаді 2013 року підписав акт прийому меблів при наявності виявлених в них недоліків, так як відповідач обіцяв усунути недоліки, проте дане зобовязання не виконав, чим порушує позивача як споживача згідно ст.8 Закону «Про захист прав споживачів». Оскільки неналежна якість меблів полягає крім іншого також у відмінності кольорової гамми матеріалу, даний недолік може бути усунутий лише шляхом виготовлення нових виробів належної якості. Відповідач та його представник, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що дійсно між сторонами був укладений договір на виготовлення меблів № 3041. При передачі замовнику у меблях дійсно були виявлені недоліки внаслідок невідповідності погодженим сторонами технічним умовам (кольорова гамма, оздоюлювальні елементи та інше), в зв'язку з цим сторонами було погоджено пропорційне зменшення вартості договору на 10% та на таких умовах позивачем був прийнятий товар та підписаний акт прийняття у листопаді 2013 року. Оскільки після прийняття меблів позивач не проводив повної оплати згідно договору, дана заборгованість відповідачем була стягнута в судовому порядку. Заперечили проти наявності між сторонами домовленості про зобовязання відповідача усунути недоліки меблів після їх прийняття замовником, оскільки відповідач [PERSON] скористався своїм правом на захист прав споживача шляхом отримання пропорційного зменшення ціни товару в зв'язку з виявленими недоліками, проте, не зважаючи на відсутність обовязку усунути недоліки, відповідач добровільно з метою залагодження конфлікту в ході експертизи провів роботи по їх частковому усуненню, однак вимогу позивача замінити меблі на нові після їх тривалого користування вважає незаконною. Також вказували, що позивач звернувся з даним позовом з пропуском річного строку позовної давності згідно з ст.863 ЦК України, оскільки з позовом до суду звернувся у грудні 2014 року після спливу одного року від дня прийняття роботи замовником у листопаді 2013 року. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Встановлено, що між сторонами 16 липня 2013 р. був укладений договір № 3041 підряду на виготовлення комплекту меблів вартістю 30 174 грн. Відповідно до п.1.4 договору орієнтовний термін виготовлення замовлення - з 01 серпня 2013 року. Згідно з товарним чеком № 3014 від 16.07.2013р. на виконання умов договору [PERSON] здійснено передоплату на рахунок ФОП [PERSON] в сумі 10000 грн. 26 жовтня 2013 року сторонами був підписаний додаток до договору № 3041 від 16.07.2013р., відповідно до якого, враховуючи виявлені у виготовлених меблях недоліки (відмінність кольорової гамми, неналежна якість меблів та установки), за погодженням сторін вартість меблів була знижена на 10% від загальної вартості меблів, що становить 3174 грн. 29.11.2013р. сторонами був підписаний акт виконаних робіт (а.с.6, 33). У червні 2014 року позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій вимагав протягом 14 днів усунути недоліки меблів, однак дана вимога виконана не була. В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом про порушення його прав згідно Закону "Про захист прав споживача" внаслідок придбання ним товару неналежної якості. В ході розгляду справи за клопотанням позивача була призначена судова товарознавча експертиза та 06.01.2016р. наданий висновок експерта № 69/15, відповідно до якого пред"явлені для огляду вироби, мають конструктивні недоліки, які виникли при виробництві та полягають у невідповідності у повному обсязі погодженим сторонами технічним умовам. Використання комплекту меблів за призначенням можливо. Встановити вартість по усуненню наявних недоліків експертом визнано неможливим в зв'язку з тим, що вироби, виготовлені [PERSON] ПП [PERSON] згідно договору № 3041 від 16.07.2013 року є кустарного виробництва, тобто при дрібносерійному виробництві із застосуванням ручної праці. Згідно акту від 19.12.2015р. в ході експертного дослідження відповідачем у добровільному порядку були усунуті ряд недоліків. Відповідно до ч.2 ст.865 ЦК України, у разі виявлення відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати. Згідно з ст.863 ЦК України до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду, застосовується позовна давність в один рік від дня прийняття роботи замовником. Відповідно до ч.2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті ( ч.3 ст.8 Закону "Про захист прав споживачів". Встановлено, що позивачем при прийнятті виготовленого відповідачем комплекту меблів згідно з договором № 3014 від 16.07.2013р. були виявлені конструктивні недоліки, які полягали у неповній відповідності погодженим технічним умовам, в зв'язку з чим позивач за законом мав право за своїм вибором пред'явити одну з вимог, передбачених ч.1 ст.8 Закону "Про захист прав споживачів", аналогічні альтернативні вимоги передбачено ст.865 ЦК України - безоплатного усунення недоліків, або відшкодування витрат, або пропорційного зменшення ціни. Позивач не відмовився прийняти товар неналежної якості, а скористався своїм правом згідно ст.8 Закону «Про захист прав споживача» на пропорційну (10% від вартості) зменшення ціни товару, що було зафіксовано у підписаному сторонами додатку до договору № 3041 від 26.10.2013р. Таким чином, оскільки позивачем було предявлено вимогу щодо пропорційного зменшення ціни та вказана вимога була задоволена виконавцем, тому позивачем було реалізовано право споживача згідно з ст.8 Закону «Про захист прав споживачів» і пред'явлення після цього інших, альтернативних вимог, передбачених частиною 1 вказаної статті, не ґрунтується за законних підставах. Доводи позивача про те, що пропорційна знижка за меблі була погоджена сторонами не через виявлені недоліки, а в зв'язку з порушенням строку виготовлення меблів та їх неналежну установку, а також про те, що позивач погодився прийняти меблі після зобов'язання відповідача усунути їх недоліки, суд вважає такими, що не обґрунтовують позовні вимоги, оскільки такі доводи суперечать змісту підписаного сторонами договору № 3041 та додатку до нього. Так у договорі № 3041 від 16.07.2014р. не передбачено чітко остаточного строку виконання замовлення, а в пункті 1.4 договору № 3041 визначений орієнтований строк з 01 серпня 2013р. У підписаному сторонами 26.10.2013р. додатку до договору № 3041 однозначно вказано, що пропорційна знижка встановлюється саме за виявлені у меблях недоліки, також у вказаному додатку до договору відсутні будь-які зобов'язання відповідача щодо виконання після прийняття меблів робіт по їх переобладнанню з метою усунення конструктивних недоліків. Таким чином, умови укладеного договору № 3041 та додатку до нього були погоджені у встановленому законом порядку та позивач проти них не заперечував. Отже, такі умови договорів є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України. При підписанні договору № 3041 та додатку до нього не існувало ніяких умов, які б примусили позивача прйняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах. Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. При прийнятті меблів позивач мав можливість детально вивчити умови договору № 3041 та додатку дон ього, у разі необхідності звернутись для отримання правової допомоги, та в разі незгоди з використанням виготовлених меблів відмовитись від їх прийняття до усунення недоліків. Отже, на момент прийняття меблів з наявними недоліками після пропорційного зменшення ціни позивач вважав прийнятними для себе такі умови, про що свідчить факт прийняття меблів у листопаді 2013 року та їх подальше використання за призначенням, оскільки з даним позовом звернувся лише у грудні 2014 року після тривалого терміну їх експлуатації. Фактично з позовом про безоплатне усунення недоліків меблів позивач звернувся після стягнення на користь відповідача 16035,60 грн. заборгованості по договору № 3041 від 16.07.2013р. рішенням Соснівського районного суду від 17.11.2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12.02.2015р. Вказаними судовими рішення встановлено, що [PERSON] скористався своїм правом замовника на відповідне і погоджене з підрядником зменшення плати за договором побутового підряду. Підписуючи 26 жовтня 2013 р. акт виконання робіт та додаток до договору від 16 липня 2013 р., відповідач в якості компенсації виявлених недоліків виготовлених меблів погодився на знижку їх вартості і зобовязався провести остаточний розрахунок за договором до 31 жовтня 2013 р., однак, відповідач свого обовязку щодо сплати вартості виготовлених і переданих йому меблів в повному обємі не виконав. Також встановлено відсутність усної домовленості щодо зобов'язання ФОП [PERSON] крім зменшення вартості виготовлених меблів також безоплатно усунути виявлені недоліки, що були допущені при їх виготовленні, оскільки відповідач погодився саме на зменшення вартості виготовлених меблів, що й було зафіксовано у додатку до договору та акті виконаних робіт від 26 жовтня 2013 р. У відповідності до п.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не допускаються при розгляді інших справ, у якіх беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, оцінивши вищезазначені норми закону, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивач скористався своїм правом на захист прав споживача шляхом отримання пропорційного зменшення ціни товару в звязку з виявленими недоліками, за таких обставин відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем його прав споживача. Крім того, в ході розгляду справи, відповідач з метою залагодження конфлікту провів роботи по частковому усуненню конструктивних недоліків, однак позивач без законних підстав вимагає замінити окремі меблі на нові після їх тривалого користування. Що стосується заяви про пропуск позовної давності суд погоджується з її доводами про те, що позивач звернувся до суду у грудні 2014 року після спливу передбаченого ст.863 ЦК річного строку позовної давності від дня прийняття роботи у листопаді 2013 року, разом з тим, положенн закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках,коли буде доведено існування самого субєктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає субєктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності,а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Outcome: dismissed