Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" звернулось до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що згідно з умовами договору факторингу від 18 грудня 2013 року Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором №2002195710 від 31.12.2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON]. Відповідно до умов договору відповідачу було видано кредит в сумі 17 036,30 гривень на споживчі цілі, а саме на придбання ноутбука. Банк свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачеві грошові кошти, що підтверджується розрахунком на оплату замовлення. Однак відповідач всупереч умов договору належним чином не виконував його в результаті чого станом на 20.03.2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 20 466,91 (двадцять тисяч чотириста шістдесят шість гривень 91 копійка) гривень, з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 15971,35 грн.; - заборгованість по відсоткам - 4495,56 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, тому банк просив суд стягнути з відповідача на користь Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" заборгованість у розмірі 20466,91 грн. за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача - Марейчик Наталя Олександрівна в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, в якій вказала про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, вказала також що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду був оповіщений належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було направлене за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Інформації щодо зміни адреси, відповідач до суду не подав. Враховуючи те, що представник позивача скористався своїми правами, що передбачені ст.158 ч.2 ЦПК України, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, тому згідно суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, прийшов до наступних висновків. Із здобутих у справі доказів судом встановлено, що 31 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2002197510. Згідно умов вказаного договору сторонами було узгоджено розмір кредиту в сумі 17036,30 гривень, умови та строки сплати за користування кредитом в порядку та на умовах визначених Кредитним договором та Додатком №1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною. Як убачається із рахунку на оплату по замовленню №ТРЕ12623970 від 31 грудня 2012 року відповідач отримав кредит на споживчі цілі для придбання Ноутбука APPLE MacBook Air MC966RC/A. Факт придбання товару також підтверджується Специфікацією до кредитного договору (а.с.7); замовленням покупця (а.с.8); фіскальним чеком на придбання товару на суму, що визначена була сторонами у договорі кредиту. Згідно договору Факторингу від 18 грудня 2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", останній прийняв право грошової вимоги за кредитним договором укладеним між Клієнтом і Боржником у розмірі Портфеля заборгованості. За цим договором Фактор одержує право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов'язань за Кредитним договором (п.1.3. Договору факторингу). Згідно Витягу з додатку до Договору факторингу, Фактор набув права вимагати належного виконання всіх зобов'язань за Кредитним договором стороною якого був [PERSON] За правилами ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов'язанні визначено ст.514 ЦК України, якою. передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на 20.03.2014 року загальна заборгованість за кредитним договором [PERSON] перед Банком склала 20 466,91 (двадцять тисяч чотириста шістдесят шість гривень 91 копійка) гривень, з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 15971,35 грн.; - заборгованість по відсоткам - 4495,56 грн. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавецъ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частини 1, 2 ст. 612 ЦК України визначають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином взятих на себе зобов'язань не виконував в результаті чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, про наявність якої його було повідомлено, що доведено листом направленим позивачем в адресу відповідача від 20.12.2013 року з вимогою про погашення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 31.12.2012 року, станом на 20.03.2014 року залишок заборгованості за кредитом склав 15971,35 гривень, сума відсотків за користування кредитом 4495,56 гривень, загальна сума 20 466,91 гривень. З наведеним розрахунком суд погоджується. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета даного спору, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належаними та допустимими доказами факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а тому суд дійшов до переконання, що порушені права позивача підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на положеннях закону, а відтак підлягають до повного задоволення. У разі задоволення позову з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати у вигляді судового збору, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved