Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

16.04.2021 року заявник [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання у неповнолітньому віці на території України разом з батьками [PERSON] та [PERSON] станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року. Заяву мотивував тим, що він народився [INFO] в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, Україна. Його батьки, [PERSON] і [PERSON] народились та все життя мешкали на території України. У 1994 році батьки розлучилися та його мати разом з ним та сестрою переїхали проживати до міста Миколаєва. З 1995 по 2002 роки він навчався у загальноосвітній школи І-ІІІ ступенів № 54 Миколаївської міської ради Миколаївської області. [INFO] його батько, [PERSON] , помер у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, де вони з родиною проживали раніше. З 01 вересня 2002 року по 24 червня 2005 року він навчався у Вищому професійному училищі суднобудування м. Миколаєва, що розташоване в Корабельному районі м. Миколаєва по вул. Айвазовського, 3, на денній формі навчання за професією складальник, електрозварювальник. Коли йому виповнилося 16 років, паспорт громадянина України він не отримував через несприятливі сімейні обставини та життєві події, що відбувалися на той час. На сьогодні він проживає без реєстрації в будинку [ADDRESS] . 20.11.2020 року з відповідною заявою він звернувся до Корабельного районного відділу у місті Миколаєві Управління ДМС України в Миколаївській області задля оформлення паспорту громадянина України. Висновком за результатами перевірки, його особу було встановлено у законний спосіб, але відмовлено в оформленні паспорту громадянина України, оскільки не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Йому було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту постійного проживання на території України в неповнолітньому віці разом з батьками на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року. Посилаючись на вказані обставини, він був вимушений звернутися в суд з даною заявою. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєві від 19.04.2021 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. В судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, зазначив, що відомості, якій б могли спростувати факт проживання заявника на території України відсутні, просив ухвалити рішення на розсуд суду за наявними у справі доказами. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом було встановлено, що [INFO] у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області народився заявник [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого повторно 08.09.2020 р. Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У названому Свідоцтві також міститься інформація, що органом, який 27.02.1987 р. склав відповідний актовий запис № 96 є Інгулецький відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Крім того, відповідно до вказаного Свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ) батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно наданої суду копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 07.10.2020 р., батько заявника [PERSON] помер [INFO] у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про що Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зроблений відповідний актовий запис № 672. Відповідно до довідки, виданої Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Миколаївської міської ради Миколаївської області № 368/01-32 від 07.10.2020 р., [PERSON] , [INFO] , навчався у вказаному навчальному закладі з 1995 року (вступив до 1 класу) до 2002 року (закінчив 9 клас). Згідно довідки № 376 від 06.10.2020 , виданої Вищим професійним училищем суднобудуванням. Миколаєва, заявник [PERSON] з 01.09.2002 р. до 24.06.2005 р. навчався у даному училищі на денному відділенні за професією: "складальник КМС - 3 р., електрозварник - 2р., газорізальник - 2 р. З матеріалів справи вбачається, що матері заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , був виданий паспорт громадянина України 27.04.2020 р. Звертаючись до суду з даною заявою заявник зазначає, що встановлення факту постійного проживання на території України на час здобуття Україною незалежності йому необхідно для отримання паспорта громадянина України. Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в частині 1 статті 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Так, відповідно до частини другої вищевказаної норми права, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. При вирішенні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, постійного або безперервного проживання на території України слід керуватися нормами Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року № 2235-ІІІ та Указом Президента України № 215/2001 від 27.03.2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким було затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України (ст. 6 Закону України "Про громадянство України"). Положеннями частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України" визначено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Абзацом 1 пункту 1 та абзацом 2 пункту 4 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України № 215/2001 від 27.03.2001 року (далі - Порядок), передбачено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні. Підпунктами «а» та «б» пункту 7 Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується, зокрема: а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі: осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України; б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту. Відповідно до п. 10 Порядку для встановлення, відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону, належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію свідоцтва про народження; 3) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування. В пункті 38 вказаного вище Порядку встановлено, що у разі відсутності документів про постійне проживання на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку, або документів, що підтверджують родинні стосунки, подається відповідне рішення суду. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Предметом вимог заявника є встановлення юридичного факту його постійного проживання у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року разом із батьками [PERSON] та [PERSON] , що дасть йому можливість звернутися до компетентних органів для вирішення питання про надання йому громадянства України. Досліджені судом докази в їх сукупності свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved