Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини- сина [PERSON] , [INFO] , за період з 01 квітня 2020 року по 13 квітня 2021 року включно в розмірі 78891 грн. 40 коп. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року по 02 липня 2013 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 19 липня 2013 року за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області було стягнуто з відповідача аліменти на утримання - сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідач, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до його повноліття, починаючи стягнення з 21.06.2013 року. У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів утворилась заборгованість - за період з 01 квітня 2020 року по 13 квітня 2021 року в розмірі 175878 грн 07 коп. Посилаючись на абз.2 ч.1 ст.196 СК України просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання в розмірі 78891 грн 40 коп. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилась, належним чином були повідомлені про час розгляду справи в суді. Від представника позивача та позивача надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.46,54). Від представника відповідача надійшла письмова заява про часткове визнання позову, несплату аліментів відповідачем пояснив відсутністю роботи. Зазначив, що на даний момент відповідач лишається не працевлаштованим, фактичний борг ним був погашений в квітні 2021 року, стверджує, що має статус безробітного. Представник відповідача просить обмежити стягнуту з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 15000 гривень (а.с.47-53). Ухвалою суду від 12 липня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11 серпня 2021 року. Протокольно розгляд справи відкладено на 23.09.2021 року. 23.09.2021 року відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача на 19.10.2021 року. Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2007 року по 02.07.2013 року, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 листопада 2007 року та рішення суду №579/957/13-ц від 02.07.2013 про розірвання шлюбу. За рішенням суду при розірванні шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.5, 8). Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 804, який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.6). На підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 19 липня 2013 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання - сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до його повноліття, починаючи стягнення з 21.06.2013 року (а.с.11). За письмовою згодою відповідача, яка засвідчена у нотаріальному порядку, змінено прізвище сина сторін [INFO] з « [INFO] » на прізвище « [INFO] », що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 28.12.2012 року , актовий запис № 804 (а.с. 10). Згідно постанови державного виконавця Голосіївського РВ ДВС від 16.12.2020 р. до відповідача застосований захід, передбачений ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" у вигляді штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості - 164812,82 грн, що склав 82406,41 грн (а.с.15). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.04.2021 року, виконаного державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС, загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.04.2021 року становить 175878,07 грн (а.с.12). Із постанови державного виконавця Голосіївського РВ ДВС від 15.04.2021 року про стягнення виконавчого збору з Відповідача, убачається, що Відповідач (боржник у ВП №50365429) 14.04.2021 року на депозитний рахунок відділу сплатив кошти у повному обсязі для погашення заборгованості, що становить 175878,07 грн (а.с.16). Таким чином, приймаючи до уваги, що до Відповідача відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України ''Про виконавче провадження" постановою державного виконавця від 16.12.2020 р. застосований штраф у розмірі 82406,41 грн. та ураховуючи приписи абз. 2 ч.1 ст. 196 СК України, максимальний розмір пені становить 93471 грн. 66 коп. (175878,07 грн. загальна сума (розмір заборгованості) - 82406,41 грн. розмір (сума) штрафу = 93471 грн. 66 коп.), який можливо стягнути з Відповідача за прострочення сплати аліментів. Суд погоджується із розрахунком неустойки (пені), наданим позивачем по справі, з таких міркувань. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач є працездатною особою, доказів щодо поважності причин, з яких не сплачував аліменти державному виконавцю, надано не було, тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, питання про зменшення їх розміру не заявляв, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Статтею 20 СК України встановлено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із частиною першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог статей 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень статей 78-80 ЦПК України, протилежне тим доводам та обставинам, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Наданий позивачем розрахунок пені відповідачем не спростовується, не довіряти йому у суду підстав немає, доказів які б спростували твердження позивача про наявність заборгованості по сплаті аліментів протягом тривалого часу, відповідачем не надано. Судом не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали відповідачу сплачувати своєчасно аліменти на утримання дітей. Відповідач є особою працездатного віку та має задовільний стан здоров`я, наявність статусу безробітного матеріалами справи не підтверджено, у той же час у наданому суду частковому визнанні позовних вимог відповідач визнає, що живе за рахунок випадкових заробітків, у тому числі, послуг перевезення особистим транспортним засобом. Посилання відповідача на відсутність коштів та офіційної роботи не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Тобто відповідач не надав належних та обгрунтованих заперечень проти позову та доказів, в тому числі і доказів відсутності його вини в утворенні заборгованості зі сплати аліментів. За таких обставин судом виявлено порушене право позивача з отримання аліментів на утримання малолітніх дітей, яке підлягає захисту. Вказане є підставою для стягнення з відповідача (боржника) пені за прострочення сплати аліментів на дітей. Враховуючи положення згідно ст. 196 СК України, з урахуванням передбаченого законом обмеження розміру стягуваної пені ста відсотками розміру заборгованості та з урахуванням обмеження визначеного абз.2 ч.1 ст.196 СК України, за період з 01 квітня 2020 року по 13 квітня 2021 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня за несплату аліментів у розмірі 78891 грн 40 копійок. Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved