Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому уточнивши свої позовні вимоги просить суд, стягнути з відповідача на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) страхове відшкодування у розмірі 156 366,00 (сто п`ятдесят шість тисяч триста шістдесят шість) гривень; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, 3% річних, інфляційні втрати у розмірі 39067,60 (тридцять дев`ять тисяч шістдесят сім гривень 60 копійок) гривень; понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень. В обґрунтування позову зазначає, що 03.07.2018 р. приблизно о 23 годин 00 хвилин на автодорозі Львів-Пустомити-Щирець-Меденичі в районі 24 км + 650 м, що в Пустомитівському районі Львівської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Volvo V40», реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] зіткнувся із велосипедом під керуванням [PERSON] . В результаті вказаної пригоди велосипедист [PERSON] від отриманих травм помер на місці, а транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Інформація про вищевказану подію внесена 04.07.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12018140000000405. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Volvo V40», реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № [NUMBER] в ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.". Відповідно до п. 2 ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 26 липня 2018 року на адресу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах батька загиблого - [PERSON] . Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 156 366,00 грн., з яких: 22 338,00 грн. - моральна шкода, 134 028,00 грн. - відшкодування на утримання. Крім того, право на отримання Ѕ частини моральної шкоди (22 338,00 грн.) має мати загиблого [PERSON] . 27.11.2018 року ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." проведено часткову виплату страхового відшкодування Позивачу, а саме виплачено 11 169, 00 грн. страхового відшкодування. Зазначена сума становить 50% від заявленої суми страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду. У виплаті 50% від заявленої суми страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду та відшкодування на утримання відмовлено. В обґрунтування відмови відшкодування на утримання страхова компанія посилається на відсутність документів, що підтверджують право Позивача на отримання страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника. Однак, [PERSON] був офіційно працевлаштований в Приватному підприємстві «Д.П.ІНВЕСТ», працював на посаді вантажник цеху переробки. Позивач [PERSON] є непрацездатним у зв`язку з інвалідністю 3 групи з дитинства. До дня смерті [INFO] його сина, [PERSON] , Позивач фактично перебував на його утриманні з огляду на те, що доходи сина значно перевищували доходи Заявника, який має єдине джерело доходу - пенсію. Усі необхідні документи, які підтверджують викладені вище обставини були подані Відповідачу. Щодо відмови у виплаті 50% страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду страхова компанія посилається на наявність провини велосипедиста [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої останній загинув (згідно постанови про закриття кримінального провадження від 26.09.2018 року). Однак, відмову ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» у виплаті 50% страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду та відшкодування на утримання вважаємо неправомірною та такою, що не ґрунтується на нормі закону, оскільки не підлягає до застосування до даних правовідносин положення п.36.3 ст.36 Закону, відповідно до яких у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, оскільки шкода пов`язана зі смертю потерпілого відшкодовується в незалежності від його вини. Положення п.36.3 ст.36 Закону стосується випадку передбаченому у ч.2 ст.1188 ЦК України, в якій зазначено, що якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому. З урахуванням зазначеної норми закону, велосипед не є джерелом підвищеної небезпеки, а тому наявність чи відсутність вини велосипедиста у настанні дорожньо-транспортної пригоди не може бути підставою для покладення на нього зобов`язання із відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Тобто, положення про ділення страхової виплати на кількість осіб винних у заподіянні шкоди застосовується у разі здійснення страхової виплати потерпілому внаслідок взаємодії кількох об`єктів підвищеної небезпеки (наприклад - пішоходу у разі зіткнення двох автомобілів). На підставі наведеного, позивач вважає, що є законні підстави стягнення з відповідача пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 27.11.2018 року по 27.05.2019 року у розмірі 27781,74 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (розрахунок інфляційних втрат у розмірі 8959,86 грн. та 3% річних у розмірі 2326,00 грн. долучено до позовної заяви). Відповідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України очікувані судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. Ухвалою судді від 12.04.2019 року провадження у справі відкрито. 27.05.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки відповідач діяв відповідно до чинного законодавства, а вимоги позивача не обґрунтовані та доказами не підтверджені. 22.08.2019 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. 10.09.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що запереченні позову відповідача суперечить фактичним обставинам справи, зокрема щодо обов`язкової цивільно-правової відповідальності особи у випадку закриття кримінального провадження, а тому вимоги до страховика є обґрунтованими. Окрім того позивача є особою, яка мала право на одержання утримання від застрахованої особи, а тому [PERSON] обґрунтовано та підставно звертається до суду із позовом, який просить суд задоволити. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено та визнано сторонами, що 03.07.2018 р. приблизно о 23 годин 00 хвилин на автодорозі Львів-Пустомити-Щирець-Меденичі в районі 24 км + 650 м, що в Пустомитівському районі Львівської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Volvo V40», реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] зіткнувся із велосипедом під керуванням [PERSON] . В результаті вказаної пригоди велосипедист [PERSON] від отриманих травм помер на місці, а транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Volvo V40», реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № [NUMBER] в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.». Інформація про вищевказану подію внесена 04.07.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12018140000000405. Згідно постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 26.09.2018 року причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди став той факт, що об`єктивна видимість велосипедиста на проїзній частині дороги настає на такій відстані до автомобіля, на якій його водій [PERSON] вже був позбавлений технічної можливості запобігти зіткненню шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування свого автомобіля з моменту виникнення небезпеки для руху. Про те, що причиною ДТП стало порушення правил дорожнього руху велосипедистом [PERSON] в постанові про закриття кримінального провадження не зазначено. Причому інформація щодо наявності умислу потерпілого чи непереборної сили у настанні дорожньо-транспортної пригоди в постанові про закриття кримінального провадження відсутня. Таким чином, у даній ситуації, смерть потерпілого настала в результаті наїзду на нього одного автомобіля. Відповідно до п. 27.2. ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п 27.3. «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. 26 липня 2018 року на адресу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах батька загиблого - [PERSON] у розмірі загальної суми страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування 156 366,00 грн., з яких: 22 338,00 грн. - моральна шкода, та 134 028,00 грн. - відшкодування на утримання. Визнано сторонами, що 27.11.2018 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» проведено часткову виплату страхового відшкодування позивачу, а саме виплачено 11 169, 00 грн. страхового відшкодування. Заперечуючи позов в частині виплати позивача страхового відшкодування в частині 1/2 моральної шкоди відповідач зазначає, що таку здійснено відповідно до чинного закону у розмірі 50% страхового відшкодування за наявності вини потерпілого. Разом з тим з аналізу чинного законодавства, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. З огляду на що відповідальність за шкоду заподіяну джерелом підвищеної небезпеки покладається на водія транспортного засобу, за участю якого відбулась дорожньо-транспортна пригода, а у даному випадку на страховика забезпеченого транспортного засобу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» у повному обсязі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 27.2 Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно ст. 36.1 Закону Страховик,

Outcome: approved