Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання рішення 28 сесії Микуличинської сільської ради від 14.10.2009 р. №184-28/2009 незаконним та визнання державного акта серії ЯК №665551, виданого 14.01.2010 р. [PERSON] недійсним. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, шо рішенням виконавчого комітету Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 08.02.2000 р. йому надано у користування земельну ділянку площею 0.28 га на [ADDRESS], яку виділено в натурі. 08.09.2005 р. рішенням сесії Микуличинської сільської ради було затверджено технічну документацію на вказану земельну ділянку та видано позивачу державний акт на право власності на землю від 14.11.2005 р., який рішенням Яремчанського міського суду від 08.08.2006 р. визнано недійсним. 29.05.2007 р. позивач звернувся із заявою до Микуличинської сільської ради про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0.28 га, так як він є належним землекористувачем. На порушення ст.ст.15, 20 Закону України "Про звернення громадян" та ст.118 ЗК України, Микуличинською сільською радою та сільським головою с.Микуличин не прийнято рішення з приводу цієї заяви та письмово не повідомлено про наслідки її розгляду. Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.08.2007 р. йому відмовлено в задоволенні позову до Микуличинської сільської ради, третя особа на стороні відповідача сільський голова с.Микуличин про визнання протиправними бездіяльність Микуличинської сільської ради та сільського голови в частині розгляду та прийняття рішення за заявою від 29.05.2007 р. про приватизацію земельної ділянки площею 0.2800 га на [ADDRESS]. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2008 р. постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.08.2007 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Микуличинської сільської ради в частині розгляду та прийняття рішення за його заявою про безоплатну передачу у приватну власність (приватизацію) земельної ділянки площею 0.28 га в [ADDRESS]. Згідно протоколу засідання узгоджувальної комісії від 12.05.2009 р. рекомендовано голові Микуличинської сільської ради належно виконати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2008 р. та посприяти [PERSON] у виготовленні технічної документації та отриманні державного акту на земельну ділянку на [ADDRESS]. Рішенням 28 сесії Микуличинської сільської ради від 14.10.2009 р. "Про передачу земельних ділянок в безоплатну приватну власність внесено зміни в рішення Микуличинської сільської ради від 14.12.1999 року №110 "Про приватизацію земельних ділянок", в частині визначення (уточнення) площі і цільового призначення земельних ділянок, переданих у приватну власність [PERSON] Площа земельної ділянки, яка передана позивачу для ведення особистого селянського господарства складає 0.2806га. і знаходиться в [ADDRESS]. 14.01.2010 р. позивачу було видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯК №665551. Позивач зазначає, що тільки в даний час йому стало відомо, що частина його приватизованої земельної ділянки по державному акті серії ЯК №665551 площею 0.2806 га входить у приватизовану земельну ділянку в 2007 р. [PERSON], а тому він не може належно використовувати свою приватизовану земельну ділянку. Рішенням 10 сесії Микуличинської сільської ради від 30.05.2007 р. № 85-10/2007 "Про вилучення, надання земельних ділянок на виготовлення технічної документації, затвердження технічної документації та передача земельних ділянок у власність і видача дозволів на виготовлення проекту відводу на землю організаціям, установам та підприємствам" було надано дозвіл [PERSON] на збір технічної документації на приватизацію земельних ділянок площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку та 0.0953 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на [ADDRESS]. Рішенням 14 сесії Микуличинської сільської ради від 12.10.2007 р. № 111-14/2007 "Про вилучення, надання земельних ділянок на виготовлення технічної документації, затвердження технічної документації та передача земельних ділянок у власність і видача дозволів на виготовлення проекту відводу на землю організаціям, установам та підприємствам" затверджено технічну документацію [PERSON] на приватизацію земельних ділянок площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку та 0.0953 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на [ADDRESS]. Позивач вважає, що приватизація земельних ділянок [PERSON] була проведена з порушеннями вимог чинного законодавства. Він як межівник вказаних земельних ділянок не підписував жодних документів для приватизації земельних ділянок [PERSON] Про рішення Микуличинської сільської ради від 30.05.2007 р. та державні акти [PERSON] він довідався тільки в даний час, тому пропустив строк звернення до суду з поважних причин. Позивач просить поновити йому строк звернення до суду. Позивач просить визнати рішення 28 сесії Микуличинської сільської ради від 14.10.2009 р. №184-28/2009 незаконним та державний акт серії ЯК №665551, виданого 14.01.2010 р., недійсним. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з інших підстав, від вказаних у позовній заяві. Він пояснив, що відповідач виготовив йому державний акт без участі позивача. Вивчивши державний акт, позивач встановив, що в площу його земельної ділянки включена дорога по межі «А-Б», яка веде до інших господарств. З цим позивач не згідний і державний акт зроблено неправильно. Позивач просить задоволити позов. Представник Микуличинської сільської ради Мироняк Л.Ю. позов визнав частково. Представник пояснив, що позивач не погоджується з виданим йому державним актом через те, що в площу його земельної ділянки включена частина дороги, якою ніхто не користується. Позивач постійно звертається до сільської ради із заявами про скасування державного акта і виготовлення нового. Представник ствердив, що позивач не має ніяких спорів з приводу користування своєю земельною ділянкою по межі «А-Б». Проте між ним і [PERSON] тривалий час існує спір з приводу користування земельною ділянкою по межі «Б-В». Представник не виключає, що у випадку задоволення позову спір між позивачем і [PERSON] поновиться. При вирішення спору представник покладається на рішення суду. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач просить визнати незаконним рішення 28 сесії Микуличинської сільської ради від 14.10.2009 р. №184-28/2009 (а.с.14). Пунктом 30 вказаного рішення уточнено площу і цільове призначення земельної ділянки, переданої у власність позивачу. Позивач також просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.2806 га, яка надана позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.7). Відповідно до правил ч.10 ст.59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно правил ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до положень ст.12 ЗК України, до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить розпорядження землями територіальних громад. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-169цс12 17.04.2013 р., яка є обов'язковою і для місцевого суду, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються право особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, а державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий органом, який не мав на це законних повноважень, визнається недійсним. Але позивач не довів, що рішення Микуличинської сільської ради від 14.10.2009 р. №184-28/2009 не відповідає Конституції або законам України і що його права порушені названим рішенням та виданим державним актом на право власності на земельну ділянку. Не обгрунтованими є твердження позивача про те, що частина його земельної ділянки і частина земельної ділянки [PERSON] накладаються і що при передачі земельних ділянок у власність [PERSON] було порушено вимоги законодавства. На ствердження цієї обставини позивач не вказав жодних доказів. А при розгляді справи за позовом [PERSON] до Микуличинської сільської ради, [PERSON] про визнання незаконними рішення 10 сесії Микуличинської сільської ради від 30.05.2007 р. №85-10/2007 та рішення 14 сесії Микуличинської сільської ради від 12.10.2007 р. №111-14/2007 встановлено, що сільська рада дотримала встановленого порядку приватизації земельних ділянок [PERSON] Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте позивач таких вимог не виконав і не довів обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги. Суд також вважає, що часткове визнання позову представником відповідача є непереконливим, позаяк суперечить наданим представником поясненням і нічим не обґрунтоване. Встановлені судом обставини дають підстави зробити висновок про необґрунтованість вимог позивача. В зв'язку з цим в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.12, 152 ЗК України, ст.59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та

Outcome: dismissed