Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

06 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,8102 га, розташована на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,3800 га, розташована на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,0309 га, розташована на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивач, як спадкоємець за законом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням справу розглядати без представника відповідача. Позов визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 03.11.2003 на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження № 294 Козелецької районної державної адміністрації від 27.06.2003, було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,81 га в межах згідно з планом, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства /а.с. 16/. 03 листопада 2003 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження № 294 Козелецької районної державної адміністрації від 27.06.2003, було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,38 га в межах згідно з планом, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства /а.с. 17/. 03 листопада 2003 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження № 294 Козелецької районної державної адміністрації від 27.06.2003, було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,03 га в межах згідно з планом, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства /а.с. 18/. [INFO] року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,81 га, розташована на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,38 га, розташована на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,03 га, розташована на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його донька - позивач у справі [PERSON], родинні відносини підтверджуються записом про батька у свідоцтві про народження /а.с. 10/, з врахуванням того, що при укладенні шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» /а.с. 11/. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 229/2011 /а.с. 33/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 26, 27/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки належні [PERSON], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 03.11.2003 становить 0,8102 га; фактична площа земельної ділянки на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 03.11.2003 становить 0,3800 га; фактична площа земельної ділянки на підставі Державного акту серії [NUMBER] становить 0,0309 га /а.с. 19, 20, 21/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved