Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.09.2017 року відповідачем підписано заяву б/н, відповідно до якої їй відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В подальшому відповідач, ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 27.11.2020 року, отримала кредитну картку (кредитний ліміт до 200\~000 грн.) Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписанням цієї заяви в повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному на сайті банку, та які разом із пам`яткою клієнта і Тарифами складають між сторонами договір банківського обслуговування. Позивач стверджує, що відповідно до умов цього договору відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування останнім, сплачувати за перевитрати платіжного ліміту та комісії на умовах, передбачених договором. Однак, вона порушила свої кредитні зобов`язання та допустила виникнення і зростання заборгованості за кредитним договором, загальний розмір якої станом на 11.07.2021 року позивачем визначено як 75\~291,25 грн. та яка складається із заборгованості: за кредитом 56\~204,55 грн. (поточним тілом кредиту), 12\~178,74 грн. (простроченим тілом кредиту); за нарахованими відсотками 2\~793,98 грн.; за простроченими відсотками 4\~113,98 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2 270 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 26.07.2021 року представник позивача Гребенюк О.С. надіслав до суду письмове клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності (а.с.89). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с. 101, 122). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. 17.08.2021 року відповідач надіслала до суду відзив на позов, \~відповідно до якого позовні вимоги вважає безпідставними. Зазначає, що в матеріалах справи не міститься підтвердження про те, що відповідач підписала та була фактично ознайомлена із витягом з тарифів обслуговування кредитних карт World Black Edition та витягом з умов та правил надання банківських послуг, а відповідач не визнає факту погодження на вказані умови, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки ( пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, роздруківка із сайту АТ ПриватБанк належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення однієї сторони. Позивач просить стягнути заборгованість в сумі 75\~291, 25 грн., при тому, що отримано кредитний ліміт в розмірі 49\~000 грн., та в подальшому, 09.12.2017 року його збільшено до 52\~000 грн. Також 20.02.2020 року кредитний ліміт збільшено до 67\~000 грн., 23.09.2020 року - зменшений до 64\~790 грн., проте у виписці за договором б/н станом на 13.07.2021 року ця інформація відсутня. Тому просить в задоволенні позову відмовити. Крім того, у відзиві зазначено, що в підготовчому провадженні буде надано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (а.с. 103-106). Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 29.07.2021 року відкрите спрощене позовне провадження в даній справі з викликом сторін по справі (а.с. 96-97). 09.09.2021 року представником позивача Меркуловою В.В. надіслано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що [PERSON] , підписавши 06.09.2017 року заяву б/н, приєдналась до умов та правил надання банківських послуг. На підставі заяви, що разом умовами, правилами і тарифами складають договір про надання банківських послуг відповідачу, відкрито картковий рахунок, ключем до якого є пластикова картка, яку отримала відповідач, та мобільний телефон, якй вона вказала в заяві. 27.11.2020 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, де розписана валюта кредитування, відсоткова ставка, розмір платежу, відповідальність сторін, тобто узгоджені всі істотні умови договору. Крім цього, згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт World Black Edition чітко вбачається, що відповідачу встановлено процентну ставку в розмірі 3,1 (37,20% на рік), вказано розмір комісій та штрафів. Згідно з випискою з карткового рахунку та розрахунку заборгованості чітко відслідковується, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів та частково сплачувала заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічної експертизи в справі не призначено. Вказує, що в даній справі позивачем надано наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, що підтверджує надання до позовної заяви саме тієї редакції, що була чинна на момент підписання заяви позичальника; довідка щодо виданих кредитних карток відповідачу, що підтверджує строки дії кредитних карток та їх цільове призначення; довідка про зміну кредитного ліміту, що підтверджує встановлення розміру кредитного ліміту та його подальшу зміну; виписка по рахунку, що підтверджує використання кредитного карткового рахунку відповідачем, погашення кредитного ліміту та сплату відсотків, тобто усвідомлення відповідачем обов`язків щодо повернення кредиту та внесення плати за його використання. З 2017 року клієнт не висловив жодної претензії до банку з приводу непогодження з умовами договору. Тому представник позивача просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 109-114). В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1\~ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2\~ст. 11 ЦК України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Згідно зі\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що між акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку б/н від 06.09.2017 року (а.с. 24). У заяві зазначено, що відповідач приєднується до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становить між нею та банком договір банківського обслуговування, примірник якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування (а.с.24). Відповідно до ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»\~(далі Закон - № 1734-VIII), до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. З матеріалів справи встановлено, що 27.11.2020 року відповідач підписала паспорт споживчого кредиту, за змістом якого встановлено умови кредитування: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; сума ліміту до 200 000 грн. (картка World Black Edition); строк договору 12 місяців, та строк кредитування 12 місяців; спосіб та строк надання кредиту на картковий рахунок (безготівковий); мета отримання кредиту - споживчі потреби; процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду визначена у розмірі 0,00001 % та 36 % річних відповідно; тип процентної ставки фіксована; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (а.с. 25-26). Наданий позивачем паспорт споживчого кредиту за формою та змістовним наповненням відповідає вимогам, що передбачені в\~Законі №1734-VIII, тобто сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умови договору позики (кредиту): погодили строк дії, умови повернення кредиту, процентну ставку, відповідальність за порушення виконання зобов`язань, тощо. До матеріалів справи банком додано Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток, в тому числі «World Black Edition» (а.с.27-31). Згідно з довідкою, виданою АТ КБ «Приват Банк», відповідачу видано кредитну картку: дата відкриття 29.11.2017 року з терміном дії до 11/20 року; 27.11.2020 року з терміном дії до 11/23 року (а.с.23). Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] , зміна кредитного ліміту відбулась 20.02.2020 року, встановлено кредитний ліміт на суму 67 000,00 грн.; 23.09.2020 року 64\~790,00 грн. (зменшення кредитного ліміту (а.с. 22)). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Кредитний ліміт банком неодноразово переглядався, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача (а.с. 22). В той же час, відповідач фактично скористалась лімітом кредитування, про що свідчить розрахунок суми заборгованості за договором № б/н від 06.09.2017 року, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та клієнтом [PERSON] станом на 11.07.2021 року (а.с.7-8). Фактичне виконання даних умов договору та користування наданими банком коштами в межах встановленого кредитного ліміту відповідачем також стверджується наявною в матеріалах справи випискою за договором по рахунку відповідача, за якою обліковується заборгованість в межах змінного ліміту кредитування за договором із урахуванням прихідних та видаткових операцій (а.с.9-21). Із зазначеного розрахунку та матеріалів справи встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11.07.2021 року становить 75\~291,25 грн. і складається із заборгованості: за кредитом 68\~383,29 грн. (в тому числі: за поточним тілом кредиту 56\~204,55 грн., за простроченим тілом кредиту 12\~178,74 грн.); за нарахованими відсотками 2\~793,98 грн.; за простроченими відсотками 4\~113,98 грн. (а.с. 7-8). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах 1, 3\~ст.\~509\~ЦК\~України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 вказаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч. 1\~ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до висновку Верховного суду, викладеного в постанові від 16.09.2020 року в справі № 200/5647/18, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з цим позовом банк подав до суду анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», витяг з умов та правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідку про видачу відповідачу кредитної картки із зазначенням її номера та строку дії, виписку по картковому рахунку. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не оспорювала умови кредитування та отримання нею встановленого банком розміру кредитного ліміту на кредитну картку. Згідно зі ст.ст.\~76,\~77\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй банком кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Більше того, відповідачем не надано суду контррозрахунок суми заборгованості, який суд міг би належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи, про невірність наданого банком розрахунку. Відтак, у суду відсутні законні підстави для того, що піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу в розмірі 75\~291,25 грн., враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем доказами. Оскільки судом встановлено як використання позичальником запропонованого банком ліміту кредитування, так і часткове його погашення за карткою в межах договору, ураховуючи, що сторонами було погоджено умови кредитування щодо процентної ставки за кредитом, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поточним тілом кредиту 56\~204,55 грн., за простроченим тілом кредиту 12\~178,74 грн.; за нарахованими відсотками 2\~793,98 грн., а також за простроченими відсотками 4\~113,98 грн. грн., які належить стягнути з відповідача в користь банку. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 270 грн., що стверджується платіжним дорученням від 14.07.2021 року (а.с. 6). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved