Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Прокурор Ємільчинського району в інтересах держави в особі Ємільинської ЦРЛ звернувся до суду з заявою, в якій просить примусово госпіталізувати [PERSON], 27.11.1976 р. н., як хворого на відкриту форму туберкульозу, до Обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради строком на три місяці. Вимогу мотивує тим, що [PERSON] на даний час хворіє відкритою формою туберкульозу. 08.06.2015 року отримав направлення на госпіталізацію в обласний протитуберкульозний диспансер, однак від лікування ухиляється. [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в обласному протитуберкульозному диспансері з 13.12.2013 року по 14.03.2014 року та на даний час перебуває на диспансерному обліку в даному закладі охорони здоровя. [PERSON] потребує стаціонарного лікування в умовах обласного протитуберкульозного диспансеру у звязку з хворобою на відкриту форму туберкульозу, несе небезпеку для оточуючих. На даний час він проживає в [INFO], де разом з ним проживають троє малолітніх дітей. У судовому засіданні прокурор підтримав заяву, просив її задовольнити. Представник Ємільчинської ЦРЛ в судовому засіданні просила задовольнити заявлені вимоги про примусову госпіталізацію [PERSON], 27.11.1976 р. н., до обласного протитуберкульозного диспансеру, оскільки він хворіє на відкриту форму туберкульозу. Відповідно до ч. 1 ст. 285 ЦПК України, у зв'язку з тим, що за даними Ємільчинської ЦРЛ особа, щодо якої заявлена вимога про госпіталізацію, становить загрозу розповсюдження хвороби, оскільки є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують, суд вважає можливим розглянути справу без участі [PERSON] Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] зареєстрований і проживає в [INFO] і склад його сімї наступний: співмешканка [PERSON], 17.06.1987 р. н., сини [PERSON], 31.05.2003 р. н., [PERSON], 16.11.2005 р. н., та дочка [PERSON], 14.09.2004 р. н. На даний час діти тимчасово знаходяться на профілактичному лікуванні в м. Житомирі в санаторії «Лісовий берег». Відповідно до довідки №501, виданої Ємільчинською ЛКК 21.10.2015 року, [PERSON], 1976 р. н., по стану здоровя потребує стаціонарного лікування в умовах обласного протитуберкульозного диспансеру, хворий несе небезпеку для оточуючих. Діагноз відкрита форма туберкульозу. З повідомлень Ємільчинської ЦРЛ №1247 від 22.09.2015 року та №1370 від 27.10.2015 року слідує, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в Ємільчинському протитуберкульозному кабінеті при Ємільчинській ЦРЛ з 09.12.2013 року по даний час, 08.06.2015 року отримав направлення на госпіталізацію в обласний протитуберкульозний диспансер, однак від госпіталізації та лікування ухиляється. Згідно повідомлення Обласного протитуберкульозного диспансера Житомирської обласної ради №1938 від 23.10.2015 року [PERSON], 1976 р. н., житель [INFO] з 13.12.2013 року по 14.03.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в облпротитубдиспансері, у період з 08.06.2015 року по 22.10.2015 року на стаціонарному лікуванні в облпротитубдиспансері не перебував, за медичною допомогою не звертався. На даний час перебуває на диспансерному обліку в облпротитубдиспансері. Згідно ч.1 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" №2586-ІІІ від 05 липня 2001 року, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Ч. 2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", встановлено, що особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Згідно чч. 3, 6, 7 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Невиконання рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації тягне кримінальну відповідальність відповідно до закону. Таким чином вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява прокурора Ємільчинського району в інтересах держави в особі Ємільчинської ЦРЛ про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє на відкриту форму туберкульозу і становить загрозу розповсюдження хвороби. На підставі викладеного та

Outcome: approved