Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, - про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що після смерті її матері, [PERSON], померлої 28 лютого 2007 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру № 35 за адресою м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. № 27, побудовану Житловим кооперативом «40 років жовтня». Позивач зазначила, що вона є рідною донькою померлої і є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. 15 серпня 2007 року вона подала до Шостої Харківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У 2016 році вона звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у звязку з тим, що право власності на квартиру згідно вимог діючого законодавства не зареєстровано і правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця не оформлялись. Позивач зазначала, що її мати прожила у кооперативній квартирі Житлового кооперативу «40 років жовтня» все своє життя, при чому пай за квартиру в повному обсязі був сплачений ще в 1961 році. Відтак, позивач вважає, що її мати за свого життя набула право власності на спірну квартиру, а вона успадкувала таку квартиру після смерті матері. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач, Харківська міська рада неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, пояснень та заперечень щодо позову не надав. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника відповідача та ухвалює рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши надані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно загальних положень про спадкування, передбачених главою 84 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (с. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 28 лютого 2007 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 105881, виданим 01 березня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції. Факт спорідненості позивача зі спадкодавицею підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження позивача У звязку зі смертю спадкодавиці відкрилась спадщина на нерухоме майно квартиру № 35 за адресою м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. № 27, побудовану Житловим кооперативом «40 років жовтня». Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Позивач в повному обсязі прийняла спадщину після смерті матері у встановлений законодавством строк і є єдиним спадкоємцем.. Зокрема, згідно довідки, виданої Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, [PERSON], [INFO], подала заяву про прийняття спадщини своєї матері та прийняла спадщину в повному обсязі 15 серпня 2007 року; інших спадкоємців немає. У 2016 році позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру. Постановою від 01.09.2016 року за № 2974/02-31 Державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що право власності на квартиру згідно вимог діючого законодавства не зареєстровано і правовстановлюючі документи не оформлені. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. [PERSON] довідки Житлового кооперативу «40 років жовтня» № 13 від 06 вересня 1993 року, виданої спадкодавиці ще за її життя, [PERSON] була прописана та постійно проживала у спірній квартирі, а пай за квартиру був внесений повністю ще в 1961 році у сумі 7886 руб Окрім того, згідно довідки Житлового кооперативу «40 років жовтня» від 14.09.2016 року, станом на 28.02.2007 року (дата смерті спадкодавиці) в квартирі [ADDRESS] (колишній пр. Леніна) в м. Харкові мешкала та була членом Житлового кооперативу «40 РОКІВ ЖОВТНЯ» [PERSON]. На вказану дату пай за квартиру був внесений повністю Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону СРСР від 06.03.90 року "Про власність в СРСР" (втратив чинність), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Аналогічне положення містила ч. 1 ст. 15 Закону України "Про власність" від 07.02.91 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до п. 3 Постанови Верховної Ради Української РСР від 26.03.1991 року "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність", положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року. [PERSON] чинних на цей час абзацу 2 ч. 2 ст. 19-1 Закону України "Про кооперацію", ст. 384 ЦК України, у разі викупу (виплати паю) кооперативної квартири, особа стає її власником. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набула право власності на кооперативну квартиру № 35 за адресою м. Харків, проспект Науки(колишній проспект Леніна), буд. № 27, оскільки повністю сплатила пайовий внесок квартиру, проте не зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі входить до складу спадщини. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Таким чином, виходячи з наявних у матеріалах справі доказів суд прийшов до висновку, що квартира № 35 за адресою м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. № 27 увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] (матері позивача). Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, у звязку з чим в даний час неможливо належним чином оформити право власності на спірну квартиру на імя спадкодавиці, що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в органах нотаріату. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу захисту, позивач обґрунтовано звернулась з позовом до суду за захистом свого права шляхом визнання за нею права власності на квартиру № 35 за адресою м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. № 27. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на квартиру квартиру № 35 за адресою м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. № 27, після смерті її матері, [PERSON], померлої 28 лютого 2007 року, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved