Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

До суду звернувся представник Харківського міського центру зайнятості із позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на його користь вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 6483 грн. 39 коп. В обґрунтування позову зазначено, що Харківський міський центр зайнятості є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості та виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» «Про зайнятість населення». [PERSON] звернувся до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де згідно його заяви від 21.01.2020 року йому було надано статус безробітного. З 28.01.2020 року, відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", відповідачу призначено допомогу по безробіттю розмірі, встановленому законодавством. В заяві про надання статусу безробітного від 21.01.2020 року [PERSON] зазначив та засвідчив власним підписом, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення та зобов`язанням своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Під час перебування на обліку в службі зайнятості Відповідачем не надавались жодні документи, які б підтверджували факт його зайнятості. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним було проведено розслідування, шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного. В ході відпрацювання «Довідника ПОУ (ЄДРС)» у базі ЄІАС встановлено, що [PERSON] перебував у відносинах за договором ЦПХ з ТОВ «Інноваційні облікові системи» (код ЄДРПОУ 39770806) з 04.05.2020 по 30.06.2020. Згідно з базою ЄІАС «Дані про особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» [PERSON] отримував дохід від ТОВ «Інноваційні облікові системи» у травні, червні 2020 року. У зв`язку з чим Харківським міським центром зайнятості проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 39 від 11.08.2020. В результаті перевірки встановлено, що згідно Договору № IAS-406/20 про надання послуг від 04.05.2020 року, [PERSON] перебував у відносинах цивільно - правового характеру з підприємством ТОВ «Інноваційні облікові системи» у період з 04.05.2020 року по 30.06.2020 року та надавав послуги щодо інформування споживачів про властивості продукції та отримував дохід. Таким чином, невиконання відповідачем обов`язку щодо повідомлення про те, що він виконував роботи та отримав дохід призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 6483,39 грн. Враховуючи викладене, директором Харківського міського центру зайнятості прийнятий наказ № 367 від 12.08.2020 року про повернення коштів, виплачених [PERSON] як допомога по безробіттю в сумі 6483,39 грн. З метою досудового врегулювання спору зазначений наказ разом з листом - претензією № ХМЦЗ-02-8354 від 13.08.2020 року рекомендованою кореспонденцією було направлено на адресу Відповідача з пропозицією повернути кошти у добровільному порядку. Проте, на момент подання позовної заяви сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідачем на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута. Представник Харківського міського центру зайнятості Вовк В.І., яка діє на підставі довіреності № 8 від 14.01.2021 року, в судове засідання не з`явилася, надалу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься зворотнє повідомлення про отримання ним особисто судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов`язана поведінкою відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у грудні 2020 року, на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до п. 1 Положення про Харківський міський центр зайнятості, затвердженого наказом Харківського обласного центру зайнятості № 451 від 02.11.2017 року, Харківський міський центр зайнятості є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості. Підставою звернення Харківського міського центру зайнятості, як суб`єкта владних повноважень, з цим позовом до місцевого суду загальної юрисдикції є позиція, викладена в постанові Верховного суду України від 22.09.2015 у справі № 811/3781/14, згідно з якої - справи щодо вимог про відшкодування шкоди, завданої субєктом владних повноважень підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, в інших випадках в порядку цивільного. Тобто Верховний суд дійшов висновку, що зазначений спір є не публічно-правовим. а приватно - правовим та має розглядатися у порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. 21.01.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до Харківського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. У заяві зазначив, що він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Особистим підписом підтвердив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. Заявою від 21.01.2021 року відповідач просив призначити йому виплату допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», своїм підписом засвідчив, що ознайомлений з умовами і тривалістю призначення допомоги по безробіттю. Також 28.01.2021 року відповідач був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних (додаток № 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного), зокрема з п. 2.3, згідно якого зареєстрований безробітний зобов`язаний своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення, надання соціальних послуг та припинення реєстрації. З 28.01.2020 року, відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", відповідачу призначено допомогу по безробіттю розмірі, встановленому законодавством. 21.01.2020 року [PERSON] був зареєстрований у Харківському міському центрі зайнятості як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 203920012100084 та наданий йому статус безробітного і відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" останньому призначена виплата допомоги по безробіттю у розмірі, встановленому законодавством. Згідно додатку № 2 до персональної картки № 203920012100084, наказом Харківського міського центру зайнятості № НТ200121 від 21.01.2021 року [PERSON] був наданий статус безробітного, наказом № НТ200128 від 28.01.2021 року йому призначено допомогу по безробіттю. З акту № 39 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 11.08.2020 року вбачається, що до бази даних ЄІАС від Пенсійного фонду України надійшла інформація щодо працевлаштування [PERSON] під час перебування на обліку в центрі зайнятості. Розслідуванням було встановлено, що [PERSON] , якому з 21.01.2020 року був наданий статус безробітного, перебуває у відносинах за договором ЦПХ з ТОВ «Інноваційні облікові системи» з 04.05.2020 року. Згідно з отриманими документами від ТОВ «Інноваційні облікові системи» встановлено, що між [PERSON] та підприємством укладений договір про надання послуг від 04.05.220 року № IAS-406/20. Відповідно до акту наданих послуг від 29.05.2020 року [PERSON] отримав матеріальну винагороду в сумі 8908,94 грн. Також в матеріалах справи міститься копія договору про надання послуг № IAS-406/20 від 04.05.2021 року, згідно якого [PERSON] бере на себе зобов`язання надавати послуги і виконувати роботи, передбачені цим договором і його додатками, що надаються на користь БАТ Україна, а замовник бере на себе зобов`язання оплачувати надані послуги, відповідно до умов цього договору. Пунктами 2.6 та 2.7 цього договору передбачено, що виконавець повністю усвідомлює, що при наданні послуг за цим договором виконавцем буде одержуватись дохід, з якого, у передбачених випадках, замовником або виконавцем будуть утримуватись та сплачуватись податки і збори, і про що буде відзвітовано у відповідні державні органи відповідно до чинного законодавства. В разі, якщо виконавець під час надання послуг за цим договором буде одержувати виплати від державних органів соціального захисту та/або пенсійного фонду, в т.ч. пенсійні виплати або допомогу по безробіттю, одержання винагороди за цим договором може вплинути на розмір таких виплат або навіть призвести до їх скасування, і у такому разі виконавець гарантує, що він не матиме жодних претензій до замовника. Згідно акту наданих послуг від 29.05.2020 року, у травні 2020 року [PERSON] на виконання договору про надання послуг № IAS-406/20 від 04.05.2021 року отримав дохід у розмірі 8908,94 грн. За ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі, зокрема, працевлаштування безробітного. Враховуючи викладене, [PERSON] не мав права перебувати у статусі безробітного і отримувати виплати допомоги по безробіттю, оскільки укладення ним договору про надання послуг № IAS-406/20 від 04.05.2021 року є обставиною, яка впливає на умови виплати матеріального забезпечення і надання соціальних послуг, про яку відповідач не повідомив центр зайнятості у встановлений законом строк. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Наказом директора Харківського міського центру зайнятості № 367 від 12.08.220 року встановлено вжити заходів по поверненню коштів, виплачених [PERSON] як допомогу по безробіттю за період з 04.05.2020 року по 10.08.2020 року у розмірі 16740.69 грн. Згідно довідки начальника відділу бухгалтерського обліку Харківського міського центру зайнятості - головного бухгалтера Дубенко О.Б., на балансі Харківського міського центру зайнятості обліковувалась дебіторська заборгованість за [PERSON] по виплаті матеріального забезпечення у сумі 16740,69 грн. згідно наказу від 12.08.2020 року № 367. Відділом бухгалтерського обліку з відомості виплат утримані кошти у сумі 10257,30 грн. Станом на 02.12.2020 року залишок заборгованості складає 6483,39 грн. На підставі чого, на адресу відповідача був направлений лист-претензія № ХМЦЗ-02-8354 від 13.08.2020 року з вимогою повернути незаконно отримані кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання цього листа-претензії та копії наказу у зв`язку із невиконанням ним встановлених законодавством вимог, що призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 6483 грн. 39 коп. за період з 04.05.2020 року по 03.06.2020 року. Вказаний лист був направлений поштовим відправленням та повернений з відміткою «за закінченням терміну зберігання». На момент звернення Харківського міського центру зайнятості до суду з позовом, відповідач кошти не повернув. Будь-яких відомостей щодо сплати відповідачем незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття в добровільному порядку матеріали справи не містять, у зв`язку із чим, суд проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved