Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. [PERSON] являється спадкоємцем першої черги на спадок, що залишився після смерті [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці. При зверненні до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Афанасієвського Д.В. з заявою про прийняття спадщини, стосовно отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння отримала відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на нього. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на домоволодіння по [ADDRESS] яке складається з житлового будинку "А"-1, загальною площею 55,2 кв.м., з яких 33,3 кв.м. житлова площа, погрібу "Е", сараю- літня кухня "Б", прибудови до сараю "в", сараю "В", убиральні "Д", огорожі № 1, колодязю №2, вартістю 103720 грн. 00 коп. і розташоване на неприватизованій земельній ділянці. Позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі свого представника, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти розгляду справи без його участі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно наданого листа просив справу слухати у відсутність свого представника. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [INFO] року померла мати позивача [PERSON]- [PERSON], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року виконавчим комітетом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, актовий запис №306. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2018 року, виданої приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Афанасієвським Д.В., у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], який належав померлій [INFO] року [PERSON] відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Крім цього, з вказаної постанови вбачається, що 12.04.2018 року було відкрито спадкову справу №18/2018 на майно померлої [INFO] року [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від [PERSON], інших заяв у справі не має. Відповідно до довідки Засульської сільської ради від 04.12.2018 року будинок з надвірними будівлями і спорудами належав померлій [INFO] року [PERSON] і знаходиться по [ADDRESS] Відповідно до довідки КП "Лубенське МБТІ" № 1185-Т від 22.10.2018 року нерухоме майно станом на 29.12.2012 року за адресою [ADDRESS] не зареєстровано. П. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Ч.ч. 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13. Крім цього, порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. за № 12/5-126, в якому надано роз'яснення по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] виготовлений станом на 22.10.2018 року, який складається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, схематичний план земельної ділянки, поверхневий план житлового будинку, характеристики будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до яких житловий будинок під літерою А-1 має загальну площу 55,2 кв.м., з яких 33,3 кв.м. житлова площа. При цьому, господарство включає: погріб "Е", сарай- літню кухню "Б", прибудову до сараю "в", сарай "В", убиральню "Д", огорожу № 1, колодязь №2, вартістю 103720 грн. 00 коп. та розташоване на не приватизованій земельній ділянці. Таким чином, [PERSON] набув право власності на вище вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди до введення в дію наведених нормативно-правових актів, а саме в період часу з 1966 року по 1978 рік, так як виникнення права власності на нього не залежало від державної реєстрації цього права. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований в Полтавській област, Лубенського району в с. Олександрівка, по вул. Лялі Убийвовк,12, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: approved