Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з даним позовом, предмет якого складає вимога про визнання за ним права на земельну частку (пай) розміром 2,19 умовних кадастрових гектар на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП "Приорільський" Царичанського району Дніпропетровської області, а також про звільнення його від сплати судового збору, як інваліда 2 групи. Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст.ст. 118-120 ЦПК України. Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: паспорт громадянина України та дублікат картки фізичної особи - платника податків на ім"я [PERSON] (а.с.3,4), повідомлення голови Царичанської райдержадміністрації №01-50-3242/0/384-15 від 11.12.2015 року з витягом з книги реєстрації сертифікатів (а.с.5,6), довідка даних з Державного реєстру земель №9-422-99.4-32/2-16 від 12.01.2016 року (а.с.7), довідка начальника відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області №П-3/0-3/6-16 від 22.01.2016 року (а.с.8), оголошення в газеті "Приорільська правда" (а.с.9), виписка з акта огляду МСЕК серія АВ №0243006 (а.с.10). На обгрунтування заявлених вимог у заяві посилається на наступні обставини. 31.10.2000 року Царичанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП "Приорільський" Царичанського району Дніпропетровської області, розміром 2,19 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Державний акт на право власності на вищезазначену земельну частку не видавався, що підтверджується довідкою Царичанської райдержадміністрації від 11.12.2015 року, витягом з книги реєстрації сертифікатів на земельний пай з відомостями про отримання ним сертифікату, довідкою з Державного реєстру земель від 12.01.2016 року та довідкою про кадастрову вартість земельної частки від 22.01.2016 року. У 2008 році вказаний сертифікат він загубив, про що 22 грудня 2015 року ним було дане відповідне оголошення в газеті "Приорільська правда". У зв"язку з вищевикладеним, посилаючись на приписи ст. 392 ЦК України, він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з"явився. Надав суду заяву про розгляд даної справи без його участі у зв"язку із станом здоров"я, позовні вимоги до Царичанської райдержадміністрації підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Царичанської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився. Від завідувача сектору правового забезпечення Царичанської райдержадміністрації Бондара О.М. до суду надійшла заява про розгляд даної справи у зв"язку з великою завантаженістю на роботі без представника райдержадміністрації, позов визнає повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представника відповідача, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, даючи оцінку доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права на земельну частку (пай) на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області із земель колишнього КСП "Приорільський" Царичанського району Дніпропетровської області, до яких повинні бути застосовані приписи ст.ст. 16, 392 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 174 ЦПК України. Враховуючи ту обставину, що у книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай членів колективного сільськогосподарського підприємства "Приорільський" Царичанського району Дніпропетровської області дійсно на ім"я позивача [PERSON] значиться сертифікат серії [NUMBER], зареєстрований 31.10.2000 року за №0587, який позивачем у 2008 році було загублено, що підтверджується оголошенням в газеті "Приорільська правда" від 22.12.2015 року, за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи вимоги ст.88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 599,85 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved