Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], Громадської організації "Жіночий Спортивно-оздоровчий клуб "Раунд" про розірвання договору, стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 20 жовтня 2014 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір "Соглашение о прийме в женский фитнес-клуб "Раунд", про надання платних послуг фізично-оздоровчого характеру. Відповідно до умов даного договору їй було надано клубну карту № 44437, яка надавала право отримувати послуги у фітнес-клубі "Раунд" протягом шести місяців з 20 жовтня 2014 року по 19 квітня 2015 року. Вартість цього абонемента складає 2 000 грн. 00 коп. Зазначила, що за умовами даного договору представник клубу "Раунд" ФОП [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо надання можливості займатися по чітко зазначених програмах в двох окремих залах, а саме: - кардіо тренування в залі з кардіотренажерами; - програма тренувань "Полчаса на чудеса" в залі з ізодинамічними тренажерами. Ці тренування проходили в супроводі інструктора, який слідкував за правильним виконанням вправ на ізодинамічних тренажерах та проводив аеробну частину програми, вправи з якої виконувалися на спеціальних платформах. У позовній заяві позивачка вказує, що 20 листопада 2014 року, коли вона в черговий раз прийшла на тренування до фітнес клубу, виявила, що послуги, які надавалися їй фітнес-клубом були суттєво змінені, а саме: сталося об"єднання в один зал залу з кардіотренажерами з залом з ізодинамічними тренажерами; були прибрані спеціальні платформи для виконання аеробних вправ, які проводив інструктор та, починаючи з 20 листопада 2014 року заняття в тренажерному залі проводяться без присутності інструктора, а його послуги сплачуються окремо. Також позивачка вказує, що протиправною поведінкою відповідачів їй завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях. Посилаючись на те, що відповідачі не попереджуючи змінили в односторонньому порядку умови договору, чим порушили її законні права як споживача, не надаючи належні послуги по узгодженій програмі та пропонуючи здійснювати додаткові платежі за послуги тренера, які вже були оплачені за спеціальним абонементом, [PERSON] просила розірвати укладений 20.10.2014 року між нею та ФОП [PERSON] договір "Соглашение о прийме в женский фитнес-клуб "Раунд", про надання платних послуг фізично-оздоровчого характеру за клубною картою № 44437, стягнути солідарно з ФОП [PERSON] та ГО "Жіночий Спортивно-оздоровчий клуб "Раунд" 666 грн. 66 коп. - за ненадані послуги, неустойку у розмірі 60 грн., 300 грн. на відшкодування моральної шкоди та 200 грн. витрат на правову допомогу. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, з тих же підстав просили його задовольнити. Пояснили, що оскільки відповідачі не виконала своїх зобов'язань за договором "Соглашение о прийме в женский фитнес-клуб "Раунд" про надання платних послуг фізично-оздоровчого характеру за клубною картою № 44437, а змінили в односторонньому порядку умови даного договору, то є всі підстави для розірвання укладеного 20.10.2014 року договору. Відповідач ФОП [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх незаконність та необгрунтованість. Пояснив, що дійсно 20.10.2014 року з позивачкою було підписано "Соглашение о прийме в женский фитнес-клуб "Раунд" та внесена перша сума за надання послуг у розмірі 1000 грн., друга сума внесена нею не була. Вказав, що для оптимізації тренувального процесу, збільшення кількості тренажерів та на прохання клієнтів, адміністрацією клубу було прийнято рішення щодо об'єднання всіх тренажерів у одному залі. Крім того, зазначив, що змін у програмі тренувань Клубу не відбулося та щодо тренера, то він завжди знаходився у клубі та супроводжував тренувальний процес (а.с. 79). Представник Громадської організації "Жіночий Спортивно-оздоровчий клуб "Раунд" у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача ФОП [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 20 жовтня 2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір "Соглашение о прийме в женский фитнес-клуб "Раунд", про надання платних послуг фізично-оздоровчого характеру ( а.с. 8-9). Відповідно до умов даного договору позивачці було надано клубну карту № 44437 (а.с. 10), яка надавала їй право отримувати послуги у фітнес-клубі "Раунд" протягом шести місяців з 20 жовтня 2014 року по 19 квітня 2015 року. Вартість даного абонемента складає 2000 грн. Позивачка у судовому засіданні пояснювала, що за умовами даного договору представник клубу "Раунд" ФОП [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо надання можливості займатися по чітко зазначених програмах в двох окремих залах, а саме: - кардіо тренування в залі з кардіотренажерами; - програма тренувань "Полчаса на чудеса" в залі з ізодинамічними тренажерами. Ці тренування проходили в супроводі інструктора, який слідкував за правильним виконанням вправ на ізодинамічних тренажерах та проводив аеробну частину програми, вправи з якої виконувалися на спеціальних платформах. Однак, 20 листопада 2014 року, коли вона в черговий раз прийшла на тренування до фітнес клубу, виявила, що послуги, які надавалися їй фітнес-клубом були суттєво змінені, а саме: сталося об"єднання в один зал залу з кардіотренажерами з залом з ізодинамічними тренажерами; були прибрані спеціальні платформи для виконання аеробних вправ, які проводив інструктор та, починаючи з 20 листопада 2014 року заняття в тренажерному залі проводяться без присутності інструктора, а його послуги сплачуються окремо. 20 листопада 2014 року позивачкою було складено акт про неналежне надання послуг у фітнес-клубі "Раунд" (а.с. 13) та остання виклала свої скарги у Книзі скарг та пропозицій фітнес-клубу "Раунд" (заява № 10 від 22.11.2014 року) (а.с. 17). На зауваження у книзі відгуків 29.11.2014 року ФОП [PERSON] було направлено на адресу позивачки лист, у якому роз'яснено останній, що програму тренувань змінено не було (а.с. 85). [PERSON] 25.11.2014 року та 01.12.2014 року було направлено на адресу ФОП [PERSON] листи-претензії про розірвання договору та повернення грошових коштів (а.с. 19-26). 02 грудня 2014 року ФОП [PERSON] було здійснено перерахунок абонемента (клубної карти) № 44437 та даний перерахунок направлено на адресу позивачки (а.с. 83-84). Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ч. 1 ст. 901 ЦК України зазначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідачем було змінено умови та самі послуги, що повинні були надавалися їй у фітнес-клубі "Раунд". Згідно зі ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. За змістом ст. 652 цього Кодексу, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Тобто, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно. Договором "Соглашение о прийме в женский фитнес-клуб "Раунд" не передбачено порядку розірвання договору за ініціативою позивача. Таким чином, оскільки відповідач своєї згоди на розірвання договору не давав, то він міг бути розірваний лише у судовому порядку. За змістом ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до статті 60 ЦПК України, на позивача покладається обов'язок довести наявність обставин на які він посилається як на підставу своїх вимог. Як вбачається з договору від 20 жовтня 2014 року, умовами договору не передбачено обов'язок відповідача надати можливість займатися в двох окремих залах (залі з кардіотренажерами та залі з ізодинамічними тренажерами). Також, договором не передбачено проведення аеробної частини програми на платформах з інструктором. (а.с.8-9) Позивачем у судовому засіданні не зазначено, які саме пункти договору були порушені відповідачами, не доведено наявності одночасно всіх умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, що є обов'язковим для розірвання укладеного договору, а тому вимоги [PERSON] про розірвання договору про надання платних послуг фізично-оздоровчого характеру задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача 666 грн. 66 коп. - за ненадані послуги та неустойку у розмірі 60 грн. 00 коп. є похідними від позовних вимог про розірвання договору, задоволенню вказані вимоги також не підлягають. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано доказів та не доведені дані вимоги. Суд не знаходить підстав також для задоволення вимог позивачки про стягнення витрат на правову допомогу, з огляду на наступне. Статтею 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу з відповідачів, оскільки у задоволені позову [PERSON] відмовлено та останньою не надано доказів того, що нею сплачено дані витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed