Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

21 січня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 04 квітня 2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. Оскільки відповідач добровільно не погасив суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 14 982 грн. 67 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 6 727 грн. 23 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 473 грн. 67 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) в розмірі 1109 грн. 18 коп., що загалом складає 23 792 грн. 75 коп., та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Короташ А.Р. не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання уточненої позовної заяви, в якій він просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 14 982 грн. 67 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 6727 грн. 23 коп., заборгованість по штрафу за вихід кредиту на прострочення в розмірі 473 грн. 67 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 250 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1109 грн. 18 коп., що загалом складає 23 542 грн. 75 коп., та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 04 квітня 2006 року отримав кредит у вигляді кредитного ліміту розміром 1000 грн. на платіжну картку, спочатку сплачував вчасно, а потім втратив роботу, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту, по можливості кредит буде погашати. Суд, вислухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04 квітня 2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 16-21). Відповідно до особового розрахунку відповідача кредитний ліміт 10.02.2011 р. було збільшено до 15000,00 грн. Відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконав, тому станом на 30.11.2014 року заборгованість складає 23542 грн. 75 коп., з яких: 14982 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом, 6727 грн. 23 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 473 грн. 67 коп. заборгованість по штрафу за вихід кредиту на прострочення, 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 1109 грн. 18 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-13). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачується заборгованість, тому позивач має право вимагати з відповідача [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, сплати процентів за користування кредитом та штрафи. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу за весь час прострочення з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, розмір якого підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved