Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення. В обґрунтування позову зазначено наступне. 18.04.2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №79-07квф, за умовами якого позивачці було видано кредит у сумі 79 000 доларів США. В забезпечення вказаного кредитного договору було укладено договір іпотеки №455-07 іф від 18.04.2007 р., згідно з якого позичальник передала в іпотеку банку житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує умови Кредитного договору, в результаті, чого станом на 22.11.2013 року, має прострочену заборгованість: за кредитом - 61 917,21 дол. США (що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 494 904,206 грн.), заборгованість по відсотках - 28 295,98 дол. США (що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 226 169,77 грн.), а також заборгованість по пені в розмірі 2927,28 дол. США (що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 23 397,75 грн.). Загальна сума заборгованості [PERSON] перед Банком за Кредитним договором складає 744 471,78 грн. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення. В п.3.1. цього Договору зазначено, що в зв'язку з передачею Кредитного портфелю за Договором відступлення Цедент (ПАТ „АК Промінвестбанк"), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає Цесіонарію (ТОВ Кредитні ініціативи) Права, що передаються, та зобов'язується передати Цесіонарію Договори забезпечення, а Цесіонарій приймає та набуває Права, що передаються, та зобов'язується прийняти Договори забезпечення. Права за Договорами забезпечення переходять до Цесіонарія виключно в силу положень українського законодавства. Разом із тим, 17 грудня 2012 року, між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 2.2. внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим Договором, новий Кредитор набуває усіх Прав вимоги первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями Позичальників на заставне майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними договорами забезпечення. Отже, внаслідок укладення указаних договорів та положень ст. 514 ЦК України відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 79-07квф від 18.04.2007 позичальником згідно якого є [PERSON]. В зв'язку з наявною заборгованістю, позивач просить суд у відповідності до ст. ст. 3, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 625, 626 ЦК України, ст. 109 Житлового кодексу України звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів, а також виселити без надання іншого житла відповідачів, з метою погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 744 471,78 грн., стягнути з відповідачів судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову заперечують з підстав, зазначених в письмових запереченнях на позов. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивної, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. 17.12.2012 р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення. Також між сторонами 17.12.2012 р. було укладено Договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 2.2. внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим Договором, новий Кредитор набуває усіх Прав вимоги первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями Позичальників на заставне майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними договорами забезпечення. Як зазначено в тексті договору відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» 17.12.2012 р., а саме п. 2 договору: на умовах, встановлених цим Договором, первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає Кредитний портфель та зобов'язується сплатити Первісному кредитору грошову винагороду (Ціну продажу) на умовах, визначених цим договором. Таким чином, вказаний договір є різновидом договору купівлі-продажу, а тому на нього розповсюджуються вимоги глави 54 ЦК України щодо форми договору купівлі-продажу. Істотними умовами договору купівлі-продажу, визначеними ЦК, є умови про предмет, кількість товару (ст. 669 ЦК). Як зазначено в ст. 1 договору про відступлення права вимоги «Визначення термінів»: - договори забезпечення це договори, укладені між Первісним кредитором і Позичальниками; - кредитний портфель: сукупність усіх прав Вимоги за кредитами; - кредитні договори: договори кредиту, укладені між Первісним кредитором та позичальниками; - реєстр позичальників: перелік необхідних даних щодо позичальників та прав вимоги, наведені в Додатку №1 до цього договору. Відповідно до п. 4.1 договору, відступлення прав вимоги первісним кредитором новому кредитору набувають чинності у день укладення договору, за умови належного оформлення сторонами реєстру позичальників. Відповідно до п. 8.2 Договору відступлення прав вимоги документація передається первісним кредитором цілісними кредитними справами. Відповідно до п. 8.6. цього договору, кожен факт передачі документації новому кредитору, документується Актом приймання - передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін за певною формою. Позивачем ні при поданні позову ні під час розгляду справи не було надано суду Додатку №1 до договору, в якому зазначається про передачу права вимоги за кредитним договором [PERSON], а також актів прийому-передачі документів кредитної справи. Замість надання відповідних додатків до договорів про відступлення права вимоги, позивачем було надано витяги з додатку до договору про передачу прав за договорами забезпечення, які підписані аналітиком ТОВ «Кредитні ініціативи». Суд критично відноситься до вказаних доказів, так як наявність їх не передбачена ні договором відступлення прав вимоги, ні чинним законодавством. Крім того, вони підписані лише однією особою - працівником ТОВ «Кредитні ініціативи» - аналітиком, і в матеріалах справи відсутні докази того, що дана особа уповноважена на ці дії. Ухвалою суду від 13.05.2014 р. позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» суд зобов'язував надати для огляду в судовому засіданні оригінали договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 р., реєстр позичальників до вказаного договору, договір про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 р., а також долучити копії вказаних документів до матеріалів справи. Ухвала суду позивачем була залишена без виконання, всі ризики не доведення обставин, на які посилається позивач, покладаються на нього, згідно ст. 10, 60 ЦПК України. Таким чином, на момент розгляду справи позивач не довів своїх прав, як кредитора на звернення стягнення за кредитним договором та договором іпотеки [PERSON], що є підставою для відмови в задоволенні позову. Разом з цим, на момент розгляду справи, 07.06.2014 р. набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" №1304-VII. Як зазначено в статті 1 Закону №1304-VII, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва рухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; Як зазначено в пункті 1.2. договору іпотеки №455-07 іф від 18.04.2007 р., договору іпотеки, забезпеченням по ньому виступає житловий будинок, загальною площею 26,8 кв.м. В матеріалах справи знаходиться довідка голови квартального комітету, згідно якого за адресою предмета іпотеки зареєстрований позивач [PERSON] Згідно з витягу, виданого реєстраційною службою м. Запоріжжя, позивачу на праві власності належить лише житловий будинок, щодо якого подано позов, іншого житла позивач не має. Таким чином, відповідачці [PERSON] було надано кредит в іноземній валюті, даний кредит є споживчим кредитом та в його забезпечення вона передала в іпотеку житловий будинок площею 26,8 кв.м., а тому норми закону №1304-VII розповсюджуються на вказані правовідносини, що є підставою для відмови в позові.

Outcome: dismissed