Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд пред`явивши позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що вона 25 травня 2010 року у Юнашківській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис № 1. В шлюбі у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з ними. Спільне сімейне життя з відповідачем у них не склалося і вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач добровільно кошти на утримання дітей не дає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та проводити до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 23 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 03 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. В поданій суду заяві позов визнав та не заперечив щодо задоволення позову. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, які подані в розпорядження суду, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони 25 травня 2010 року у Юнашківській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 1. В шлюбі у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно кошти на утримання дітей не дає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", ст.ст. 1, 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. Беручи до уваги те, що відповідач визнав позов, про що зазначив у письмовій заяві, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дітей та буде необхідним і достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку. Так як позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача на користь держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved