Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виготовлення дитячого проїзного документа без згоди батька. В суді представник позивача [PERSON], підтримуючи та обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 25.03.2003 року, від якого народився [INFO] син - [PERSON]. Позивачка проживає в Російській Федерації , має намір та можливість на період літніх канікул разом із сином відвідувати країни Європи з метою розширення його кругозору та духовного збагачення . Крім того, [PERSON] є членом команди з тхеквандо, яка бере участь в міжнародних змаганнях і виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон обумовлено цими потребами. Діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон , а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідач категорично відмовляється надавати дозвіл на виготовлення проїзних документів синові, тому представник позивача просить надати дозвіл [PERSON] на виготовлення закордонного паспорта неповнолітньому синові - [PERSON], [INFO] , без згоди батька [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати , понесені позивачкою по справі, у розмірі 851,20 грн. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений оголошенням в газеті «Подільські вісті» за № 21-22 від 23.02.2017 року. Суд вважає за можливе вирішити справу у його відсутності на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення . Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення . Представник служби у справах дітей Кам"янець-Подільської міської ради Кандаурова Н.М. в судовому засіданні не заперечує проти позову. Представник Кам"янець- Подільського міського відділу Управління ДМС України в Хмельницькій області Борейко С.М. в судове засідання не з"явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності , при розгляді справи покладається на думку суду. Заслухавши представника позивача , представника третьої особи, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 25.03.2003 року відділом РАГС Кам»янець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області і від якого [INFO] народився син - [PERSON]. Позивачка проживає в Російській Федерації , має намір та можливість на період літніх канікул разом із сином відвідувати країни Європи з метою розширення його кругозору та духовного збагачення . Крім того, син - [PERSON] є членом команди з тхеквандо, яка бере участь в міжнародних змаганнях і виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон обумовлено цими потребами, але відповідач відмовляється без будь-якої мотивації надати свою згоду на виготовлення дитячого проїзного документа , що суперечить інтересам дитини, яка таким чином позбавлена вказаних можливостей. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивачка, турбуючись про виховання та утримання сина , має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Статтею 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами , першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов»язуються забезпечити дитині такий захист і піклування , які необхідні для її благополуччя , беручи до уваги права й обов»язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом , і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виготовлення закордонного паспорта , а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виготовлення дитячого проїзного документа без згоди батька, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виготовлення закордонного паспорта неповнолітньому [PERSON], [INFO] , без згоди батька [PERSON]. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стянути понесені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved