Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку [PERSON] такою,що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку, розташованому в [ADDRESS], який належить йому на праві приватної власності відповідно до договору дарування від 23.01.1995 року та зареєстрованому реєстраційною службою Генічеського районного управління юстиції на підставі дублікату договору дарування 03.09.2013 року. В судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивач [PERSON] повністю підтримаі і в обгрунтування їх пояснив, що згідно договору дарування від 23.01.1995 року він являється власником домоволодіння [ADDRESS].Крім нього в даному житловому будинку проживають його дочка, син та внуки. В даному житловому будинку проживала і була зареєстрована і відповідачка [PERSON], яка являється його колишньою дружиною.Рішенням Генічеського районного суду від 19.12.2013 року розірвано шлюб між ним і відповідачкою. Причиною розлучення було неможливість спільного проживання і наміру проживати з колишньою дружиною у нього не має, так як після розлучення відповідачка вчиняла конфлікти та сварки з ним і членами сім"ї, які проживають у будинку.Дана обстановка в сім"ї призвела до того, що на початку серпня місяця 2014 року відповідачка вибула з даного житлового будинку в інше жиле приміщення в м.Генічеське. Після вибуття з будинку він як власник будинку змінив замок на вхідних дверях будинку.Оскільки відповідачка вибула з жилого приміщення його житлового будинку добровільно, то з моменту її вибуття вона втратила право користування жилим приміщення у житловому будинку по [ADDRESS].Просив задовольнити його позов. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнає, заперечує в її вселенні в житловий будинок, власником якого він являється. Свої заперечення обгрунтував тим, що він як власник не бажає проживати в будинку спільно з його бувшою дружиною.Крім того, в кімнаті на яку претендує [PERSON] проживає його син [PERSON] з своєю сім"єю. В інших кімнатах проживає його дочка [PERSON] і двоє неповнолітніх внуків.Залишається кімната, де проживає він, а він не бажає спільно проживати в одній кімнаті з бувшою дружиною.Інших вільних кімнат у будинку не має,вселення його бувшої дружини порушить його права як власника, оскільки він не бажає цього, тому просить відмовити в задоволенні зустрічного позову. Відповідачка по основному позову [PERSON] в судовому засіданні пред"явленні позовні вимоги не визнала, заперечувала в задоволенні позову позивача, свої заперечення обгрунтувала, тим, що після реєстрації шлюбу з позивачем [PERSON], який був зареєстрований 25 серпня 1979 року вона стала проживати у житловому будинку [ADDRESS] та зареєструвалася в даному житловому будинку.Нарівні з [PERSON] користувалася жилим будинком, спільно з ним здійснювали прибудови та утримували будинок, виховували дітей. Після розлучення [PERSON] стиав проживати з іншою жінкою в іншому будинку, а вона залишилася проживати у будинку. Після вибуття [PERSON] з будинку, останній пообіцяв їх дітям відповідачам, що свій будинок він подарує порівну їм. Після чого діти прийняли сторону [PERSON] і стали з нею скандалити, створювати неможливість їх спільного проживання. 07.08.2014 року, коли повернулася додому, виявила, що поміняні замки на вхідних дверях будинку, що стало причиною неможливості потрапити до будинку. Добровільно вона з будинку не вибувала.На даний час іншого жилого приміщення у неї, не має тимчасово проживає у знайомих та друзів.Оскільки в добровільному порядку вирішити питання про вселення до житловому будинку де вона проживала з 1979 року до серпня 2014 року не може , звернулася з позовом до суду, про усунення перешкод в користуванні жилим приміщення у будинку [ADDRESS].Просить вселити її в кімнату площею 17,2 кв.м, так як після розлучення в даній кімнаті проживала.Просила відмовити в задоволенні позову [PERSON], та задовольнити її зустрічний позов. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] дав аналогічні пояснення , також просив задовольнити зустрічний позов [PERSON], оскільки для цього є законні підстави та відмовити в задоволенні основного позову, оскільки хоча [PERSON] не являється власником будинку, однак в даному житловму будинку зареєстрована з 1979 року і тривалий час проживає і має рівні права з власником Відповідачі по зустрічному позову [PERSON], [PERSON] пред"явлені позовні вимоги не визнали, заперечували у задоволенні зустрічного позову позивачки [PERSON] з підстав, які були викладені відповідачем [PERSON], які повністю їх підтримали. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, вважає встановлені слідуючі обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] в період з 25 серпня 1979 року по 19.12.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Внаслідок реєстрації шлюбу відповідач за первісним позовом [PERSON] вселилася , як член сім'ї [PERSON] та зареєструвалася у житловому будинку по [ADDRESS] 28.12.1979 року та у відповідності до вимог ст.ст. 64, 156 ЖК України, та у встановленому законом порядку набула права користування ним. Вказаний будинок на підставі договору дарування від 23.01.1995 року належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.10.2013 року за №10970296. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 379, 382 ЦК України об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує за наявності у власника права приватної власності на це майно. Отже, права членів сім'ї власника будинку на об'єкт власності є похідними від прав самого власника. Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Зазначені висновки не суперечать нормам ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на протязі двох місяців не проживає у [ADDRESS], при цьому суд критично оцінює покази [PERSON] з приводу добровільного вибуття [PERSON] з вказаного житлового приміщення, та вважає доведеним факт вчинення перешкод позивачем [PERSON] в користуванні житловим приміщенням [PERSON], оскільки як вбачається з пояснень сторін наданих в судовому засіданні позивачем в серпні 2014 року змінено замки на вхідних дверях житлового будинку, та обмежено доступ до житлового приміщення відповідача за первісним позовом, що суд розцінює як створення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Крім того відповідно до вимог ст.ст. 70, 71 ЖК України допускається визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням в разі відсутності її за місцем проживання понад 6 місяців. А відповідно до пояснень сторін наданих в судовому засіданні [PERSON] не проживає у спірному будинку з серпня 2014 року, тому з огляду на це суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеною квартирою. Стосовно зустрічного позову [PERSON] щодо вселення та усунення перешкод в користуванні житлом суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається зі змісту ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє членів сім'ї власника будинку права користування займаним приміщенням. При цьому підстави виселення передбачені ст. 116, ст.157 ЖК України. Враховуючи, що припинення сімейних відносин з [PERSON] не позбавляє [PERSON] права користування житловим будинком, в який вона вселилася в установленому законом порядку, а також враховуючи те що порушень [PERSON] умов проживання в будинку та користуванні ним визначених ст. 116 ЖК України не встановлено, суд вважає необґрунтованими вимоги [PERSON] про визнання особи такою,що втратила право користування житлом та визнає порушення останнім права [PERSON] на проживання у житловому будинку, шляхом створення перешкод у користуванні житлом. У зв'язку з чим вважає необхідним задовольнити вимогу [PERSON] про вселення до житлового будинку.Заперечення відповідачів по зустрічному позову, що [PERSON] неможливо вселити в будинок, оскільки відсутні вільні кімнати, судом не приймаються, оскільки жила площа житлового будинку становить 82,1 кв.м.,а норма жилої площі в Україні становить 13,65 кв.м на одну особу, а по Херсонській області середня норма жилої площі становить 8 кв.м, що є достатньо для всіх членів сім"ї.Разом з тим, враховуючи що сторонами не визначено порядку користування житловим будинком, вимога [PERSON] про вселення її саме до кімнати позн. 1-6, площею 17.2. кв.м. має бути залишена без задоволення.

Outcome: partial