Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкуванням за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на житловий будинок - "А-1", загальною площею 87,5 м2, житловою площею 48,7 м2, із прибудовами - "а" і ганок та господарськими будівлями і спорудами: сарай - "Б", прибудова - "б", прибудова - "б1", погріб - "В", вбиральня - "Г", колодязь - "К", колонка - "К1", огорожа - "N", хвіртка - "N1", ворота - "N2", що знаходяться за адресою: [ADDRESS] посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 червня 2012 року на належне батькові [PERSON] спірне спадкове нерухоме майно державною нотаріальною конторою їй відмовлено, оскільки за життя правовстановлюючі документи на житловий будинок спадкодавець не оформив. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у суді позов підтримали, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач Требухівська сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності їхнього представника за наявними у справі доказами. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ч. 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). [INFO] року у віці 75 років помер батько позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його смерть серії [NUMBER]. Із заповіту від 06 червня 2012 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Требухівської сільської ради Броварського району Київської області Куць Н.К., зареєстрованого в реєстрі за № 157, вбачається, що [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке належатиме йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідав дочці [PERSON], [INFO], позивачу у справі. У ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Із спадкової справи № 463/2015 до майна померлого [INFO] року [PERSON], видно, що 04 серпня 2016 року в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернулася спадкоємець за заповітом дочка померлого [PERSON], яка проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інший спадкоємець за законом непрацездатна за віком дружина померлого [PERSON], [INFO], яка теж проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, від прийняття належної їй після смерті чоловіка [PERSON] обов'язкової частки у спадщині відмовилася, що підтверджується письмовою заявою від 11 серпня 2015 року, поданою нею нотаріальній конторі в установлений законом шестимісячний строк. 22 грудня 2015 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачу [PERSON] після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 червня 2012 року на належні останньому на праві приватної власності три земельні ділянки, зокрема, на земельну ділянку площею 0,2500 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих за [ADDRESS] Судом встановлено, що на день смерті спадкодавцю [PERSON] за зазначеною адресою у селі Требухів Броварського району Київської області належав ще житловий будинок - "А-1", загальною площею 87,5 м2, житловою площею 48,7 м2, із прибудовами - "а" і ганок та господарськими будівлями і спорудами: сарай - "Б", прибудова - "б", прибудова - "б1", погріб - "В", вбиральня - "Г", колодязь - "К", колонка - "К1", огорожа - "N", хвіртка - "N1" та ворота - "N2". Факт належності померлому [PERSON] цього нерухомого майна підтверджується технічним паспортом на житловий будинок та довідкою № 979, виданою 26 червня 2015 року виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, з якої видно, що згідно із записами в погосподарській книзі № 27 за 2011-2015 роки, за номером об'єкта погосподарського обліку № [NUMBER], [PERSON], [INFO], значився головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] був зареєстрованим та постійно проживав за цією адресою до дня смерті. Разом із ним за даною адресою були зареєстрованими на проживають на даний час дружина померлого [PERSON] та його дочка [PERSON] Листом від 23 грудня 2015 року за вих. № 3660/02-14 Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області у видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний спадкодавцю [PERSON] спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами відмовлено, оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу правовстановлюючі документи на це нерухоме майно. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], якому на день смерті належав спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved