Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Костопільського районного суду з позовом, до Мащанської сільскої ради в якому просить визнати право власності на на самочинний переобладнений цех по обробці деревени, а саме кімнати 2-7 під склад - 139.3 кв.м., 2-8 під допоміжну кімнату - 350 кв.м., 2-9 під коридор - 10.3 кв.м., 2-10 під кабінет - 12.0 кв.м., 2-11 під кабінет - 10.8 кв.м., 2.12. під коридор-2 кв.м.., 2-13 під коридор- 5.7. кв.м., 2.-14 під вбиральню - 0.9 кв.м., 2-15 під кладову - 0.9. кв.м., 2-16 під роздягальню- 5.7 кв.м., 2-17 під сауну 3.1 кв.м., 2-18 під душ -2.4кв.м., 2-19 під топку - 5.9 кв.м., 2-20 під коридор-15.1 кв.м., 2-21 під коридор -7.9 кв.м., 2-22 під допоміжне приміщення - 36.4 кв.м., що розташований за адресою Рівненська область, Костопільський район, с. Маща, вул. Тополева, 6-а. В обґрунтування позову покликається на те, що згідно рішення Костопільського районного суду від 5.11.2009 року за ним було визнано право власності на частину будівлі телятника по вул. Тополева, 6-а в с. Маща Костопільського району. Дане приміщення було реконструйоване позивачем під цех по обробці деревини. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження дане приміщення можливо використовувати як цех по обробці деревини без порушення будівельних норм. За клопотанням представника відповідача до участі в справі в якості третіх осіб на стороні відповідача було залучено Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області та Костопільський відділ РС ГУ ДСНС України в Рівненській області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та з аналогічних підстав. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивачем не оформлено право власності чи користування земельною ділянкою, на якій знаходиться будівля, і дана будівля не здана в експлуатацію. Представник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник Костопільського відділу РС ГУ ДСНС України в Рівненській області проти позову не заперечував. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, рішенням Костопільського районного суду від 5.11.2009 року за позивачем було визнано право власності на 68,51/100 частину будівлі телятника по вул. Тополева, 6-а в с. Маща Костопільського району. Дане приміщення знаходиться на земельній ділянці за межами населеного пункту, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності і облікується землями запасу Мащанської сільської ради. Позивачем право власності чи право користування земельною ділянкою не оформлено. Належну позивачу частину будівлі телятника ним було самочинно переобладнано під цех по обробці деревини. З приводу реєстрації даного приміщення позивач звертався до Реєстраційної служби і рішенням державного реєстратора від 27.01.2015 р. йому було відмовлено в державній реєстрації, оскільки дане приміщення не було прийняте в експлуатацію. Відповідно до Закону України "Про планування і забудову територій» будівництво об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону. Частиною 1 ст. 376 Цивільного кодексу України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, за загальними правилами особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. В силу ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, лише за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 "Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України зазначено, що самочинним вважається будівництво, якщо воно збудовано на земельній ділянці, що не була відведена особі. Не може вважатися наданням земельної ділянки акт вибору, або лише рішення органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою або для розробки проекту забудови. У п. 6 зазначеної Постанови вказано, що таке самочинне будівництво не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та продажу. Згідно статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (документами, що посвідчують право на земельну ділянку є: державний акт на право власності на земельну ділянку; державний акт на право постійного користування земельною ділянкою; договір оренди землі, зареєстрований відповідно до закону). Позивачем не надано жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку під самочинне будівництво. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва, прийняття нерухомого майна до експлуатації та державної реєстрації такого майна. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про основи містобудування" при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів. Статтею 9 Закону України " Про архітектурну діяльність" встановлено, що будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Згідно ч. 9 ст. 37 Закону України " Про регулювання містобудівної діяльності" виконання будівельних робіт без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Як вбачається з матеріалів справи, отримання дозвільних документів на самочинне збудоване майно не проводилось. Таким чином, дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed