Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона з 11 серпня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON]. Рішенням Білокуракинського районного суду від 18 листопада 2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюбні відносини були припинені з жовтня 2014 року. Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідач після розірвання шлюбу перестав піклуватися про дитину, дбати про неї. Позивачка мешкає у місті Луганську, Луганської області, Україна та має родичів у Російській Федерації, яких хоче відвідувати разом з дитиною та періодично виїздити за кордон з метою відпочинку. Для перетину кордону та лінії зіткнення необхідно отримати дозвіл від батька дитини, який останній не надає. У зв'язку з цим позивачка просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації та на зворотній в'їзд в Україну, а також через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, на неконтрольовану територію м. Луганська, та для відпочинку в Туреччину та Єгипет на строк до досягнення 16 річного віку [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька дитини, [PERSON]. Надати дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України малолітній [PERSON], [INFO], без згоди батька дитини [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання 07.07.2017, 19.07.2017, 21.07.2017 року не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий Кур'єр", заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 21.07.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO], її батьки - [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Згідно копії рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 18 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11-12). Згідно копії паспорту громадянина Російської Федерації [PERSON], яка є матір'ю позивачки мешкає на території Російської Федерації (а.с.16-18). Згідно ст.150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Територія м. Луганська Луганської області є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно п.п. 5.1.1, 5.1.2 п.5.1 Розділу 5 „Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей" в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки відповідач не має змоги надати передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved