Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач 05.01.2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 22 липня 2015 року, зареєстрований в реєстрі № 3769, таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. ст. 88,87,34,36 Закону України «Про нотаріат» . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня15 січня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . Вказаною ухвалою в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору , залучено Олександрівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. У вступному слові позивач та його представник позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Представник відповідача , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи з ухваленням по справі заочного рішення. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в наданому суду клопотанні просила справу розглядати у її відсутність. Представник третьої особи Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Суд, вислухавши вступне слово позивача та його представника , дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.07.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № ZPС0RХ00516800 від 30.08.2006 р. у розмірі 32 129,09 грн.., витрат пов"язаних з вчиненням виконавчого напису 1700,00 грн.. Як вбачається з виконавчого напису, вищевказана сума заборгованості складається з наступного: 858,10 грн. - основний борг; 8 803,17 грн. - сума заборгованості по відсоткам; 20 782,98 грн. - пеня; 154,88 грн. комісія; штраф -1 529,96 гривень. Стягнення провадиться за вісім років десять місяців , а саме з 30.08.2006 р.. Частиною 2 статті 1 Закону України "Про нотаріат" визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5 (в редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису). Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України "Про нотаріат" та пункту 3 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, за наявності всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та за умови, що заявником подано заяву до нотаріуса про вчинення такого правочину в межах строку позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис від 22.07.2015 року було вчинено поза межами трирічного строку встановленого вищевказаними нормами закону, а саме за період з 30.08.2006 р. , тобто вісім років десять місяців . Крім того , відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються:а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Заборгованість позивача, яка значиться у виконавчому написі не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі виконавчого напису, вчиненого 22.07.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], а банк, в свою чергу, не позбавлений права звернутись до суду для захисту свої прав у порядку позовного провадження. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] судовий збір за одання позовної заяви в сумі 704,80 гривень та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 352,40 гривень.

Outcome: approved