Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

20.04.2016 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 21.04.2009 р. вона уклала шлюб з відповідачем, від спільного проживання в шлюбі дітей не мають. Сімейне життя не склалося, у сімї часто виникали різного роду конфлікти, скандали, чоловік почав зловживати спритними нопоями, що створювало негативну, напружену атмосферу в сімї, і неможливість їхнього спільного з відповідачем проживання. Біля двох років з 2014 року фони фактично припинили шлюбні відносини і з того часу проживають окремо, тому вважає, що подальше збереження сімї та спільне проживання стало неможливим і це суперечить, як її інтересам, так і інтересам відповідача і просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати та не надавати строк для примирення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що є відмітка в справі. Причини неявки суду невідомі, заперечення до заявленого позову відповідачем не подано.. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 21.04.2009 р., від спільного проживання в шлюбі сторони дітей не мають, більше двох років сторони як одна сім'я спільно не проживають не підтримують жодних стосунків, заперечення щодо розірвання шлюбу від відповідача до суду не надано. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Позивачка заявила вимогу про відновленні їй після розірвання шлюбу з відповідачем дошлюбного прізвища "Рущак". Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначенням засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. За положеннями ч. 6 ст. 15 цього ж Закону, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Згідно ч. 8 ст. 15 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" про державну реєстрацію розірвання шлюбу в паспортах громадянина України робиться відмітка про розірвання шлюбу із зазначенням прізвища, імені та по батькові особи, з якою розірвано шлюб, та місця і дати державної реєстрації розірвання шлюбу. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність звернення позивачки в даному випадку до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану для вирішення питання про зміну прізвища на дошлюбне, у зв'язку з реєстрацією розірвання шлюбу. Правовою нормою, що міститься в ч.8 ст. 235 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Позивачка ж ставила питання про розірвання шлюбу з відповідачем в порядку позовного провадження. За наведених обставин у вимозі позивачки про повернення їй дошлюбного прізвища слід відмовити. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved