Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15018,74 доларів США, що за курсом 25,89 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.09.2016 року складає 388 835,18 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи не прибув, проте згідно письмового клопотання зазначив, що розгляд справи можливий за його відсутноті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з"явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав. Суд, враховуючи клопотання представника позивача, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], 28.12.2007 року був укладений кредитний договір №200341-CRED. Пунктом 1.3 Кредитного договору №200341-CRED від 28 грудня 2007 року визначено суму кредиту - 5500 доларів США. Строк повного погашення кредиту 21.08.2009 р., в порядку і строки, встановлені Графіком погашення кредиту і процентів (Додаток №1 до Договору, далі по тексту - Графік). Вказаний строк може бути змінений відповідно п.п.2.3.1., 2.4.1. Договору (п.1.4). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини 1 та 3 статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відповідно до ч. 2 статті 533 ЦК України, якщо в зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України № 6-145цс14 від 24.09.2014р., прийнятій в порядку ст.ст. 355, 360-4 ЦПК України, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковим для всіх суб"єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. З матеріалів справи вбачається, що кредит відповідачу надавався саме в іноземній валюті - доларах США та сторонами відповідно кредитного договору №200341-CRED від 28 грудня 2007 року обумовлено повернення кредиту в іноземній валюті. На здійснення валютних операцій ПАТ КБ "Приватбанк" має видану Національним банком України Банківську ліцензію № 92 від 19 березня 1992 року. Згідно cт. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Відповідач умови договору не виконував, у зв"язку з чим, станом на 29.09.2016 року, має заборгованість у розмірі 15018,74 доларів США, що за курсом НБУ від 29.09.2016 року становить 388 835,18 грн. Оскільки розрахунок заборгованості проведений позивачем у відповідності до умов договору, він приймається судом до уваги. Заборгованість [PERSON], складається з: 3010,01 доларів США - заборгованість за кредитом, 11284,35 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 9,66 доларів США - штраф (фіксована частина), 714,72 доларів США - штраф (процентна складова). Враховуючи те, що [PERSON] порушив зобов"язання перед банком, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь банку кредитну заборгованість. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача 5832,53 грн. сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved