Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

КП „Компанія "Вода Донбасу" звернулось до суду в інтересах Добропільського ВУВКГ з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання й водовідведення, мотивуючи тим, що відповідно до діючого законодавства відповідачам надавалися послуги з водопостачання за місцем проживання в [ADDRESS]. Однак, відповідачі плату за надані послуги здійснюють не регулярно, в результаті чого утворилась заборгованість перед Добропільським ВУВКГ. Заборгованість за період з 01.10.2012 року по 01.03.2015 року складає 2491,20 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Добропільського ВУВКГ суму заборгованості за надані послуги в розмірі 2491,20 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, і якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві і не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були письмово належним чином повідомлені, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність відповідачів по матеріалам, які є в наявності в справі, направивши за місцем мешкання відповідачів копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли договірні відносини з надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, які регулюються відповідно до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS], відповідачі по справі, [PERSON] проживає з 18.06.1979 року, її донька [PERSON] проживає з 07.04.1993 року, [PERSON] проживає з 11.05.1990 року, що підтверджується копією особистого рахунку на вищевказану квартиру від 26.12.2014р. (а.с.10), який відкрито на підставі ордеру №138 від 20.04.1979 року. Відповідно до статті 19 Закону України "Про житлово -комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово -комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник споживач, виконавець, виробник. Споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; (ст.1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги). Споживач відповідно до ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлені договором або законом. Враховуючи те, що статтями 19, 21, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено укладання між споживачами та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору, суд вважає, що відповідач, який проживає за вище вказаною адресою, незважаючи на відсутність письмового договору, є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, які надаються йому КП „Компанія "Вода Донбасу" в особі Добропільського ВУВКГ. За даною адресою відповідачі отримують послуги з водопостачання та водовідведення. Будь-яких доказів того, що відповідачі не користуються водою за вказаною адресою, останніми суду надано не було. Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги). Плата за житлово-комунальні послуги відповідно до ст. 32 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п.33 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 1997 р. N 1497 (зі змінами та доповненнями), п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі питної води, зобов'язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншій строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Пунктом 21 вищевказаних Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. З особистого рахунку № [NUMBER] відкритого на споживача [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.4-7), вбачається, що заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою за період з 01.10.2012 року по 01.03.2015 року склала 2491,20 грн., яка була розрахована згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної води і водовідведення на трьох осіб. Аналізуючи досліджені в засіданні докази, суд вважає, що сума боргу відповідача за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення є доведеною й тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені судові витрати позивачеві в розмірі 243,60 грн. слід стягнути в повному обсязі, сплата яких підтверджується доданим до матеріалів справи платіжним дорученням.

Outcome: approved