Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] (надалі також - позивач) звернулась з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), третя особа без самостійних вимог ПАТ КБ "Приватбанк", в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 526 385,01 грн. про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що у зв"язку із реалізацією ПАТ КБ "ПриватБанк" іпотечного майна, а саме: квартири [ADDRESS] що належали на праві власності [PERSON], у рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитною угодою №МІ-168-07 від 28.12.2007 року, позивач як майновий поручитель набула права кредитора за основним зобов'язанням на суму 526 386,01 грн. Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, причин своєї неявки не повідомила, будь-яких клопотань суду не направляла. Третя особа ПАТ КБ "Приватбанк" свого представника в судове засідання не направила, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи в його відсутність не направляв. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні в справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 28.12.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанком" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк") та [PERSON] було укладено кредитну угоду №МІ-168-07, відповідно до умов якої, відповідач отримала кредит в сумі 90 000,00 дол. США (а.с.8-9). В забезпечення виконання зобов"язань [PERSON] перед ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитною угодою №МІ-168-07, 14.01.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира загальною площею 100,2 кв. м та земельна ділянка площею 0,0225 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09 липня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 11 жовтня 2010 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитною угодою №МІ-168-07 від 28.12.2007 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки - належні [PERSON] трикімнатну квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0225 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом їх продажу ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Приват-банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с. 13-16). З наявного в матеріалах справи договору купівлі-продажу квартири від 20 лютого 2012 року вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" від імені [PERSON] продало, а [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] вартістю 492 860,00 грн. (22-23). Також матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20 лютого 2012 року, відповідно до якого ПАТ КБ "ПриватБанк" від імені [PERSON] продало, а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартістю 33 525,00 грн. (а.с. 20-21). Згідно статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно частини 2 статті 11 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Згідно частини 1 статті 509 ЦК України обов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно частини 2 статті 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З огляду на викладене, враховуючи, що у результаті задоволення вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо наявної заборгованості відповідача [PERSON] за кредитною угодою №МІ-168-07 за рахунок предмета іпотеки - трикімнатної квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0225 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належали на праві власності позивачу [PERSON] як іпотекодавцю, - остання набула права кредитора за кредитною угодою №МІ-168-07, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованості за основним зобов'язанням в межах суми реалізованого іпотечного майна в сумі 526 385,01 грн. (492 860,00 грн. + 33 525,00 грн. ) Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 3441 грн. 00 коп.

Outcome: approved