Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

07.09.2015 року до суду надійшла позовна заява від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Публічного акціонерного товариства "Український [PERSON]» про стягнення з відповідача [PERSON] 2645261,39 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 25 квітня 2012 року між ПАТ "Український [PERSON]" та [PERSON] укладений кредитний договір №Догпер.долТ17. За умовами кредитного договору банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 2500000 грн. строком до 08.04.2019 року зі сплатою 16% річних. Внаслідок порушення виконання відповідачем умов договору, станом на 24.07.2015 року склалася заборгованість в розмірі 2645261,39 грн., з яких: сума заборгованості по кредиту 2398212,94 грн. та проценти за користування кредитом в розмірі 247048,45 грн. Позивач просить стягнути заборгованость по кредитному договору та судові витрати. При цьому позивач посилався на те, що у нього немає можливості надати суду примірники договорів, укладених з відповідачем, а також сторінок паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків у зв'язку з їх фактичною відсутністю у позивача, так як вказані документи знаходяться в приміщені головного офісу ПАТ «Український [PERSON]» за його юридичною адресою в місті Донецьку по вулиці Артема, б. 125, тобто, в населеному пункті, де здійснюється антитерористична операція відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від «13» квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Тобто здійснити доставку документів у позивача немає можливості. В подальшому позивач в клопотання про долучення доказів до матеріалів справи від 26.09.2016 року уточнив номер та дату кредитного договору, зазначив, що вірним номером кредитного договору є №Т17 від 20.10.2009 року, надав копії договору про переведення боргу, додаткові угоди до кредитного договору №Т17 від 20.10.2009 року, договор іпотеки. Наполягав на задоволенні позовних вимог з урахуванням наданих доказів по справі (а.с.119-120). Відповідно до ч. 9\~ ст. 110 ЦПК України\~позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання [PERSON] є [ADDRESS] (Петровський район м. Донецька). Згідно із\~ ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції»\~розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин дана цивільна справа підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав клопотання, в якому просив розгляд справи провести без участі свого представника та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.119-120). Відповідача відповідно до ч. 9\~ст. 74 ЦПК України\~було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи через оголошення в пресі. Оголошення про виклик відповідача опубліковано в газеті «Урядовий Кур'єр» від 16.09.2016 року №174 (а.с.135), однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами гл. 8\~розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. ПАТ "Український [PERSON]" зареєстроване як юридична особа та згідно із Статутом функціонує як універсальний банк (а.с.105-111). Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 265 від 23.04.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Український [PERSON]", прийнято рішення відкликати банківську ліцензію та ліквідувати банк (а.с.113). Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.04.2015 року №87 розпочата процедура ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку (а.с. 112). Згідно зі\~ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Судом встановлено, що 20 жовтня 2009 року між ПАТ "Український [PERSON]" та [PERSON] був укладений кредитний договір № Т17, згідно з умовами якого [PERSON] надав позичальнику кредитні кошти. 25.04.2012 року між ПАТ «Український [PERSON]» [PERSON] (Первісним боржником) та [PERSON] (Новим боржником) укладено договір переводу боргу (а.с.). Пунктом 1 даного договору врегульовано перевод зобовязань та прав Первісного боржника, які виникли по договору №Т17 від 20.10.2009 року до Нового боржника без укладення окремого договору (а.с.121-122). Згідно з умовами договору [PERSON] зобовязався виконати всі зобовязання Первісного боржника по кредитному договору №Т17, а саме: погасити кредит в сумі 20111293,87 грн. та проценти за користування кредитом станом на 25.04.2012 року в розмірі 237698,26 грн. в строк до 19.10.2014 року (а.с.122). Даний договір власноручно підписаний [PERSON] Відповідно до п. 4.1. додаткової угоди до кредитного договору №Т17 від 25.04.2012 року [PERSON] зобовязався дотримуватися графіку погашення заборгованості (а.с.123-124), який згідно з додатковим угодами до договору від 20.02.2013 року та від 04.10.2013 року змінювався (а.с.125-129). Дані графіки, підписані сторонами, підтверджують часткове погашення заборгованості [PERSON], так, станом на 04.10.2013 року заборгованість за кредитом складала вже 10418571,44 грн. (а.с.129). Згідно п. 4.4 Додаткової угоди від 04.10.2013 року у разі виникнення простроченої заборгованості позичальник сплачує банку 32% річних нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення заборгованості до дати її погашення (а.с.127). Відповідно до п. 6.3 Додаткової угоди від 04.10.2013 року у разі невиконання позичальником умов [PERSON] має право вимагати дострокового розірвання кредитного договору або дострокового погашення кредиту, процентів, комісії (а.с.127). 20.06.2014 року між сторонами укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], предметом якого була незабудована земельна ділянка, площею 0,1000 га, з кадастровим номером 1410136600:00:013:0389, розташована за адресою м. Донецьк, перехрестя просп. Миру та бульв Шахтобудівельників (а.с.130-132). У п.1.1 цього [PERSON] зазначено, що він забезпечує вимогу Іпотекодержателя (банку), що випливає з кредитного договору №Т17 від 20.10.2009 року, з додатковим угодами, за умовами якого [PERSON] до 08.05.2019 року зобовязаний повернути кредит у розмірі 2500000 грн., сплатити проценти у розмірі 16% річних, а також інші платежі і можливу неустойку та штрафи у розмірах та випадках передбачених кредитним договором (а.с.130-132). Даний договір також власноручно підписаний [PERSON] За змістом\~ст. 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із\~ст. 509 ЦК Українизобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Суд вважає, що договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст.\~525,\~526 ЦК України). В\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 24.07.2015 року утворилась прострочена заборгованість у розмірі 2645261,39 грн., з яких: сума заборгованості по кредиту 2398212,94 грн. та проценти за користування кредитом в розмірі 247048,45 грн. На підставі\~ст. 611 ЦК України\~\~при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені законом або договором. Частиною 2\~статті 1050 ЦК України\~встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банка виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. \~\~\~\~ Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. \~\~\~\~ З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в сумі 420,00 грн. було здійснено позивачем, що підтверджується платіжним дорученням. За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, повязаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача. Відповідно до п. 22\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~(в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду), від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~ Згідно п. 1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання до суду заяви майнового характеру складала 1 відсоток ціни позову, але не меньше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. В зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 3654 грн.

Outcome: approved