Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 04.09.2003 року він придбав автомобіль [NUMBER]. Позивач користувався вказаним автомобілем і ніяких перешкод у користуванні і володінні автомобілем в нього не було. На теперішній час позивач вирішив продати вказаний автомобіль, але при перереєстрації автомобіля на нового власника, йому було відмовлено у перереєстрації, у зв'язку з тим, що на автомобіль з 20.09.2005 року мається санкція, відчуження заборонено. Дане відчуження накладено Довгинцівським відділом державної виконавчої служби м. Кривого Рогу. Коли позивач звернувся до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу, йому показали постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.08.2005 року. В зазначеній постанові йдеться про примусове виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON], [INFO] на користь КП «Криворіжтепломережа» 1842,73 грн., у зв'язку з цим на виконання рішення суду накладено арешт на його автомобіль марки ВАЗ 21063, державний номерний знак [NUMBER]. Вказана постанова була направлена до Територіального сервісного центру № 1243 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області, які не розібравшись, що постанова про накладення арешту на автомобіль, який належить позивачу [PERSON], [INFO], не належить стороні виконавчого провадження [PERSON], [INFO], наклали арешт на його автомобіль. Постанову про арешт автомобіля від 23.08.2005 року позивач не отримував, а тому не мав можливості оскаржити її. При зверненні до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби, позивачу в письмовій відповіді порадили звернутись до суду. Позивач вважає, що його право як власника нерухомого житла порушено, а йому та його родині завдано моральну шкоду, тому він звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд зняти арешт з автомобіля [NUMBER]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали суду заяву в якій просили розглядати справу їх відсутність, на позовних вимогах наполягають, просили задовольнити позов. Представник відповідача Довгинцівського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ Красильникова В.С. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просила винести згідно вимог чинного законодавства. Представник відповідача Територіального сервісного центру № 1243 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ до суду не з'явився про розгляд справи повідомлявся. Дослідивши письмові докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], є власником автомобіля марки ВАЗ 321063, державний номерний знак [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], який він придбав 04.09.2003 року (а.с. 6 - копія свідоцтва). На теперішній час позивач вирішив продати вказаний автомобіль, але при перереєстрації автомобіля на нового власника, йому було відмовлено у перереєстрації, у зв'язку з тим, що на автомобіль з 20.09.2005 року накладено арешт, відчуження заборонено( а.с. 7- картка обліку транспортного засобу). Дане відчуження накладено на підставі постанови від 23.08.2005 року про арешт майна, винесеної державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Ковальчуком А.А.. (а.с. 9- копія постанови). Відповідно до постанови, у зв"язку з примусовим виконанням виконавчого листа 2-2383, виданого 02.12.2002 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON], на користь КП «Криворіжтепломережа» 1842,73 грн., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO], та заборонено відчуження вказаного майна, а саме автомобія марки ВАЗ 21063, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], [INFO]. Тобто державний виконавець при винесенні постанови про накладення арешту не звернув увагу на не відповідність прізвища боржника та дату його народження і наклав арешт на майно яке належить позивачу і який не є боржником і відповідачем по цивільній справі № 2- 2382. В результаті дій відповідача позивач не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна, яке належить йому, у зв'язку з тим, що був накладений арешт. Згідно ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна розглядаються виключно за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 42 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 року № 3 « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено щодо розгляду справ з приводу нерухомого майна , до таких позовів належить позов про виключення майна з-під арешту. Позивач [PERSON] не є стороною виконавчого провадження . Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. А згідно абзацу 3 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року N14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Так, п. 5 Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», передбачено що, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Відповідно до ст.60 ч.1-2 Закону України «Про виконавче провадження» - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Судом було встановлено, що підставою для накладення арешту та внесення запису до реєстру є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 900828 від 23.08.2005 року Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного ТУЮ Дніпропетровської області , підстава стягнення з [PERSON] на користь КП "Криворіжтпломережа" 1842,73 грн. - рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2003 року , справа № 2-2382. Згідно відповіді Довгинцівського відділу ДВС від 21.12.2016 року, з 04.07.2005 року на виконанні перебував виконавчий документ № 2-2382 від 21.11.2002 року виданий Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 1842,73грн. на користь Криворізької тепломережі. Але, як вбачається з довідки від 21.12.2016 року заборгованість перед Криворізькою теплоцентраллю у позивача відсутня. Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що в супереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», дій щодо зняття арешту з майна відповідачем проведено не було, чим було порушено права позивача. Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином порушене право власника підлягає захисту шляхом звільнення з під арешту спірного майна. На підставі ст.ст.391 ЦК України, ст.60 ч.1-2, 47, 50, 37, 38, 40 Закону України "Про виконавче провадження ",

Outcome: approved