Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

06 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] померла [PERSON] Парасковія Федорівна Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] земельна ділянка площею 4,4966 га, яка розташована на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка загальною площею 3,1933 га, яка розташована на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені, зареєструвати право власності на житловий будинок неможливо, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням проводити судовий розгляд справи без участі позивача. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням справу розглядати за відсутності представника відповідача. Позов визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно довідки виданої виконкомом Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 761 від 17.06.2016, домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS], станом на 01.07.1990 відносився до категорії колгоспних дворів. До складу даного колгоспного двору входили [PERSON] та [PERSON] /а.с. 19/. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки станом на 01.07.1990 до складу колгоспного двору входили [PERSON] та [PERSON], тому кожен з них мав право на ? частину житлового будинку [ADDRESS] Згідно довідки № 99 від 04.07.2016, виданої суб'єктом господарювання ФОП [PERSON], право власності на домоволодіння [ADDRESS] не зареєстровано /а.с. 23/. 17 травня 2005 року помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 18.05.2005 виконавчим комітетом Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 7/. Згідно довідки виданої виконкомом Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 760 від 17.06.2016, [PERSON] помер [NUMBER] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], мав склад сім'ї: дружина - [PERSON] /а.с. 16/, тому в силу вимог ст. 1268 ЦК України, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] 06 березня 2008 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] виконавчим комітетом Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] земельна ділянка площею 4,4966 га, яка розташована на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка загальною площею 3,1933 га, яка розташована на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту посвідченого 04.04.2005 секретарем Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла своєму внукові [PERSON] /а.с. 13/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 727/2008 /а.с. 52/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 10 грудня 2001 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 11.01.2001 № 6, було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 4,50 га в межах згідно з планом, розташовану на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 26/. 23 січня 2008 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 18.10.2005 № 377, було виготовлено та видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 3,19 га в межах згідно з планом, розташовану на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 27/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 21/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10.12.2001, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 4,4966 га, з яких: рілля - 1,3267 га, кадастровий номер [NUMBER] рілля - 0,8700 га, кадастровий номер [NUMBER], сіножать - 0,6999 га, кадастровий номер [NUMBER], пасовище - 1,6000 га, кадастровий номер [NUMBER]; фактична площа земельної належної [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку становить 3,1933 га, з яких: рілля - 2,0379 га, кадастровий номер [NUMBER], сіножать - 0,6737 га, кадастровий номер [NUMBER], пасовище - 0,4817 га, кадастровий номер [NUMBER] /а.с. 28, 30, 32, 34, 36, 38, 40/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану земельну ділянку.

Outcome: approved