Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

04.05.2016 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 11.11.2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 71,4 кв.м., яка належала померлому на праві спільної сумісної власності на підставі свідотцтва про право власності від 04.10.1993 року, виданому єдиною районною госпрозрахунковою комісієй з приватизації державного житлового фонду. Позивач вважає, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка спадкового майна, т.я. користується спадковим майном, від спадщини не відмовлялася. Вона є спадкоємцем першої черги по закону. Крім неї спадкоємцім нема. В установлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак у зв"яззку з тим, що чоловік при житті на зареєстрував своє право власності на квартиру в Реєстраційній службі, в видачі свідотцтва про право на спадщину було відмовлено. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 71,4 кв.м. Позивач надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідотцтва про право власності від 04.10.1993 року виданому єдиною районною госпрозрахунковою комісієй з приватизації державного житлового фонду 1/2 частина трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 71,4 кв.м., належала померлому на праві спільної сумісної власності.(а.с.6). Згідно свідотцтва про укладення шлюбу серія 1-НО № 294741 [PERSON], [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка " Гужва".(а.с.5). З свідотцтва про смерть серія 1-НО № 812906 виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 13.11.2014 року вбачається, що [PERSON] помер 13.11.2014 року.(а.с.11). З постанови державного нотаріуса Новоазовської державної нотаріальної контори [PERSON] від 18.03.2016 року вбачається, що у видачі свідотцтва про право на спадщину на 1/2 частину кварири №1 в будинку № 10 по вул. Центральній в с. Сопіне, Волноваського району [PERSON] відмовлено, у зв"язку з тим, що право власності за померлим на об"єкт нерухомого майна за його життя зареєстровано не було. (а.с.12). Згідно листа державного нотаріуса Новоазовської державної нотаріальної контори від 09.06.2016 року за № 122/02-14, після смерті [PERSON], промерлого 11.11.2014 року заведена спадкова справа № 46/2015р. Заява про прийняття спадщини подана дружиною [PERSON]. Інші спадкоємці з будь якими заявами до нотаріальної контори не зверталися. (а.с.23). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як дружини померлого. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч.3 ст.3 Закона України від 01.07.2004 року " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації згідно цього Закону, виникає з моменту такої реєстрації. Дежавна реєстрація на таке нерухоме майно здійснювалась до 01.01.2013 року органами БТІ в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, а з 01.01.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно органами державної реєстрації прав та нотаріусами, як спеціальними суб"єктами державної реєстрації прав. Згідно ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № ХХХ/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 71,4 кв.м. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1216, 1268 ЦК України,

Outcome: approved