Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, зазначивши, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають дочку, [PERSON], [INFO], яка в даний час досягла повноліття та навчається у Житомирському професійному ліцеї сфери послуг, за спеціальністю "кравець, закрійник" на денній формі начання, тому не має можливості працювати і повністю перебуває на її утриманні. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 10.11.2016 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на період начання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, починаючи з 06.09.2016 року і до закінчення навчання, тобто до 28.02.2018 року. Рішення суду було звернуто до виконання, однак відповідач аліменти не сплачує, матеріальної допомоги дочці не надає, у зв"язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, розмір якої станом на 01.07.2017 року становить 9226,55 гривень. Просить рішенням суду стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 16592,66 гривни. Сторони до суду не з'явились, позивач клопотала про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач причини неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2016 року з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 06.09.2016 року і до закінчення навчання, тобто до 28.02.2018 року, без урахування канікул, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку (а.с.7). На підставі рішення суду позивач отримала виконавчий лист, який було звернуто до виконання. Згідно наявної в справі довідки-розрахунку державного виконавця за відповідачем рахується заборгованість по аліментам по виконавчому листу, яка станом на 01.07.2017 року становить 9226,55 грн. (а.с.8). З цієї довідки також слідує, що відповідач в період з 06.09.2016 року по 30.06.2017 року, жодного разу аліментів не сплатив. Позивач на підставі вказаної довідки здійснила розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2016 року по липень 2017 року, розмір якої склав 16592,66 гривни. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка у формі пені - це спосіб забезпечення будь-якого грошового зобов"язання, незалежно від підстави його виникнення. Як роз"яснено в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Суд вважає, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком та станом здоров"я, обізнаний про свій обов'язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, на користь інших осіб аліментів не сплачує, інших будь-яких зобов"язань за виконавчими листами не має. З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Вказана правова позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року № 6-300цс16, які мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Провівши розрахунок неустойки (пені) за період з 06.09.2016 року по 30.06.2017 року включно, її розмір становить 2762,64 грн., виходячи з розрахунку: 2016 рік : вересень 842,76 х 1% х 25 = 210,69 грн.; жовтень 1813,32 х 1% х 31 = 562,13 грн.; листопад 1037,50 х 1% х 30 = 311,25 грн.; грудень 737,54 х 1% х 31 =228,64 грн.; 2017 рік : січень 870,70 х 1% х 31 = 269,91 грн.; лютий 714,50 х 1% х 28 = 200,06 грн.; березень 859,06 х 1% х 31 = 266,30 грн.; квітень 636,18 х 1% х 30 = 190,85 грн.; травень 832,37 х 1% х 31 = 258,03 грн.; червень 882,62 х 1% х 30 = 264,78 грн. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи наведене, відповідач не подав суду доказів про те, що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною, або була наслідком тяжкої хвороби чи іншої не переборної сили. Доказів про сімейний чи матеріальний стан, які б могли бути підставою для зменшення вказаного розміру неустойки (пені) відповідач суду також не подав. Питання про стягнення судових витрат вирішується відповідно до ст.88 ЦПК України. З врахуванням вище зазначеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial