Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн., завданої злочином внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 12 травня 2014 року близько 09 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN Caddy SP 4S», д.р.н. ВХ 0260 ВЕ, по вул.Гончара,9 в м.Городок, під час виконання маневру повороту ліворуч, при виїзді із стоянки біля аптеки «Київська» на проїжджу частину вулиці Гончара, перед початком зміни напрямку руху, не переконавшись в безпечності руху, скоїв зіткнення з мотоциклом «Ява-350» д.р.н. 18-36 ХМБ під керуванням мотоцикліста [PERSON], який рухався зліва від автомобіля по правій частині дороги у своєму напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді підвертлюжного перелому правого стегна із зміщенням уламків саден шкіри нижніх та верхніх кінцівок, дані тілесні ушкодження по своєму характеру відносяться до середнього ступеня тяжкості. Вказані обставини підтверджуються вироком Городоцького районного суду від 18 листопада 2014 року згідно якого [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності. З вини [PERSON] потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні в Городоцькій ЦРЛ з 12 травня по 04 липня 2014 року, в подальшому перебував на амбулаторному лікуванні протягом 6 місяців, за даний період був прикутий до ліжка та потребував постійного стороннього догляду, в звязку з чим йому було завдано душевні страждання та фізичний біль, моральну шкоду за які він оцінює в розмірі 50000 грн. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди та 5600 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали та пояснили, що довготривале лікування [PERSON] було повязане з приводу його хвороби цукровим діабетом, а не з лікуванням внаслідок ДТП. В період перебування [PERSON] в лікарні йому було надано допомогу [PERSON] в сумі 700 грн. в рахунок моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України за те, що 12 травня 2014 року близько 09 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN Caddy SP 4S», д.р.н. ВХ 0260 ВЕ, по вул.Гончара,9 в м.Городок, під час виконання маневру повороту ліворуч, при виїзді із стоянки біля аптеки «Київська» на проїжджу частину вулиці Гончара, перед початком зміни напрямку руху, не переконавшись в безпечності руху, скоїв зіткнення з мотоциклом «Ява-350» д.р.н. 18-36 ХМБ під керуванням мотоцикліста [PERSON], який рухався зліва від автомобіля по правій частині дороги у своєму напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді підвертлюжного перелому правого стегна із зміщенням уламків саден шкіри нижніх та верхніх кінцівок, дані тілесні ушкодження по своєму характеру відносяться до середнього ступеня тяжкості. Внаслідок ДТП потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в Городоцькій ЦРЛ з 12 травня по 04 липня 2014 року, в подальшому знаходився на амбулаторному лікуванні протягом 6 місяців, за даний період був прикутий до ліжка та потребував постійного стороннього догляду, на момент огляду 15 липня 2015 року у потерпілого встановлено, що закритий під вертлюжний перелом правого стегна в стадії консолідації з порушенням функції ходи та опори і з вкороченням кінцівки на 3 см.. Внаслідок травми він отримав стійку втрату працездатності і функція нижньої кінцівки не відновиться, фізичні навантаження обмежені, що стверджується довідкою Городоцької ЦРЛ за №506 від 21 липня 2015 року. Доводи представника відповідача, що довготривале лікування [PERSON] повязане з діагнозом цукровий діабет, а не з тілесними ушкодженнями отриманими внаслідок ДТП, суд не може визнати обґрунтованим, оскільки із довідок Городоцької ЦРЛ, що є в матеріалах справи, встановлено, що [PERSON] з 12 травня 2014 року по 04 липня 2014 року лікувався з приводу закритого підвертлюжного перелому правого стегна із зміщенням уламків саден шкіри нижніх та верхніх кінцівок, а цукровий діабет в даному випадку ускладнював протікання перелому. В звязку з погіршенням стану здоровя 03 листопада 2015 року був направлений на МСЕК, 18 листопада 2015 року йому встановлено другу групу інвалідності. Доказів наявності причинного звязку тривалого лікування повязаного з цукровим діабетом суду не надано. А тому довідка Городоцької ЦРЛ №153 від 23 лютого 2016 року надана суду представником відповідача не може слугувати доказом на підтвердження даного факту. Крім того, не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що [PERSON] відшкодував [PERSON] 700 грн. моральної шкоди, що стверджується розпискою, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~ Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно вимог ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~\~\~\~ Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. \~\~\~\~ Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. \~\~\~\~ Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. При встановленні розміру моральної шкоди судом враховано характер та тривалість страждань позивача, який внаслідок ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, пройшов тривалий курс стаціонарного та амбулаторного лікування, дотепер продовжуються проблеми зі здоровям, обмеження фізичної активності. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. В зв"язку з вище викладеним, враховуючи матеріальний стан відповідача, що [PERSON] являється людиною похилого віку, інвалідом третьої групи, розмір отримуваної ним пенсії становить 1232 грн.18 коп., суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача 10000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Крім того, з відповідача згідно ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути в доход держави судовий збір в сумі 100,00 грн. пропорційно до частини позовних вимог, що підлягає до задоволення. При вирішенні питання про стягнення з відповідач витрат на правову допомогу, суд виходить із наступного. Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України, витрати на правову допомогу входять до судових витрат і розподіляються між сторонами на загальних підставах в силу ст.88 ЦПК України. Відповідно до\~ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", де ст.1 визначено, що : Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. Справа N 1-23/2009, у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) визначено, що : Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення,складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. З наданої суду квитанції та розрахунку про суму понесених витрат на правову допомогу вбачається, що [PERSON] поніс витрати в сумі 5600 грн. Однак, в силу ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що позовні вимоги підлягають до задоволення в сумі 10000 грн., що становить 20% від загального розміру позовних вимог, а тому відшкодуванню підлягає 20% від загальної суми на правову допомогу, що становить 1120 грн.

Outcome: partial