Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], з посиланням на те, що житловий будинок [ADDRESS], 1953 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, головою якого була його прабаба [PERSON], після смерті якої [INFO], спадщина не відкривалася, оскільки в дворі залишилися інші члени колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору, у ньому проживала його баба [PERSON], яка набула права власності на вказаний будинок як на майно колгоспного двору. Його батьки, [PERSON] та [PERSON] через нетривале проживання в дворі не набули права на частку в майні при його припиненні. [INFO] помер його батько [PERSON] Рішенням виконкому Ясенівської сільської ради від 6 серпня 2008 року № 42 „Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних осіб" визнано право власності на даний житловий будинок за [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, спадщину після смерті якої прийняв він, спадкоємець за заповітом, посвідченим 8 жовтня 2009 року секретарем Ясенівської сільської ради Багалій Л.М., за реєстром № 34, який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Ясенівської сільської ради. 11 лютого 2016 року рішенням 5 сесії сьомого скликання № 34 Ясенівської сільської ради вулиця „[ADDRESS]" перейменована на „[ADDRESS]". На його заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла відмову через відсутність правовстановлюючого документу на даний житловий будинок. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] баби [PERSON] на вищевказаний житловий будинок. Позивач та його представник в підготовче засідання не прибули, направили до суду заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі (а.с. 45). Представник відповідача Ясенівської сільської ради в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі (а.с. 51). Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову представником відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], 1953 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого, у ньому проживала [PERSON], яка набула права власності на вказаний будинок як на майно колгоспного двору (а.с. 15-18). Батьки позивача, [PERSON] та [PERSON], через нетривале проживання в дворі не набули права на частку в майні при його припиненні. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 27 зв.). До спадкового майна померлої належить житловий будинок [ADDRESS], право власності на який рішенням виконкому Ясенівської сільської ради від 6 серпня 2008 року № 42 „Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних осіб" визнано за [PERSON] (а.с. 13). Проте, реєстрація права власності на який згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 року не проводилась (а.с. 14) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 46). 11 лютого 2016 року п'ята сесія 7 скликання Ясенівської сільської ради прийняла рішення № 34 „Про перейменування вулиць села Ясенівка", яким вул. [ADDRESS] була перейменована на вул. [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до копії технічного паспорту (а.с. 19-21), довідки виконкому Ясенівської сільської ради від 17 травня 2018 року (а.с. 9) вказаний житловий будинок загальною площею 58,8 кв. метри, житловою площею 35,3 кв. метри, вартістю 144882 гривень розташований на не приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться погріб із шийкою „В/пг", прибудова „а", сарай „Б-1", гараж „В-1", гараж „Г-1", ганок „а1", колодязь питний № 1. З копії матеріалів спадкової справи (а.с. 27-33) встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернувся позивач, спадкоємець за заповітом, посвідченим 8 жовтня 2009 року секретарем Ясенівської сільської ради за реєстром № 34, який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає (а.с. 11). 7 грудня 2018 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с. 26). Ясенівська сільська рада листом № 174 від 17 травня 2018 року у відповідь на звернення позивача повідомила, що видача свідоцтв про право власності на ім'я померлих не передбачена (а.с. 10). Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки [PERSON] за життя набула права власності на вищевказаний житловий будинок, як на майно колгоспного двору, тому позивач набув право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] останньої на даний житловий будинок, і оскільки відповідачем позов визнається, то його слід задовольнити. Оскільки Ясенівська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved