Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Представник Територіального медичного об'єднання "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку відносно [PERSON], [INFO], яку 02.05.2015 року було госпіталізовано до відділення № 3 ТМО "Психіатрія" з підстав: агресивних висловлювань та неадекватної поведінки по відношенню до оточуючих, реальної загрози своєму життю, неможливістю самостійно задовольняти власні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність та у зв'язку з потребою примусового лікування. В судовому засіданні представник заявника Марценковський Д.І. підтримав заяву. Пояснив, що 02.05.2015 року швидкою допомогою було госпіталізовано [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], яка відмовлялась від лікування, при цьому не усвідомлювала значення своїх дій, проявляла неадекватну поведінку до рідних, сусідів, агресивно висловлювалась відносно оточуючих. На даний момент знаходиться у відділенні № 3, з діагнозом - галюцінаторно-параноїдний синдром. Оскільки виписка останньої може являти собою небезпеку для оточуючих і близьких людей та в зв'язку з відмовою її від проходження лікування на загальних підставах, враховуючи агресивні тенденції та висловлювання до оточуючих, нездатність самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, просив суд задовольнити його заяву. [PERSON] в судовому засіданні категорично заперечувала щодо її госпіталізації в примусовому порядку, вважає, що вона не хвора людина, оскільки є у повній мірі адекватною, підстав для примусового лікування немає. Вказала, що дійсно 01 травня 2015 року била посуд, кидалась на батьків, була на них зла, що вони не приймають її позицію і не погоджуються з тим, що якісь голоси висловлюють стосовно неї негативні та критичні думки. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON], які є батьками [PERSON], просили задовольнити заяву ТМО "Психіатрія" про госпіталізацію у примусовому порядку. Зазначили, що нервові зриви їх дочки почали відбуватися у 2011-2012 р.р., у грудні 2014 року була агресивною, висловлювала маячні думки, чує голоси незнайомих людей, порізала одяг матері ножем. Зі сторони доньки має місце неадекватна та агресивна поведінка по відношенню до оточуючих. Вказали, що донька 01 травня 2015 року накинулась на них, сильно їх побила ногами, агресивно висловлювалась в бік сусідів, била посуд та намагалась потрапити до помешкання сусідів. Раніше не звертались до лікаря, оскільки сподівалися, що переконають доньку у необхідності пройти курс лікування. Прокурор Корженко І.Ю. заяву підтримав з підстав, наведених в ній. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Вислухавши пояснення представника ТМО "Психіатрія", прокурора, [PERSON], заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON], дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 02.05.2015 року [PERSON] була госпіталізована до відділення № 3 ТМО «Психіатрія» в м. Києві, в зв'язку з неадекватною поведінкою: накинулася на батьків, та вчинила бійку відносно них, била посуд, також агресивно висловлювалась стосовно сусідів, висловлювала маячні ідеї та намагалась потрапити до їх помешкання. 05.05.2015 року оглянута ЛКК ТМО «Психіатрія» у м. Києві в складі голови ЛКК Ігнатова М.Ю, в.о. заввідділення Новіка В.М., лікарем-психіатром Марценковським Д.І. Згідно висновку ЛКК [PERSON] страждає психічним захворюванням з діагнозом - галюцінаторно-параноїдний синдром. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] відмовилась проходити лікування на загальних підставах, заперечуючи проти проведення курсу лікування з метою покращення її стану. Перебуває на обліку в Психоневрологічному диспансері №5 Солом'янського району м. Києва з 2014 року. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, відмовляється від лікування на добровільних засадах, про що заявила в судовому засіданні, а також своєю поведінкою представляє реальну загрозу своєму життю та життю оточуючих, не може самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved