Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 28.05.2013 року, після цього позовні вимоги неодноразово були збільшені, остаточно позовні вимоги були уточнені 21.07.2014 року з урахуванням курсу євро до гривні України в розмірі 16,01 гривень за 1 євро. З початку проведення попереднього судового засідання представники позивача за дорученням після оголошення перерви для надання їм можливості щодо легалізації доручення на території України неодноразово змінювалися в доручення, яке не потребує легалізації було видане на ім'я [PERSON] тільки 24.10.2014 року. В судовому засіданні представник позивача за дорученням, яке видане та посвідчене нотаріусом 24.10.2014 року [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, після цього і позивач і представник звернулися до суду з заявою про можливість розгляду справи за їх відсутності. Представники відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали проти позову заперечували, просили суд відмовити в задоволенні позову з причин відсутності відповідних доказів, надання яких неодноразово вимагалося судом. Також пояснили, що доводи позивача щодо валютного стягнення збитків є необґрунтованими ні українським ні Бєларуським законодавством, звертали увагу суду на ті обставини, що автомобіль їх довірителя вагою 700,00 кг не міг заподіяти ушкоджень автомобілю позивача вагою понад 7,00 тонн, також пояснили суду, що позивач ухилився від експертного дослідження, не викликав аварійного комісара страхової компанії, а згідно з наданою довідкою ДАІ дійсно мали місце ушкодження, які є несуттєвими та в повному обсязі погашаються за рахунок страхового відшкодування. Відповідач Публічне Акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» позовні вимоги не визнали, надіславши суду письмові заперечення та клопотання щодо розгляду справи за їх відсутність, після визнання в судове засідання їхньої явки обов'язкової на виклик суду не реагували, в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи попереджені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістили. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, ознайомившись з письмовими доводами відповідача Публічного Акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», дослідивши матеріали Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.02.2013 року № 638/568/13-п, вислухавши пояснення експертів ХНДІСЕ ім. Бокаріуса М.С., суд приходить до наступного: Позивач по справі є власником автомобілю «SKANIA R500LA», державний номер [NUMBER](Республіка Бєларусь), що підтверджується технічним паспортом на транспортний засіб, який видано 16.04.2011 року в УДАІ Гродненської області (арк. справи 5) та який замінено 22.05.2013 року в тій ж установі (арк. справи 176-178) як підстава видачі нового технічного паспорту вказано заміну якогось обладнання. 07 січня 2013 року біля 16 години 00 хвилин водій [PERSON] (відповідач по справі), керуючи автомобілем «HYUNDAI Accent», державний номер [NUMBER], рухаючись на автошляху Київ-Харків біля села Ковтуни Хорольського району Полтавської області на 229км+600м , не вибрав безпечну швидкість руху, на слизькій дільниці дороги не упорався з керування та здійснив наїзд на автомобіль «SKANIA R500LA», державний номер [NUMBER](Республіка Бєларусь) під керуванням [PERSON] , власником якого є позивач по справі Приватне унітарне автотранспортне підприємство «Витязь»(республіка Бєларусь) Відповідач [PERSON] порушив 12.1 Правил дорожнього руху України, що встановлено Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.02.2013 року № 638/568/13-п та в його діях було виявлення порушення вимог ст.124 КУпАП та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Суд не може погодитися з доводами адвоката [PERSON] в тій частині, що при притягненні його довірителя до адміністративної відповідальності не було з'ясовано в повному сенсі дорожню обстановку, наявність ожеледиці тощо, бо [PERSON] в судове засідання при розгляді адміністративного матеріалу не з'явився, схему дорожньо - транспортної пригоди підписав без заперечень, постанову суду від 08.02.2013 року не оскаржував. Позивач, не зважаючи на наявність договору про надання правової допомоги від 09.01.2013 року, в порушення вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року №1961-IV, не повідомивши страховика, здійснив повний ремонт ушкодженого автомобіля, не провів ані страхового дослідження аварійним комісаром страхової компанії ані експертного судового дослідження ,ані оцінивши фактично здійснені збитки. Згідно з довідкою УДАІ Хорольського району Полтавської області від 08.01.2013 року (арк. справи 7) автомобіль «SKANIA R500LA», державний номер [NUMBER](Республіка Бєларусь) отримав наступні ушкодження: передній бампер, передня права фара, передній правий повторювач повороту, передній правий кронштейн, передня права підніжка кабіни, переднє праве крило, радіатор. 04 лютого 2013 року позивач уклав договір №28/3-13 з ТОВ «Проскан» на здійснення ремонту автомобіля «SKANIA R500LA», державний номер [NUMBER](Республіка Бєларусь) з поставкою необхідних запасних частин(арк.8-14), в вищевказаному договорі не конкретизовано який саме ремонт потрібно здійснити, а саме не вказано проведення ремонту для ліквідації наслідків дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем неодноразово надсилалися до суду ніким не підписані та належним чином не завірені копії рахунку № 86881 від 17.01.2013 року (арк. справи 15-17,18,62-71), згідно з наданим актом №86881 та рахунком автомобіль «SKANIA R500LA», державний номер [NUMBER](Республіка Бєларусь) відремонтовано в повному обсязі, навіть такі позиції як: №60-шарнірна петля ліва,138- співвісність задньої вісі(перевірка на лазерному стенді),139- співвісність задньої вісі (регулювання)146- акумуляторні батареї,147-щиткова мийка 2-осного сідлового тягача та інше, суд вважає, що вищевказані роботи свідчать, насамперед, про те , що автомобіль « SKANIA R500LA», державний номер [NUMBER](Республіка Бєларусь) був відремонтований капітально, а саме в повному обсязі перебраний та поновлений. Загальна оцінка цього ремонту складає 27 751,67 євро, до того ж позивач сплатив ТОВ «Проскан» фільтр-вологопоглинач, вартість клапану ,відновлення повітря осушувача та замінив 1 електромагнітний клапан гальмівної системи на суму 1095,06 євро (арк.17,18). Суд вважає, що позивач довів суду оплату за виконані роботи, але не довів суму вартості відновлювальних робіт, а саме: окремо визначену та доведену вартість відновлення чи заміни переднього бамперу, передньої правої фари, переднього правого повторювача повороту, переднього правого кронштейну, передньої правої підніжки кабіни, переднього правого крила, радіатору За клопотанням відповідача [PERSON] судом було призначено судово -автотехнічну та судово - автотоварознавчу експертизу в ХНДІСЕ ім. Бокаріуса М.С., фахівці -експерти повідомили суд про неможливість надання експертного висновку, бо позивачем не було надано для дослідження автомобіль «SKANIA R500LA», державний номер [NUMBER](Республіка Бєларусь), не зважаючи на неодноразові вимоги суду (арк. справи 131,132,142-149). Опитані в судовому засіданні 15.10.2014 року фахівці - експерти [PERSON] та [PERSON], будучи попередженими про кримінальну відповідальність пояснили суду, що не можуть надати експертного висновку саме через відсутності об'єкту дослідження, але експерт - автотоварознавець [PERSON] звернув увагу суду саме на той факт, що автомобіль «HYUNDAI Accent» , вага якого становить трохи завбільшки за 700,00 кг не міг завдати автомобілю « SKANIA R500LA», який важить понад 7,0 тонн, є вантажним, рухався територію України, безумовно, завантаженим більше ушкоджень чим вказали співробітники ДАІ, також звернув увагу на ті обставини, що в копії рахунку № 86881 від 17.01.2013 року (арк. справи 15-17,18,62-71) вказані запасні частини, які при такому механізмі ушкоджень виникнути не могли б ні за які умови. Також експерт пояснив суду, що має місце не відновлювальний ремонт, а повний ремонт автомобіля, який передбачено при наявності його тривалої експлуатації. Експерт звернув увагу на той факт, що при зіткненні внутрішні ушкодження бамперу (в розбірці) могли і не мати місця, бо маса автомобіля «HYUNDAI Accent» значно менш, ніж маса автомобіля « SKANIA R500LA». Експерти пояснили суду, що швидкий ремонт автомобіля, непред'явлення його для експертизи спрямовані на штучне завищення вартості ремонту. Суд вважає, що відповідач [PERSON] добросовісно дотримувався своїх процесуальних обов'язків, бо своєчасно сплатив за вартість призначеної судом експерти 4896,00 гривень (арк.219) і представив експертам автомобіль «HYUNDAI Accent», але експертиза не була проведеною з незалежних від відповідача причин. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем позовні вимоги, що до розміру заподіяної шкоди доведені не в повному обсязі. Суд вважає законними вимоги представника відповідача [PERSON] щодо недотримання позивачем вимог ч 2 ст.64 ЦПК України в частині надання суду доказів в оригіналі, після ухвали суду щодо надання оригіналів документів, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в його відсутність, аналогічним чином поступив і сам позивач. Оригінали документів позивачем суду надані не були. Суд усвідомлює той факт, що законною вимогою є перерахунок збитків, грошових коштів, сплачених в валюті на момент постановлення судового рішення, але, ураховуючи той факт, що починаючи з 21.07.2014 року позовні вимоги уточнені не були, суд не має можливості вийти за межі заявлених позовних вимог, суд розглядає справу виключно в межах вимог, заявлених 21.07.2014 року. Суд приходить до висновку, що підлягають відшкодуванню тільки ті збитки, які прямо підтверджені довідкою УДАІ Хорольського району Полтавської області, а саме наступні ушкодження: передній бампер, передня права фара ,передній правий повторювач повороту, передній правий кронштейн, передня права підніжка кабіни, переднє праве крило, радіатор. Таким чином відшкодуванню підлягають: Вартість за п.131 рахунку № 86881 від 17.01.2013 року (арк. справи 15-17,18,62-71 ) рихтовка бамперу в сумі 613,48 євро, позиція 158 «Малярні роботи» 465,64 євро, позиція п.8 фара -прожектор 66,74 євро, позиція 15 фара 183,14 євро, позиція 4 кронштейн фари 508,44 євро, позиція 9 протитуманна фара- 66,32 євро, позиція 33 покажчик повороту -75,84 євро, позиція 11 корпус фари 233,75 євро, позиція 153 рихтовка і підгонка деталей бампера -69,46 євро, позиція 111 підніжка ,заміна -21,18 євро , позиція 104 зняття та установка радіатора -119,74 євро, заміна 1 облицювання радіатора верхня панель-49,89євро, позиція 128-заміна кронштейна кабіни-36,59 євро, позиція 129-заміна першого кронштейна -113,08 євро,50- облицівка радіатора -1145,31 євро, що дорівнює 4608,60 євро за курсом НБУ 1596,97 за 100 євро (арк..165), дорівнює 73783,69 гривень. Між відповідачем [PERSON] та відповідачем Публічним Акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» було укладено договір обов'язкового страхового страхування цивільної відповідальності, відповідачу було надано страховий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ № 0345738 від 06.10.2012 року, страховий поліс діяв з 06.10.2012 року по 05.10.2013 року, тобто на момент дорожньо - транспортної пригоди був дійсним. (арк.88) Позивачі своєчасно, в установленому законом порядку звернулися до страхової компанії з відповідною заявою, а саме в лютому 2013 року, але вимоги страхової компанії щодо надання документів для проведення відшкодування не виконали, виклик аварійного комісара для огляду ушкоджень не здійснили. Відповідач ПАТ «Європейський страховий альянс» в своїх письмових запереченнях повідомив суд про те, що страхувальник [PERSON] у виконання умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ № 0345738 від 06.10.2012 року (арк. 82-87) належним чином виконав вимоги договору та повідомив про страховий випадок. Згідно з умовами договору страхування цивільно- правової відповідальності сума відшкодування за заподіяну шкоду складає 50 000,00 гривень, франшиза складає 1000,00 гривень. Cтаттею 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року №1961-!У із змінами та доповненнями до нього передбачено, що У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з вимогами ст. 34 ч.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року №1961 IV із змінами та доповненнями до нього вбачається, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Судом неодноразово роз'яснені учасникам процесу вимоги ч 3 ст10,ч1 ст.11,ст.60 ЦПК України стосовно того, що обов'язок по доказуванню обґрунтованості своїх доводів та заперечень покладено на стороні, судом докази тільки оцінюються і суд не має можливості вийти за межі позовних вимог. На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно вимог ч 3 ст..61 ЦПК України підставою, яка звільняє сторони від доказування при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо до якої встановлено ці обставини, тобто вина відповідача [PERSON] в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доказаною і ці обставини вже встановлено судом, додатковому доказуванню не підлягають. В преамбулі Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року №1961- IV із змінами та доповненнями до нього вказано «Цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів( далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України» Відповідно до ст.4 цього Закону України «суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, Моторне(транспортне) страхове бюро України(далі -МТБСУ) та потерпілі. Згідно зі ст.5 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою. Цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з матеріалами цивільної справи відповідач по справі, [PERSON] уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто він є суб'єктом та об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з вимогами ст.39 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" моторне(транспортне) страхове бюро України є єдиним об»єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків є умовою здійснення діяльності щодо обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . Відповідно до вимог п.а)ч1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність ,крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Кодексу, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У відповідності до ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума- грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов»язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Згідно з ч .17 ст.9 Закону України страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 даного Закону: - 22.1. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. - 22.3. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ). Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ). При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ), таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 28 даного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: - з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; - з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; - з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Як передбачено ст. 33 цього Закону учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: - 33.1.1. терміново повідомити про дорожньо-транспортну пригоду відповідні органи Міністерства внутрішніх справ України; - 33.1.2. вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. - 33.1.3. проінформувати один одного про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; - 33.1.4. вжити всіх можливих заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. - 33.2. Учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, доки їх не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт - 33.3. Під час оформлення відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду працівники органів Міністерства внутрішніх справ України встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди. Відповідно до ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Відповідно ст. 35 вищезазначеного Закону для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) назва (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, та потерпілих; ґ) обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства; д) розмір шкоди; е) підпис заявника і дата подання заяви. Відповідно ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Як свідчить із пояснень позивача, в усному порядку було повідомлено про складення звіту про пошкодження транспортного засобу аварійним експертом компанії та про виплату коштів. Якщо особа, яка має право на отримання відшкодування, не задоволена рішенням страховика щодо виплати страхового відшкодування, вона має право подати до МТСБУ скаргу про перегляд вищезазначеного рішення. Якщо прийняте МТСБУ рішення не задовольняє таку особу, то вона має право подати позов до суду щодо відшкодування шкоди в установленому законом порядку. Згідно статті 37 вищевказаного Закону - виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування. Стаття 12 Закону України передбачає, що: « 12.1. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. 12.2. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.» Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача ПАТ«Європейський страховий альянс» підлягає стягненню на користь позивача страхове відшкодування збитків, заподіяних дорожньо - транспортною пригодою за договором договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ № 0345738 від 06.10.2012 року в сумі 50000,00 гривень, решта суми збитків підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. На підставі ст.41 Конституції України право власності в Україні охороняється законом. На підставі ст. 319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах". Виходячи з вимог ст. 328 ЦК України позивачка набула право власності на законних підставах до яких відноситься купівля-продаж та має право розпорядитися своїм правом власності відповідно закону незалежно від волі інших осіб ( ст.316 ЦК України) На підставі ст.ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України). На підставі ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода ,завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. Позовні вимоги щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору підлягають задоволенню частково, в обсязі 1% від суми стягнутої з кожного відповідача на підставі вимог ст.ст. 88 ЦПК України . Суд вважає за необхідне відмовити в стягненні судових витрат за надання правової допомоги в сумі 8 000,00 гривень, бо [PERSON] представляв інтереси позивача, виключно, за дорученням від 24.10.2014 року. Також суд не вбачає законної підстави щодо стягнення судових витрат за проїзд в сумі 1389,00 гривень осіб, які фактично не мали належним чином оформленого та легалізованого в Україні доручення та не представляли інтереси позивача і штучно затягували розгляд справи в розумні строки.

Outcome: partial