Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є рідною племінницею [PERSON], 1936 року народження, донькою її сестри. [PERSON] мешкала в житловому будинку [ADDRESS] , який належав їй на праві власності на підставі договору дарування та позивачка її систематично навідувала , допомагала по будинку , господарству , готувала їжу. 08.04.2011 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], відповідно до якого вона заповіла позивачу все своє майно . 26.04.2011 року [PERSON] стало відомо , що [INFO] року [PERSON] померла в квартирі відповідачів , які 18.04.2011 року запросили її до себе в гості . Також їй стало відомо, що за час перебування в гостях у відповідачів [PERSON] 21.04.2011 року склала заповіт на їх користь , який був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], в квартирі у [PERSON]. Позивач вважає, що заповіт [PERSON] є нікчемним, так як в ньому не зазначено місце його складання та те, що він складений на дому та причини посвідчення заповіту не в нотаріальній конторі. Крім того , позивачка вважає, що нотаріус не пересвідчився у дієздатності [PERSON], в період з 18 квітня 2011 року по день смерті , вона знаходилася в тяжкому , майже в непритомному стані, та не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити та підставі ч. 1 ст. 1257 ЦК України визнати заповіт нікчемним. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Представник третьої особи П*ятої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість, так як заповіт було посвідченно ним згідно діючого законодавства. Третя особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON] в судове засідання не з*явилася, належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, та матеріали цивільної справи № 2020/740/2012, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER], виданого 27.04.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції.( а.с. 7) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: 35/100 частин житлового будинку з прибудовою та з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться по [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 15.06.1987 року. 08.04.2011 року спадкодавцем було складено заповіт, згідно з яким вона заповідала все належне їй майно [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON].( а.с. 10) 21.04.2011 року спадкодавцем [PERSON] було складено новий заповіт, яким вона заповідала все належне їй майно [PERSON] та [PERSON] - відповідачам у даній справі, в рівних частинах кожному. ( а.с. 8,9) Даний заповіт був складений та посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], робоче місце якого, знаходиться в [ADDRESS] . У з*язку з хворобою заповідача приватний нотаріус виїжджав за місцем знаходження заповідача , за адресою [ADDRESS]. В заповіті вказано, що він записаний нотаріусом, зі слів [PERSON], прочитаний уголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний нею у присутності нотаріуса о 17 год.50 хв. Посвідчення правочинів є однією з нотаріальних дій, які вчиняють нотаріуси (п. 1 ч. 1 ст.34 Закону України "Про нотаріат"- ( далі- Закон).) У силу п. 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5( далі- Інструкція) , нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Згідно зі ст. 13-1 Закону нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Статтею 41 Закону передбачено, що нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених ст.ст. 9, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України. Згідно з пунктом 11 Інструкції, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи та ін.) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що нотаріальна діяльність здійснюється нотаріусом у межах свого нотаріального округу та за місцем знаходження приміщення державної нотаріальної контори, в якій працює державний нотаріус, або приміщення, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. Законодавством заборонено нотаріусу здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу. В заповіті, який є предметом розгляду справи, зазначене місце його складання - місто Харків. Нотаріус, що посвідчив заповіт - [PERSON]- є приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. Тобто, оспорюваний заповіт посвідчений нотаріусом [PERSON] в межах адміністративно-територіальної одиниці - в м. Харкові , як це і передбачено ст. 13-1. Закону України « Про нотаріат», п. 11 Інструкції , та узгоджується з правовою позицією, зробленою Верховним судом України у справі № 6-2цс13 . Згідно витягу з журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням , яке є робочим місцем приватного нотаріуса, наданого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] , з запису № 41 журналу вбачається, що 21.04.2011 року до нотаріуса [PERSON] звернувся [PERSON], який запросив його для посвідчення заповіту. Заповіт [PERSON] за № 443 було посвідчено 21.04.2011 року за адресою [ADDRESS] у зв*язку з хворобою ніг заповідача ( а.с. 143- 144) З запису № 343 від 21.04.2011 року з витягу з реєстру № 1 для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за 2011 рік , вбачається, що 21.04.2011 року був посвідчений заповіт ВРД 247872 [PERSON] за її місцем знаходження - [ADDRESS] о 17-50 год. В реєстрі є підпис [PERSON] ( а.с. 145) Відсутність відмітки в оспорюваному заповіті про те, що заповіт складено вдома, спростовується копією витягу з журналу реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], в якому вказано місце його складання, а саме, що заповіт від 21.04.2011 року посвідчено за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність , зокрема посвідчує права, а також факти , що мають юридичне значення , та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом , з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 5 даного Закону передбачено, що до обов*язків нотаріуса входить здійснення ним професійних обов*язків відповідно до цього Закону і принесеної присяги. Суд вважає, що припущення помилки з боку приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], при виконанні ним обов'язків по вчиненню нотаріальних дій, а саме - не зазначення в заповіті від 21.04.2011 року відомостей про те, що заповіт складений вдома, не може бути підставою для визнання заповіту нікчемним . Таким чином, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено нотаріальну дію в межах свого нотаріального округу - в. м. Харкові, про що зроблений відповідний запис в журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням , яке є робочім місцем приватного нотаріуса та в реєстрі № 1 для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за 2011 рік. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в тій частині, в якій він йому суперечить. Згідно з нормами ст. 1247 ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є: складання заповіту у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251-1252 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Відповідно до п. 157 Інструкції заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу складення заповіту, дати і місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. .Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути в голос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. З заповіту реєстр. № 443, посвідченому 21.04.2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] , який є предметом розгляду справи, вбачається, що він складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу складення заповіту -« м. Харків Двадцять перше квітня дві тисячі одинадцятого року» - , дати і місця народження заповідача - « [INFO] , місце народження - село Первозванівка Чутівського району Полтавської області » - та підписаний особисто заповідачем. Заповіт складений зі слів заповідача за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, та в ньому заповідачем власноруч записано - « Цей заповіт з моїх слів записаний вірно, відповідає моїй волі, мною в голос прочитаний». Заповіт підписаний заповідачем власноруч. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 свого листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування » зазначив, що « Відсутність у тексті заповіту напису, що він складався та посвідчувався поза приміщенням нотаріальної контори, виконкому місцевої ради, але в межах нотаріального округу, не є істотною умовою для визнання заповіту недійсним, якщо судом буде встановлено, що форма заповіту відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України і волевиявлення заповідача було вільним». Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Щодо посилань позивача та її представника про те, що при посвідчені заповіту нотаріус не переконався у дієздатності [PERSON] Запис в медичній амбулаторній картці [PERSON] про те, що 21.04.2011 року вона скаржилася на біль в серці, слабкість та головну біль ніяким чином не може свідчити про її недієздатність , оскільки позивачем та її представником не наведено належних доводів того, що захворювання [PERSON] могло впливати на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.01.2014 року, залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області відмовлено з задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання заповіту [PERSON] від 21.04.2014 року недійсним. В процесі розгляду справи була проведена судово-психіатрична експертиза , з висновку якої вбачається, що [PERSON] за життя не виявляла ознак стійкого хронічного психічного розладу, який позбавляв її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( т. 3 а.с. 114-118 цив. справи № 2020/740/2012 ) Воля заповідача [PERSON] в складенні заповіту на користь [PERSON] та [PERSON] підтверджується також заповітом , посвідченим приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 16 квітня 2011 року реєстр. № 436 (т.2 а.с. 18 цив.справи № 2020/740/2012 ) З урахуванням системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку що заповіт [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 21 квітня 2011 року , реєстр. № 443 відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України, п. 157 Інструкції . Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed