Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

02.04.2019 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Вознесенівський районний у місті Запоріжжі державної реєстрацію актів цивільного стану Головного територіального міського управління юстиції в Запорізькій області. В заяві зазначала, що її чоловік [PERSON] [INFO] помер [INFO] року у м.Донецьк, про що КУ «Центральна міська клінічна лікарня №14 видано лікарське свідоцтво про смерть № 20 від 20.02.2019 року. Заявник звернувся до органу РАГС для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразку. 02.04.2019 року заявник отримала відповідь № 06/17.5-04-37 Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрацію актів цивільного стану Головного територіального міського управління юстиції в Запорізькій області, згідно до якої у видачі свідоцтва про смерть їй відмовлено. Заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO] у м.Донецьк Донецькорї області. Заявник у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з прохання розглянути його заяву у його відсутність, свої вимоги просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України справа розглянута невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що можливо розглянути справу в відсутність заявника та заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] видане Макіївським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №853 від 20.08.2002 року. [INFO] року [PERSON] ([INFO] р.н.), який проживав у [ADDRESS] помер у м. Донецьку, про що про що КУ «Центральна міська клінічна лікарня №14 видано лікарське свідоцтво про смерть № 20 від 20.02.2019 року. Заявник звернувся до органу РАГС для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразку, але 02.04.2019 року заявник отримала відповідь Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрацію актів цивільного стану Головного територіального міського управління юстиції в Запорізькій області, згідно до якої у видачі свідоцтва про смерть їй відмовлено, так як пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398-VI від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п.ґ ч. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Постановою Верховної Ради України Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями від 17 березня 2015 року № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, у тому числі й місто Первомайськ Луганської області. Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визнаних Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами і їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Реалізувати своє право на отримання витрат на поховання після померлого чоловіка заявник [PERSON] не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] є недійсними через те, що видані незаконними органами. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] [INFO], який помер [INFO] року у м. Донецьк Донецької області, для здійснення державної реєстрації смерті особи і отримання свідоцтва про смерть.

Outcome: approved