Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся в суд з заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER], заповненої Роздільським ДГХП «Сірка» 01 серпня 1995 року на «[PERSON]», [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що у зв'язку з настанням умов для виходу на пенсію він звернувся до відділу обслуговування громадян в Жидачівському районі Миколаївського об'єднаного управління ПФУ Львівської області з заявою про призначення пенсії, надавши разом з іншими документами свою трудову книжку, дата заповнення 01 серпня 1995 року. Представники ПФУ пояснили, що з наданої ним трудової книжки неможливо встановити, що вона належить йому, оскільки на титульній сторінці такої помилково записано «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», у відповідності до паспорта громадянина України та інших належних йому документів, що підтверджують його особу. На даний час внесення виправлень до правовстановлюючого документу не виявилося неможливим, оскільки він не працює, що підтверджується записами в трудовій книжці, тому вимушений звернутися до суду з даною заявою. Представник заявника - [PERSON] подав заяву, якою просить розгляд справи проводити за їх з заявником відсутності. Заявлені вимоги підтримують, покликаючись на обставини викладені в заяві та просять такі задовольнити. Представник заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та відділу обслуговування громадян в Жидачівському районі - Пиріг І.Й., подав заяву в якій просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Окрім того, подав відзив на позов, в якому в задоволенні заяви [PERSON] просив відмовити, покликаючись на те, що заявником не подано доказів, щодо вчинення заходів з метою виправлення вказаних розбіжностей організацією, яка видала спірний правовстановлюючих документ. Також просив звернути увагу, що й у інших документах заявника його прізвище зазначено як «[PERSON]», серед яких довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 05 травня 1999 року. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено та з паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Жидачівським РВ УМВС України у Львівській області 14 лютого 2002 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 вересня 1963 року вбачається, що такі документи видані на ім'я «[PERSON]», [INFO] /а.с. 5-6/. Разом з тим, в трудовій книжці серії [NUMBER] (дата заповнення 01 серпня 1995 рік) зазначено, що така видана Роздільським державним гірничо-хімічним підприємством «Сірка» на «[PERSON]» [INFO]. З доводів заявника вбачається, що вищевказаній помилковості написання свого прізвища він ніколи не приділяв уваги, оскільки ні в кого не виникало сумнівів, що вказаний документ належить саме йому та стосується його трудової діяльності. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні, дослідженими обставинами справи встановлено, що прізвище заявника [PERSON], [INFO]. У правовстановлюючому документі, а саме трудовій книжці серії [NUMBER] (дата заповнення 01 серпня 1995 рік) зазначено, що така видана на [PERSON], Факт помилковості зазначення у правовстановлюючому документі вказаного в графі «прізвище» запису «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]», крім вищезазначених документів, підтверджується і записами в іншій трудовій книжці, виданій заявнику по місцю праці в Російській Федерації. Так, вказаний документ вже виданий із правильним врахування прізвища заявника «[PERSON]». Суд критично оцінює доводи представника заінтересованих осіб, про наявність написання прізвища заявника як «[PERSON]» і в інших поданий ним документах, а саме в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 05 травня 1999 року. У зв'язку з наведеним, слід звернути увагу, що предметом розгляду є встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, в даному випадку предметом розгляду є неспівпадіння написання прізвища у трудовій книжці та паспорті заявника - [PERSON], [INFO]. Заявник не покликається на довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, як на доказ правильності написання його прізвища. Також, із долучених до матеріалів справи копій документів, вбачається, що трудова книжка серії [NUMBER] (дата заповнення 01 серпня 1995 рік) видана Роздільським державним гірничо-хімічним підприємством «Сірка». Разом з тим, представленими заявником та дослідженими в судовому засіданні обставинами встановлено, що наказом регіонального відділення від 30.05.2017 № 00834 ДП "Новороздільське ДГХП "Сірка" перетворене у Приватне акціонерне товариство "Новороздільське гірничо-хімічне підприємство "Сірка" (ПрАТ "НГХП "Сірка"); наказом регіонального відділення від 31.05.2017 № 00839 в процесі припинення державного підприємства затверджено передавальний акт. 02.06.2017 ДП "Новороздільське ДГХП "Сірка" в Єдиному державному реєстрі перереєстроване у ПрАТ "Новороздільське гірничо-хімічне підприємство "Сірка". Відтак суд приходить до висновку, що діяльність державного підприємства припинено, а на його базі створено приватне акціонерне товариство. Тому, суд вважає безпідставними покликання представника заінтересованих осіб на відсутність звернення заявника до особи яка видала правовстановлюючий документ, з метою усунення протиріч у написанні його прізвища. Таким чином, досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у трудовій книжці серії [NUMBER] (дата заповнення 01 серпня 1995 рік), допущена помилка у написанні прізвища заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки серії [NUMBER] (дата заповнення 01 серпня 1995 рік), має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища у правовстановлюючому документі, позбавляє його можливості подати таку для визначення розміру пенсії, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved