Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

23 червня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області, про визнання права на частку(пай) з земель колективної власності КСП "Колос", в межах території Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області, в розмірі 3,63 умовних кадастрових гектар, належне [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0140574, зареєстрованого за №573, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Посилаючись на те, що приватним нотаріусом Любашівського районного нотаріального округу Одеської області Бобошко Н.Є. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, позивач просила про задоволення позовних вимог. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу без її участі, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Кривоозерська селищна рада, згідно письмової заяви, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи по суті, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи - Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області, в підготовче судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи по суті, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Покровською сільською радою Любашівського району Одеської області 22 серпня 2008 року(а.с.8). Спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] як донька спадкодавця, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським ІІ Кривоозерського району Одеської області 25 серпня 1953 року(а.с.9), та даними свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого Троїцькою с/радою Любашівського району Одеської області 26 червня 1973 року(а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку(пай), розміром 3.63 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності КСП "Колос" в межах території Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області, належне [PERSON] на підставі Сертифікату серії МК №0140574, зареєстрованого за №573, що підтверджується даними довідки відділу Держгеокадастру у Кривоозерському районі Миколаївської області, виданої 13 травня 2021 року за вих.№86/144-21(а.с.12). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В оформленні спадщини за закономприватним нотаріусомЛюбашівського районного нотаріального округу Одеської області Бобошко Н.Є. позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу(а.с.11). За даними Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не відкривалась, що підтверджено даними Витягу зі Спадкового реєстру №6551805 від 13 липня 2021 року(а.с.25). Згідно положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Пунктом 5 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року, визначено, що положення книги шостої цього кодексу (Спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була ніким прийнята із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач є спадкоємцем за законом, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких вона є. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку(пай)не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивачі є спадкоємцем за законом першої черги, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved