Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальності "КОМПАНІЯ ЯНГ", приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА", третьої особи [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Позов мотивований тим, що 16 листопада 2016 року [PERSON] , перебував в якості пасажира та знаходився в автобусі марки «Еталон» державний номерний знак [NUMBER] , який прямував до міста Житомир. Близько 07 год. 40 хв. на 16 км.+700 м. автошляху «Житомир-Могилів-Подільський» поблизу с.Двірець Житомирського району водій автомобіля марки «ДАФ XF 95.430», номерний знак [NUMBER] в складі спеціалізованого напівпричепа «Вельтон NS3F», номерний знак [NUMBER] [PERSON] рухаючись в напрямку м.Бердичева, грубо порушуючи правила дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з вище вказаним автобусом під керуванням [PERSON] , який рухався за маршрутом «Бердичів-Житомир» в напрямку м.Житомира. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді: важкої черепно-мозкової травми, перелому піраміди скроневої кістки зліва, перелому основи черепа, геморагічного забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, набряку головного мозку, посттравматичного розриву барабанної перетинки зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. У зв`язку з отриманими внаслідок вищевказаного злочину тілесними ушкодженнями позивач був направлений на лікування в реанімаційне відділення Житомирської обласної лікарні, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я переведений для подальшого стаціонарного лікування в неврологічне відділення Центрального госпіталю Збройних сил України в м.Вінниці. За час лікування позивачем було витрачено кошти в сумі 20810,68 гривень. Окрім матеріальної шкоди позивач зазнав і моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які отримані в наслідок травм, весь уклад його життя змінився, чим порушився його спокій та нормальний спосіб життя, внаслідок чого позивач зазнав моральних збитків, які оцінює у розмірі 150000 гривень, які просить стягнути з відповідача ТОВ «Компанія Янг» у яких водій [PERSON] на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах. Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року позовна вимога [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ЯНГ", приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА", третьої особи [PERSON] про стягнення з приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА" моральної шкоди в розмірі 150000 гривень залишено без розгляду (а.с.161-162). Позивач та його представник подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача ТОВ "КОМПАНІЯ ЯНГ" подав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження розміру своїх позовних вимог. Окрім того на осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно відповідно до ст.ст. 174, 451 ЦК України покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню (а.с.36-45). Представник відповідача приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА" надіслав на адресу суду відзив на позов та не визнав позов, оскільки в матеріалах справи відсутні розрахункові документи чи інші документи, які б свідчили про витрачення коштів на придбання в період лікування лікарських препаратів, зазначених в довідках лікаря, що є єдиним належним та допустимими доказами, які можуть свідчити про понесені позивачем витрати на лікування та придбання ліків, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.55-62). Третя особа [PERSON] подав до суду заяв у про розгляд справи у його відсутність (а.с.151). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Як вбачається зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються вимогами ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2016 року [PERSON] , перебував в якості пасажира та знаходився в автобусі марки «Еталон» державний номерний знак [NUMBER] , який прямував до міста Житомир, близько 07 год. 40 хв. на 16 км.+700 м. автошляху «Житомир-Могилів-Подільський» поблизу с.Двірець Житомирського району водій автомобіля марки «ДАФ XF 95.430», номерний знак [NUMBER] в складі спеціалізованого напівпричепа «Вельтон NS3F», номерний знак [NUMBER] [PERSON] рухаючись в напрямку м.Бердичева, грубо порушуючи правила дорожнього руху. Виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з вище вказаним автобусом під керуванням [PERSON] , який рухався за маршрутом «Бердичів-Житомир» в напрямку м.Житомира. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: важкої черепно-мозкової травми, перелому піраміди скроневої кістки зліва, перелому основи черепа, геморагічного забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, набряку головного мозку, посттравматичного розриву барабанної перетинки зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та звільнено його від відбування покарання на підставі п.в) ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році». Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 08 червня 2018 року вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2017 року змінено, зазначено, що дії обвинуваченого [PERSON] кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження та спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження. Скасовано вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілого [PERSON] та призначено новий розгляд справи в цій в тому суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін (а.с.12-15). Частиною 6 ст.82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивач [PERSON] , з 16 листопада 2016 року по 20 листопада 2016 року знаходився у «Обласній клінічній лікарні ім.Горбачевського» (м.Житомир), з 21 листопада 2016 року по 26 січня 2017 року та з 31 травня 2017 року по 13 червня 2017 року, перебував на лікуванні у клініці нервових хвороб Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону України (м.Вінниця), що підтверджується виписними епікризами №176 та №2222. Згідно із переліком медикаментів та їх обсягу, який було використано при проведенні оперативного втручання при лікуванні [PERSON] та відповідно наданих копій квитанцій про придбання ліків, суд частково задовольняє позовну вимогу в межах доведеності про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1319 гривень 80 копійок (а.с.11 зв.). Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо врегулювання спірних правовідносин у даній справі. Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.ст. 979, 988, 990 ЦК України збиток повинна сплатити страхова компанія. Так, як на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ "Компанія ЯНГ" була застрахована в ПрАТ "УАСК АСКА", відповідно до страхового поліса поліс АК/4961527, тому обов`язок відшкодувати позивачу шкоду покладається на відповідача. Усі відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст.23 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, шкода пов`язана з тимчасовою втратою непрацездатності потерпілим, шкода пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, який потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Пунктом 24.1 ст. 24 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик відшкодовує шкоду, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до ст.25 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи принцип розумності, достатності та справедливості суд вважає, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial