Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах" (далі - ПрАТ "СК "Інкомстрах") про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що о 15 год. 40 хв. 30 листопада 2013 року на перехресті вулиць Петропавлівської і Фрунзе в м. Києві, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля HYUNDAI Getz, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля FORD Mustang, д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 листопада 2013 року, автомобіль, власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля HYUNDAI Getz, д.р.н. [NUMBER], складає 22778,55 грн. Крім того, позивач стверджував, що він витратив 390,00 грн на запис відео дорожнього-транспортної пригоди та 550,00 грн на оплату витрат з проведення автотоварознавчого дослідження. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ "СК "Інкомстрах" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7380343. Франшиза становила 1000,00 грн. Позивач зазначив, що 09 грудня 2013 року він звернувся до ПрАТ "СК "Інкомстрах" з заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповідач жодним чином на неї не зреагував. З цих підстав [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 1576,15 грн на відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, франшизу у сумі 1000,00 грн, 390,00 грн, витрачених на запис відео дорожнього-транспортної пригоди, та 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а з ПрАТ "СК "Інкомстрах" - страхове відшкодування у сумі 20202,40 грн, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 550,00 грн, пеню за прострочення терміну сплати страхового відшкодування у сумі 251,30 грн, , втрати від інфляції у сумі 456,55 грн, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 57,99 грн, проценти за користування чужими коштами у сумі 125,66 грн. Судові витрати у розмірі позивач просив суд покласти на відповідачів пропорційно до задоволених вимог. У своїй заяві про уточнення позовних вимог [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON]. на його користь 1576,15 грн на відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, франшизу у сумі 1000,00 грн, 390,00 грн, витрачених на запис відео дорожнього-транспортної пригоди, та 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а з ПрАТ "СК "Інкомстрах" - страхове відшкодування у сумі 20202,40 грн, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 550,00 грн, пеню за прострочення терміну сплати страхового відшкодування у сумі 712,18 грн, втрати від інфляції у сумі 1141,37 грн, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 138,15 грн. Судові витрати у розмірі позивач просив суд покласти на відповідачів пропорційно до задоволених вимог. У судовому засіданні позивач підтримав позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, мотивуючи це тим, що витрати на запис відео дорожнього-транспортної пригоди не є матеріальними збитками, 1576,15 грн на відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля повинні бути компенсовані страховиком, позивач безпідставно завищив вартість відновлювального ремонту, зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не було пошкоджено дзеркало заднього огляду та капот автомобіля [PERSON] Також відповідач вважав безпідставним покладення на нього обов'язку сплатити франшизу та коштів на відшкодування моральної шкоди. Представник співвідповідача ПрАТ "СК "Інкомстрах" у судове засідання не з'явився, співвідповідач про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що о 15 год. 40 хв. 30 листопада 2013 року на перехресті вулиць Петропавлівської і Фрунзе в м. Києві, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля HYUNDAI Getz, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля FORD Mustang, д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП (а. с. 18). Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 листопада 2013 року за участю автомобіля HYUNDAI Getz, д.р.н. [NUMBER], та автомобіля FORD Mustang, д.р.н. [NUMBER], є водій [PERSON] Внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль HYUNDAI Getz, д.р.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних [PERSON], власнику автомобіля HYUNDAI Getz, д.р.н. [NUMBER], складає 22778,55 грн, що підтверджується звітом про оцінку вартості збитку, спричиненого власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 19 лютого 2014 року №51/02/14, складеним іноземним фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а. с. 23-39). Відповідно ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України. Звіт про оцінку вартості збитку, спричиненого власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, від 19 лютого 2014 року №51/02/14 відповідає вищенаведеним вимогам. Відповідачем [PERSON] всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України на надано належних та допустимих доказів на підтвердження хибності розрахунків, зроблених у згаданому звіті. Клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи для з'ясування розміру матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля HYUNDAI Getz, д.р.н. [NUMBER], [PERSON] у судовому засіданні не заявлено. Посилання відповідача на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не було пошкоджено капот та дзеркало заднього огляду автомобіля позивача спростовується зібраними у справі доказами, а саме: рахунком-фактурою від 05 грудня 2013 року №ПА-16813, складеною товариством з обмеженою відповідальністю "Паритет" та звітом про оцінку вартості збитку, спричиненого власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, від 19 лютого 2014 року №51/02/14. Незазначення вказаних пошкоджень у довідці ДАІ не свідчить про їхню відсутність, оскільки у цій довідці поверхнево зазначаються пошкодження транспортних засобів, що були отримані ними внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та вона не є підставою для визначення розміру майнової шкоди. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Нормою ч. 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За положеннями ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. П. 8.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 визначено, що величина втрати товарної вартості дорожньо-транспортного засобу характеризує характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Величина втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля HYUNDAI Getz, д.р.н. [NUMBER], складає 1576,15 грн. Виходячи з наведених правових норм, можна зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які вона понесла у зв'язку з конкретною дорожньо-транспортною пригодою (відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля). Судом встановлено, що цивільна відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації FORD Mustang, д.р.н. [NUMBER], була застрахована ПрАТ "СК "Інкомстрах" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7380343. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складає 50000,00 грн., франшиза за договором - 1000,00 грн. У відповідності до п. 22.1., п. 22.2. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. П. 32.7. ст. 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану з втратою товарної вартості транспортного засобу. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. За положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки розмір збитків, яких зазнав позивач, не перевищує ліміту відповідальності страховика, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ПрАТ "СК "Інкомстрах" на користь [PERSON] страхове відшкодування у сумі 20202,40 грн (22778,55 грн. - 1576,15 грн - 1000,00 грн. = 20202,40 грн.). Відповідно до п. 34. 2., п. 34.3. ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Позаяк потерпілим [PERSON] самостійно обрано спеціаліста-товарознавця для визначення розміру шкоди та оплачено його послуги у сумі 550,00 грн (а. с. 40), ці витрати слід стягнути з страховика ПрАТ "СК "Інкомстрах". Ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування та документи, перелічені в п. 35.2. ст. 35 Закону. Ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Згідно з п. 36.5. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. 09 грудня 2013 року [PERSON] подав ПрАТ "СК "Інкомстрах" заяву про виплату страхового відшкодування та документи, визначені п. 35.2. ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", проте страховик не виплатив страхове відшкодування у строк, визначений ст. 36 Закону. Таким чином, позивач має право на отримання пені за прострочення терміну сплати страхового відшкодування. Розмір пені за період з 09 березня 2014 року по 29 травня 2014 року становить 752,20 грн ((20202,40 грн + 550,00 грн.) х 6,5% х 2 х 36 днів + ((20202,40 грн + 550,00 грн.) х 9,5% х 2 х 45 днів = 752,20 грн). Але у своїй позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути з відповідача пеню за прострочення терміну сплати страхового відшкодування у сумі 712,18 грн, а тому, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, саме ця сума підлягає стягненню. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК). Втрати позивача від інфляції у зв'язку з простроченням виконання страховиком зобов'язань щодо своєчасної сплати страхового відшкодування за період з 09 березня 2014 року по 29 травня 2014 року становлять 1162,13 грн ((20202,40 грн + 550,00 грн.) х 1,056 - індекс інфляції період з 09 березня 2014 року по 29 травня 2014 року). Однак у своїй позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути з страховика втрати від інфляції у сумі 1141,37 грн, а тому, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, саме ця сума підлягає до стягнення. Три проценти річних за прострочення ПрАТ "СК "Інкомстрах" строку сплати страхового відшкодування за період з 09 березня 2014 року по 29 травня 2014 року складають 138,15 грн ((20202,40 грн + 550,00 грн.) х 3% х 81 день = 138,15 грн). З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ПрАТ "СК "Інкомстрах" на користь [PERSON] страхове відшкодування у сумі 20202,40 грн, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 550,00 грн, пеню за прострочення терміну сплати страхового відшкодування у сумі 712,18 грн, втрати від інфляції у сумі 1141,37 грн, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 138,15 грн. Стягненню з [PERSON], винуватця дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 листопада 2013 року, на користь потерпілого [PERSON] підлягає 1576,15 грн на відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля та франшиза у сумі 1000,00 грн. Чинним цивільним законодавством визначено, що особа, якій завдано збитків, має довести не лише факт заподіяння збитків та їх розмір, а й причинний зв'язок між протиправними діями відповідача та шкідливими наслідками. Витрати, пов'язані з оплатою вартості запису відео дорожнього-транспортної пригоди не можуть вважатись збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Більш того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що саме він сплатив кошти у сумі 390,00 грн, витрачені на запис відео дорожнього-транспортної пригоди. Відтак, у цій частині позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Ч. 1 ст. 23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 листопада 2013 року, [PERSON] зазнав душевних страждань, пов'язаних з пошкодженням належного йому на праві власності автомобіля HYUNDAI Getz, д.р.н. [NUMBER]. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. П. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Аналізуючи положення ст. ст. 23, 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", слід зробити висновок, що відшкодування потерпілому моральної шкоди з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст .23 ЦК України, проводиться в розмірі, визначеному судом, особою, яку визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] у сумі 1000,00 грн. та стягнути його на користь позивача з відповідача [PERSON] У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог: у сумі 106,96 грн. (25,76 грн + 243,60 грн / 3 = 106,96 грн) - з [PERSON]; у сумі 227,44 грн - з ПрАТ "СК "Інкомстрах". З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 16, 22, 23, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 9, 12, 22, 34, 35, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: partial