Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

02 серпня 2019 року представник позивача Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ПЗУ Україна", звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Здорово", про відшкодування завданої майнової шкоди, відповідно до вимог ст. ст. 15, 16, 993, 1166, 1187 ЦК України просить суд: стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 30 327, 08 грн, витрати по сплаті судового збору. Так, вимоги позивача обґрунтовані тим, що між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться серії [NUMBER] від 13.03.2018 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] . Вказує, що 01.07.2018 року в Одеській області м. Білгород-Дністровський, смт. Затока сталася ДТП, за участю застрахованого автомобіля під управлінням [PERSON] та автомобіля Tayota Carina, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Позивач зазначає, що з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (у формі Європротоколу) особою винною в скоєнні адміністративного правопорушення, що призвело до настання ДТП є водій [PERSON] . За звітом № PZU /199420 від 23.07.2018 року вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого т.з. складає 34 019,49 грн. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 30 327,08 грн. При цьому, позивачем відповідно до п. 11.9.3 договору комплексного добровільного страхування приватного майна загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться серії [NUMBER] зараховано частину відшкодування в розмірі 237 грн в рахунок погашення недоотриманої страхової премії шляхом проведення акту взаємозаліку. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку. З наведених вище підстав позивач і звернувся з позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте мотиви своєї незгоди з позовом виклав у письмовому відзиві від 28.10.2019 року, згідно якого стверджує, що на цей час відсутнє судове рішення, яким було б встановлено протиправність дій відповідача та винуватості в ДТП, а посилання на підроблене повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду є безпідставним та незаконним. Вважає, що в цьому випадку відсутні обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: протиправний характер дій завдавача шкоди та його вина у її завдані. Відповідач стверджує, що 01.07.2018 року приблизно о 18 годині в смт. Затока відбулась ДТП за участю [PERSON] , який керував автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] та [PERSON] , який керував автомобілем Tayota Carina, д.н.з. [NUMBER] . Проте, відповідач рухався в своїй смузі з м. Білгород-Дністрвоський до м. Одеса. Стверджує, що несподівано для нього з правового боку водій [PERSON] вирішив здійснити випередження. При випередженні він не впевнився в безпеці руху, не переконавшись у відсутності перешкод попереду його руху, почав витісняти відповідача з його смуги на зустрічну та здійснив різке гальмування, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Отже, вважає, що його дії не порушують вимоги ПДР, у зв`язку із чим його вина у відповідній ДТП відсутня. За вказаних підстав, просить позов залишити без задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Суд розглядає справу за відсутність представника позивача та відповідача, відповідно до наданих заяв та відзиву на позовні вимоги, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 01.07.2018 року в Одеській області м. Білгород-Дністровський, смт. Затока сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля під управлінням [PERSON] та автомобіля Tayota Carina, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] /л.с.21/ Про вказаний випадок було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду / у формі Європротоколу/. Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». Європротоколом можна скористатися при умовах, коли: - відсутні травмовані (загиблі) люди, - водії-учасники ДТП мають поліси автоцивільної відповідальності, - наявна згода водіїв транспортних засобів - учасників ДТП щодо її обставин, - у водіїв відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. У разі невиконання хоча б однієї з зазначених умов, виклик відповідного підрозділу Національної поліції для оформлення ДТП є обов`язковим. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться серії [NUMBER] від 13.03.2018 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] /л.с.6-20/. Цивільно-правова відповідальність власника т.з. Tayota Carina, д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПАТ «Стархова компанія «Здорово». Якщо водії скористались Європротоколом (незалежно від його форми), то вони: - мають право залишити місце ДТП, - звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції України про настання ДТП, - звільняються від адміністративної відповідальності, передбаченої за спричинення ДТП, - повинні не пізніше трьох робочих днів з дати ДТП звернутись зі своїм примірником заповненого Європротоколу до страховика, з яким укладали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 02.07.2018 року [PERSON] звернувся із відповідною заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО до свого страхувальника ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». /л.с. 22-26/ 23.07.2018 року ФОПС [PERSON] було складено Звіт № 199420 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого в результат ДТП, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на дату оцінки складає 34019,49 грн. /л.с.28-40/. Так, у відповідності до п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Платіжним дорученням № 19174 від 01.08.2018 року підтверджено виплату на рахунок [PERSON] страхового відшкодування у сумі 30090,08 грн /л.с.43/. При цьому, позивачем відповідно до п. 2.28 договору комплексного добровільного страхування приватного майна загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться серії [NUMBER] зараховано частину відшкодування в розмірі 237 грн в рахунок погашення недоотриманої страхової премії шляхом проведення акту взаємозаліку. /л.с.10,42/. Позивач вказує, що Вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди намагався повідомити відповідача про необхідність виплати страхового відшкодування, проте повернувся конверт з відміткою «за терміном зберігання». /л.с.44-47/ У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі у зв`язку з виплатою ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь потерпілого страхового відшкодування є регресними та регулюються нормами права, які містяться в ст. 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження №14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування» з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон №1961-ІV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2). Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закону), передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом зазначеного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно Правової позиції, висловленої Верховним судом України при розгляді справи № 6-2587цс15 від 23 грудня 2015 року, визначено що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач у своєму відзиві вказував, що його вини не доведено, адже відсутнє рішення суду, проте матеріалами справи встановлено, що учасники ДТП скористались свої правом у підписанні Європротоколу, для складання якого були усі правові підстави, а в цьому разі водії звільняються від адміністративної відповідальності, передбаченої за спричинення ДТП, тож відповідно не складається адміністративний протокол та не підлягає судовому розгляду. Посилання відповідача про те, що він не підписував вказане повідомлення про ДТП /Європротокол/ не має відношення до суті справи, оскільки в даному судовому засіданні встановлюється лише правомірність відшкодування страхових виплат в регресному порядку, а не встановлюється доказовість винуватості учасників ДТП. Суд погоджується з доводами позивача про те, що він має право на відшкодування вартості матеріального збитку завданого власнику пошкодженого т.з. Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] , проте не у розмірі 30 327,08 грн, оскільки 237 грн за умовами договору комплексного добровільного страхування приватного майна загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться серії [NUMBER] від 13.03.2018 року /п.2.28/ - це страхова премія, тобто плата за страхування - грошова сума, яку страхувальник зобов`язаний сплатити страховику згідно умов договору страхування, а у розмірі фактично виплаченого страхування. Таким чином враховуючи, що відповідачем було здійснено дорожньо-транспортну пригоду, що встановлено повідомленням про ДТП /Європротоколом/, враховуючи той факт, що позивачем було відшкодовано в повному обсязі шкоду, заподіяну відповідачем [PERSON] внаслідок ДТП, то суд приходить до висновку, що відповідачем має бути відшкодовано в регресному порядку матеріальну шкоду понесену ПАТ Акціонерна страхова компанія "ПЗУ Україна" у зв`язку із виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з [PERSON] , на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ПЗУ Україна", в порядку регресу суму фактично сплаченого страхового відшкодування в розмірі 30090,08 грн. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial