Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (уточнена заява від 06.10.2015 року). Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який був зареєстрований 17.09.1999 року. Від даного шлюбу, сторони мають неповнолітню дитину сина, [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. 25.12.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки доходу, який вона отримує, не вистачає на утримання її малолітнього сина. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі , підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав, заяв про слухання справи за його відсутності не надходило. Відповідно до ч.2\~ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.3\~ст.27 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати процесуальні права виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 25 грудня 2008 року ( свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 080547, а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження серії I-ВЛ № 223725, видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 15.11.2002 р. а.с.5). Відповідно довідки з місця проживання (а.с.2), неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю - [PERSON], батько [PERSON] разом з дитиною не проживає. Як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідач не надає на утримання своєї неповнолітньої дитини матеріальної допомоги. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження",а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Згідно зі\~ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі\~ст. 184 СК України\~відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надано доказів про наявність у відповідача регулярного стабільного доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину та визначення розміру аліментів у частці від доходу заробітку. \~Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років складає 1 455 грн. Водночас ч. 2\~ст. 150 СК України\~передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. \~ При цьому в\~ст. 141 СК України\~зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Таким чином, аналіз вказаних правових норм приводить до висновку, що батьки з метою належного фізичного, духовного та морального розвитку дитини зобов'язані забезпечити її потреби у розмірі не менше визначеного чинним законодавством прожиткового мінімуму, який на даний час для дітей віком від 6 до 18 років складає 1 455 грн. А принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини обумовлює необхідність забезпечення кожним із батьків половини розміру вказаного прожиткового мінімуму, що становить 727,50 грн. І таким чином, щомісячний розмір аліментів, які відповідач має виплачувати на дитину, має складати не менше 727,50 грн. Положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини та приписи ч .ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~зобов'язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із як найкращого забезпечення їх інтересів.\~ При таких обставинах, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 727,50 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду. Аліменти підлягають стягнення з відповідача з 18 серпня 2015 року, з часу звернення позивача до суду з позовною заявою. Відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України\~\~розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти. Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями\~ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення,

Outcome: partial