Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований виконкомом Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області, актовий запис №1 від 25.05.2013 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ), після розірвання шлюбу, позивачу залишити прізвище " [PERSON] ". В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що між нею та [PERSON] 25.05.2013 року укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області, актовий запис №1 від 25.05.2013 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). При цьому, прізвища після державної реєстрації шлюбу у [PERSON] та [PERSON] визначено - [PERSON] та [PERSON] відповідно. За час спільного проживання в шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя між ними вже на протязі кількох років не складається, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, внаслідок чого відбувається фактично нехтування сімейними цінностями. Через таке відношення до сім`ї та шлюбу між ними виникають сварки, що кожен раз спричиняло як позивачу, та відповідачу душевні страждання. Вони з відповідачем по різному розуміють сутність проблем, які виникають в їхній родині, а також відсутнє піклування про побудову сімейних відносин сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент починаючи з 2016 року, вони фактично разом не проживають, відповідач на постійній основі проживає в м. Одеса, що призвело до погіршення відносин в сім`ї, тому за переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому вона просить шлюб між ними з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ухвали суду від 05 серпня 2021 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено по цивільній справі судове засідання на 13 годину 00 хвилин 02 вересня 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання 02 вересня 2021 року не з`явилась, проте від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання 02 вересня 2021 року не з`явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає, просить суд їх задовольнити, проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2013 року виконкомом Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області (а.с.7). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 16 жовтня 2015 року виконкомом Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області (а.с.4), та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 28 вересня 2017 року Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.3) Також судом встанволено, та не заперечувалося сторонами, що наданий час вони проживають окремо, сімейні відносини не підтримують. Судом встановлено, що причиною розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин стали непорозуміння та часті сварки між подружжям через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність піклування про побудову сімейних відносин сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача до суду про підтримання позовних вимог та заяви відповідача про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, та інтересам їхніх непонолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи волевиявлення позивача їй після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". А тому, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, на підставі положень частини першої статті 142 ЦПК України, позивачеві з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (згідно квитанції № 0.02210407393.1 від 26 липня 2021 року (а.с.8) та стягнути з відповідача на користь позивача 50% судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved