Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про дострокове розірвання договору банківського вкладу та стягнення передбачених договором грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 січня 2014 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу №55237-305, відповідно до умов якого вона внесла на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 100 000 грн. на строк 370 днів по 13.01.2015 р. включно. Відповідно до умов договору банк зобов'язався щомісяця, починаючи з 8 числа виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 18,60% річних. Відсоткова ставка була змінена додатковою угодою від 08.01.2014 року з 18,60 % річних до 25,50 % річних. За умовами договору банк зобов'язався виплатити суму внеску і відсотки, нараховані на внесок, на першу вимогу вкладника. Однак, починаючи з моменту укладання договору, тобто з 08.01.2014 року, відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати умови договору та відмовився сплачувати відсотки за користування депозитними коштами. 24 січня 2014 року вона звернулася до банку з заявою про розірвання депозитного договору та повернення депозитних коштів. Однак відповідач відмовився сплачувати процента за користування депозитними коштами та повертати депозитні кошти, що є порушенням її законних прав та інтересів. Позивачка просить суд достроково розірвати договір банківського вкладу №55237-305 від 08.01.2014 року, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь суму внеску (банківського вкладу) в розмірі 100000 грн. та проценти за користування вкладом в розмірі 19125 грн. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник позивачки, адвокат Гурєв В.М. у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшли заперечення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Промекономбанк", відповідно до яких постановою Правління НБУ від 05.09.2014 року №86 відкликано банківську ліцензію ПАТ "КБ "Промекономбанк". Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 098.09.2014 року №86 розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Промекономбанк", про що повідомлення офіційно оприлюднене у газеті "Голос України" №173 (5923) від 11.09.2014 року. ПАТ "КБ "Промекономбанк" не є належним відповідачем у даному спорі, оскільки відповідно до Договору про передачу активів і зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ "КБ "Промекономбанк" всі зобов'язання зазначеного банку були передані ПАТ "Фідобанк" у тому числі щодо повернення грошових коштів, залучених за договорами банківського рахунку\\вкладу. Згідно до ч.5 ст.45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Від позивача на адресу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2014 року надійшла заява про визнання кредитором за вказаним договором на суму депозиту, що перевищує розмір, сплачений ПУАТ "ФІДОБАНК", а саме відсотки, нараховані за період дії тимчасової адміністрації. Відповідно до ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вимоги вкладників-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, будуть задовольнятися в межах ліквідаційної процедури в порядку черговості у четверту чергу. Задоволення вимог окремих кредиторів Банку поза межами ліквідаційної процедури не допускається. Просить відмовити у задоволенні позову. У зв'язку з повторною неявкою представника відповідача у судове засідання, відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчив доводи позовної заяви та заперечень, проаналізувавши у сукупності надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 08.01.2014 року між [PERSON] та ПАТ "КБ "Промекономбанк" був укладений Договір банківського вкладу № 55237-305, відповідно до умов якого Вкладник вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 100 000 гривень на строк 370 днів: з 08.01.2014 року по 13.01.2015 року. Відповідно до п.3.4.1 договору банк зобов'язався виплатити суму внеску і відсотки, нараховані на внесок, на першу вимогу вкладника на умовах даного договору. Відповідно до п.3.1.3 зазначеного договору банк зобов'язався щомісяця, починаючи з 08 числа виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 18,60 % річних. Додатковою угодою до договору банківського вкладу №55237-305 від 08.01.2014 року розмір відсотків було збільшено до 25,5% річних (а.с.3-4). Грошові кошти у сумі 100 000 грн. були внесені позивачкою на депозитний рахунок 08.01.2014 року, що підтверджується копією квитанції (а.с.5). 24 січня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з листом, в якому просила достроково розірвати депозитний договір №55237-305 від 08.01.2014 року та видати їй грошові кошти у сумі 100 000 грн. (а.с.6). Листом від 11 лютого 2014 року банк відмовив позивачці у виплаті її грошових коштів, посилаючись на неможливість у повному обсязі провести виплату за договором (а.с.7). Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.64 Конституції України, права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно з вимогами ст.526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Постановою Правління Національного банку України від 05.09.2014 року №552 відкликано банківську ліцензію ПАТ "Комерційний банк "Промекономбанк" (а.с.35). Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.09.2014 року №86 розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію у ПАТ "КБ ПРОМЕКОНОМБАНК", про що повідомлення оприлюднене у газеті "Голос України" №173 (5923) від 11.09.2014 року (а.с.37). 22.08.2014 р. між ПАТ "КБ "Промекономбанк" та ПАТ "Фідобанк" було укладено Договір про передачу активів і зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ "КБ "Промекономбанк", у тому числі щодо повернення грошових коштів, залучених ПАТ "Промекономбанк" за договорами банківського рахунку\\вкладу (28-34). Згідно умов вказаного договору до ПУАТ "Фідобанк" перейшли зобов'язання банку перед позивачем за договором банківського вкладу №55237-305 від 08.01.2014 року, що підтверджується витягом з реєстру (а.с.34). 02 жовтня 2014 року позивачка звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про визнання кредитором у тому числі і за договором банківського вкладу №55237-305 від 08.01.2014 року (а.с.38). Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Оскільки позивачкою подана заява про дострокове розірвання договору банківського вкладу 14.01.2014 року, строк дії договору на момент введення тимчасової адміністрації закінчився. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобов"язання за Договорами банківського вкладу, укладених між сторонами, не повернув внесені позивачем кошти, та не сплачував нараховані відсотки. Згідно ст.1061 ч.5, 6 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст.1066 ч.3 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджатися рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Таким чином, відповідач безпідставно не виконує розпорядження позивача [PERSON] про повернення їй повної суми вкладу та відсотків за договором банківського строкового вкладу (депозиту) №55237-305 від 08.01.2014 року. До теперішнього часу позивачка грошові кошти за договором банківського вкладу не отримала. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми вкладу у розмірі 100 000 грн. та нарахованих відсотків у сумі 19 125 грн. є законними та підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині дострокового розірвання договору банківського вкладу №55237305 від 08.01.2014 року задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial