Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 7329 грн. 30 коп., приріст інфляції - 766 грн. 24 коп., 3% річних в сумі 640 грн. 96 коп., та судових витрат. Позивач вказав, що відповідачі є споживачами житлово - комунальних послуг, які надає позивач за адресою: [ADDRESS]. Заборгованість станом на 01.04.2013 р. становить 7329 гривень 30 копійок. Просив стягнути з відповідачів заборгованість за комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, та судові витрати. Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. До суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, та про визнання позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] 07.05.2014 року до суду надала квитанцію про часткову сплату боргу (а.с. 34). Відповідно до довідки виданої начальником ЖКХ Миронівської ТЕС відповідачами сплачена заборгованість за комунальні послуги в сумі 1852 грн., 86 коп. (а.с. 36). Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Абзацом 14 ч. 1 ст. 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживачем є - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Пунктом 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Загальними умовами виконання зобов'язання, що встановлені статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими зобов'язаннями, у якому серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, - вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає позивач за адресою: [ADDRESS] Порушуючи вимоги ст. ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідач своєчасно не сплачує позивачу комунальні послуги. Заборгованість станом на 01.04.2013 р. з урахуванням часткової оплати боргу в сумі 1852.86 грн становить 5476 гривень 44 копійок. (а.с.5,36). Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції , 3 % річних за весь час прострочення складає: - заборгованість - 5476,44 грн. - інфляційна складова 766,24 грн. (7329,30 х1,1045-7329,30) - 3 % річних від простроченої суми - 640,96 грн.(7329,30х1064 дн.х3:365:100) Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. ст. 20, 31, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, ст.. 625 ЦК України

Outcome: partial