Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про захист честі, гідності та ділової репутації зазначивши, що 24.06.2014 року начальником управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Кіровоградській області Заітовим В.Р. на адресу в. о. начальника Південної митниці Міндоходів листом було поширено завідомо недостовірну інформацію про нього та очолювані ним підприємства про заниження під час здійснення імпортних операцій реальної ваги вантажу, зміну у супровідних документах вантажу класифікації і кодів товарів на більш дешеві. Позивач вважає, що у вказаному листі було поширено недостовірну інформацію, яка ганьбить, паплюжить та принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а саме: «при декларуванні імпорту товару вказаними суб'єктами ЗЕД занижується вага вантажу, змінюються у супровідних документах на вантаж класифікація і коди УКТ ЗЕД на більш дешеві…», а також: «… з метою вжиття ефективних заходів з викриття та припинення протиправної діяльності організаторів та виконавців кримінальних схем, підвищення рівня сплати податків підприємствами - «вигодонабувачами» шляхом руйнування схем ухилення від оподаткування, відшкодування державі завданих збитків, проведення вичерпних заходів направлених на дотримання податкового та митного законодавства України під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності підприємствами підконтрольними [PERSON] шляхом запобігання подання до митних органів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом…». При цьому, в обґрунтування позову позивач вказав, що: - під честю він розуміє позитивну соціальну оцінку його в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності його діянь (поведінки) загальноприйнятним уявленням про добро і зло, а тому позивач вважає, що поширена відповідачем недостовірна інформація ганьбить та принижує його честь; - під гідністю позивач розуміє особливе моральне ставлення людини до нього, що виявляється в усвідомленні своєї самоцінності й моральної рівності з іншими людьми; ставлення до людини інших людей, в якому визнається її безумовна цінність, а тому поширена відповідачем недостовірна інформація принижує його гідність; - під діловою репутацією його, як фізичної особи позивач розуміє набуту ним суспільну оцінку його ділових і професійних якостей при виконанні ним трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Позивач також вказав, що неправомірними діями відповідача, які полягали в поширенні щодо нього недостовірної інформації, йому було заподіяно й моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації. З урахуванням зазначених вище обставин позивач з даним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої позов підтримав, просив задовольнити та розгляд справи здійснити без його участі. Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав пояснення, згідно з якими позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. З урахуванням викладених обставин та ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів, за даної явки. Заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2014 року в. о. заступника начальника - начальником СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградскій області Заітовим В.Р. на адресу в. о. начальника Південної митниці Міндоходів Гоя О.В. було направлено лист «Про проведення заходів», № 5432/10/11-28-07-04-06, який отримано Південною митницею Міндоходів 01.07.2014 року вхід. № 16231/03-01-26 (а. с. 7-9). З вказаного вище листа вбачається, що співробітниками оперативного управління ГУ Міндоходів у Кіровоградській області було проведено аналіз та подальше документування наявної оперативної інформації щодо діяльності на території обслуговування злочинних угруповань, які спеціалізуються на наданні суб'єктами господарювання «послуг» по ухиленню від сплати податків та митних платежів під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності. У ході проведення аналізу зовнішньоекономічної діяльності суб'єктів господарювання встановлено ряд підприємств на території Кіровоградської, Одеської областей, які зареєстрував на своє ім'я мешканець м. Одеси [PERSON], які здійснюють зовнішньоекономічну діяльність, а саме: ТОВ «Кірім ОПТ», ТОВ «К-ТД», ТОВ «Снігур ТД», ТОВ «ТД Імпекс», ТОВ «О-ТД3», ТОВ «О-ТД5», ТОВ «О-ТД», ТОВ «О-ТД1»,ПП «Ексімтрансервіс - Південь». Діяльність вказаних підприємств полягає у здійсненні виключно імпортних операцій. Згідно наявної оперативної інформації при декларуванні імпорту товару вказаними суб'єктами ЗЕД занижується реальна вага вантажу, змінюється у супровідних документах на вантаж класифікація і коди товарів на більш дешеві. На підставі зібраних матеріалів слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Кіровоградській області зареєстровано ряд кримінальних проваджень стосовно фінансово - господарської діяльності ТОВ «Кірім ОПТ» (код 38802517), ТОВ «К-ТД» (код 38857964), ТОВ «Снігур ТД» (код 38992010), ТОВ «ТД Імпекс» (код 38992115), які об'єднанні в одне провадження. Крім того, згідно з вказаним листом, з метою вжиття ефективних заходів із викриття та припинення протиправної діяльності організаторів та виконавців кримінальних схем, підвищення рівня сплати податків підприємствами «вигодонабувачами» шляхом руйнування схем ухилення від оподаткування, відшкодування державі завданих збитків, проведення вичерпних заходів направлених на дотримання податкового та митного законодавства України під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності підприємствами підконтрольними [PERSON] шляхом запобігання подання до митних органів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, на підставі ч. 5 ст. 338 Митного Кодексу України, розділу IV Наказу МФУ № 1316 від 12.12.2012 року, п. 14 Вичерпного переліку затвердженого Постановою КМУ № 467 від 23.05.2012 року, вимагалося в разі подальшого декларування імпортного товару, отримувачем якого виступає ТОВ «Кірім ОПТ», ТОВ «К-ТД», ТОВ «Снігур ТД», ТОВ «ТД Імпекс», ТОВ «О-ТД3», ТОВ «О-ТД5», ТОВ «О-ТД», ТОВ «О-ТД1»,ПП «Ексімтрансервіс - Південь» або інші підприємства засновником, директором чи бухгалтером яких рахується [PERSON] ініціювати проведення огляду товару із складанням відповідних актів. Таким чином, з урахуванням зареєстрованих кримінальних проваджень стосовно фінансово - господарської діяльності ТОВ «Кірім ОПТ» (код 38802517), ТОВ «К-ТД» (код 38857964), ТОВ «Снігур ТД» (код 38992010), ТОВ «ТД Імпекс» (код 38992115), які були зареєстровані на ім'я позивача, з вказаного вище листа вбачається, що зазначений лист спрямовувався з метою вжиття організаційних заходів на проведення перевірки зовнішньоекономічної діяльності підприємств підконтрольних позивачу, у зв'язку з чим порушувалося питання щодо ініціювання направлення відповідних запитів до митних органів іноземних держав для встановлення реальної митної вартості імпортованих товарів, а також вимагалося інформувати СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградській області щодо актів огляду, протоколів про порушення митних правил та рішень судів, винесених за результатами судового розгляду протоколів про порушення митних правил. Згідно з постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року у справі за позовом приватного підприємства «Ексімтранссервіс - Південь», товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Імпекс», товариства з обмеженою відповідальністю «Кірім ОПТ», товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Снігур ТД», товариства з обмеженою відповідальністю «О-ТД», товариства з обмеженою відповідальністю «О-ТД1», товариства з обмеженою відповідальністю «О-ТД3», товариства з обмеженою відповідальністю «О-ТД5» до Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, підставою для направлення 24 червня 2014 року СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградскій області на адресу Південної митниці Міндоходів листа «Про проведення заходів» стало те, що в рамках кримінального провадження № 32014120010000020 від 05.02.2014 отримано рух коштів по банківським рахункам ТОВ «Кірім ОПТ», ТОВ «К-ТД», ТОВ «Снігур ТД», ТОВ «ТД Імпекс» відкритих ПАТ «Легбанк» та в ПАТ «Марфінбанк». У вказаному листі зобов'язано відпрацювати на предмет підтвердження викладену інформацію стосовно функціонування «тіньової схеми, до якої входить перелік підприємств, через які можливо було здійснити митне оформлення на Митниці з подальшим продажем податкового кредиту» Одним з підприємств в даному переліку зазначено ТОВ «ТД Імпекс» (Код ЄДРПОУ 38992115, Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області). Керівником даного підприємства являється [PERSON] Підприємство активно декларує імпортні операції. Згідно з ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року (а. с. 38), колегія суддів зазначила, що висновок суду першої інстанції є вмотивованим, оскільки оскаржуваний лист від 24.06.2014 року № 5432/10/11-28-07-04-06 є документом службового характеру та направлявся до Південної митниці з інформаційною метою, а подальше прийняття рішення у зв'язку із отриманою інформацією є виключно прерогативою державного органу, якому направлено лист, інформація викладена в листі не носить зобов'язального змісту, тому оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому тої чи іншої інформації, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішень, прийнятого на підставі такого службового документу. За змістом ст. 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вимогами ст. 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. В абзаці 1 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Право кожного на повагу до його гідності визначено в ст. 38 Конституції України. Як випливає із змісту ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. 21 серпня 2014 року Південна Митниця Міндоходів Міністерства доходів і зборів України на запит адвоката Бережного О.В. від 11.08.2014 року № 01/16-К/1 повідомила адвокату про лист, який надійшов від ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 24.06.2014 року щодо проведення митного оформлення товарів на адресу ПП «Ексімтрансервіс - Південь» (ЄДРПОУ 33567045 ) лише за участю працівників Слідчого управління ГУ Міндоходів в Одеській області. Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Разом з тим, згідно зі ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України", Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції". Крім того, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 40 Кримінально - процесуального кодексу України слідчий уповноважений: здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» з огляду на положення статті 32 Конституції України, судам належить розрізняти справи про захист гідності, честі чи ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації (права на відповідь) від справ про захист інших особистих немайнових прав, зокрема, перелічених у статті 270 ЦК ( 435-15 ), порушених у зв'язку з поширенням про особу інформації, недоторканість якої спеціально охороняється Конституцією та законами України і поширення якої може завдати моральну шкоду навіть у випадку, якщо ця інформація відповідає дійсності і не порочить гідність, честь чи ділову репутацію. Тобто, якщо інформація, яка порушує особисті немайнові права особи, є достовірною, вимоги про її спростування не можуть бути задоволені. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, оскільки судом не встановлено факту поширення відповідачем відносно позивача недостовірної інформації, яка б принижувала його честь, гідність та ділову репутацію, а інформація, яка міститься в листі спрямованому до Південної митниці Міндоходів (лист «Про проведення заходів», № 5432/10/11-28-07-04-06) є пов'язаною з обставинами кримінального провадження та не може бути розцінена як поширення відповідачем відносно позивача недостовірної інформації. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed