Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

01 грудня 2017 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON], якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, відповідно до укладеного договору №б/н від 25 жовтня 2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 12000,00 грн. зі сплатою 3,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 19 жовтня 2017 сума заборгованості складає 31490 грн. 25 коп., де 11744 грн. 20 коп. сума заборгованості за кредитом, 6046 грн.04 коп. сума заборгованості по процентах за користування кредитом, 11724 грн. 28коп. - заборгованість з пені, 500грн.00коп сума штрафу(фіксована частина), 1475 грн. 73 коп.-штраф ( процентна складова). Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ КБ ПриватБанк вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. ( а.с.1-3). Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце розгялду повідомлений належним чином ( а.с.140), в клопотанні долученого до позовної заяви ( а.с.33) прохав суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, зазначаючи , що необхідні докази є в матеріалах справи, не заперечував проти винесення заочного рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву про стягнення заборгованості ( а.с. 46-48) позовні вимоги не визнав, вказував, що між ним та позивачем дійсно існували договірні правовідносини. З 2010 року він користувався банківською карткою зі встановленим лімітом, періодично погашаючи заборгованість. У 2016 році ним було повністю погашено заборгованість за кредитним договором. Після сплати заборгованості за кредитом, він звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про закриття картки та розірвання договору. Йому було видано довідку про те, що всі технічні рахунки, які використовуються для її роботи, закриті. Дана довідка підтверджує відсутність заборгованості та закриття картки. Проте 26.07.2017 року він отримав лист від ПАТ "КБ"ПриватБанк" вих.№2288709112 про те, що відповідно до укладеного договору від 09.04.2014 року, йому надано у користування кредитний ліміт, та в зв"язку з порушенням зобов"язань, він має заборгованість в розмірі 20 390 14. Також надійшло досудове попередження з Департаменту безпеки кредитних операцій, де сума заборгованості за рахунком №4149437851693497 (який було закрито у 2016 році) станом на 25.07.2017 року становить 22 518 грн. В даних листах також містилися погрози, а саме про накладення арешту на майно, що належить йому та його родині; передача інформації як про неплатника до Бюро кредитних історій; арешт та примусовий продаж майна; категорична відмова банків та інших фінансових установ України від співпраці з відповідачем, його родичами та партнерами; порушення кримінального провадження за ст.190 КК України; та інше. Було також надіслано проект рішення суду іменем України про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. У всіх цих документах зазначено, що заборгованість виникла за договором № SАМDNWFC00003599620 від 09.04.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитом. 23.08.2017 року він у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» отримав виписку, відповідно до якої 11.04.2016 року було здійснено переведення коштів у зв'язку з розірванням договору за угодою №SАМDNWFC00003599620 від 09.04.2014 року та повністю погашено заборгованість. При цьому всупереч тому, що договір було розірвано, що підтверджується довідкою банку, з 27.08.2016 року з закритої картки щомісячно здійснювалася операція «покупка товару» на одну й ту ж суму - 881, 87 грн. Про існування заборгованості він дізнався лише з листів, які отримав у липні 2017 року. 27.02.2017 року здійснено операцію «Пересчет договора. Назначение: ОТМЕНА_RASTORJENIYA», після чого за даною угодою на рахунок №5168755392700148 банк почав нараховувати відсотки та пеню. По іншій картці, №4149437851693497 і далі здійснювалися операції «покупка товара», але вже на суму 847, 95 грн. [PERSON] звернувся за номером, вказаним у досудовому попередженні, повідомив, що він після того, як 11.04.2016 року погасив заборгованість та віддав картку співробітнику банку, більше не користувався карткою та не здійснював жодних покупок. Проте ПАТ КБ «Приватбанк» відмовився йти назустріч. У відповіді на відзив ( а.с.90-98) позивач зазначив, що [PERSON] звернувшись до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, підписав заяву від 13.04.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 12000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті [PERSON] (www.privatbank.ua), складають Договір про надання банківських послуг, відповідачу було відкрито картковий рахунок (п.п. 1.1.1.90 , 2.1.1.11 Умов) ключем до карткового рухунку є пластикова картка (п. 1.1.1.62 Умов), яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач (п. 1.1.1.15 та п. 1.1.1.16 Умов) в заяві. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта ( п.п. 1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника, приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З виписки з карткового рахунку слідує, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. ( а.с.92 зворотній бік). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. [PERSON] надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже у позивача є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Позивач зазначив також, що довідка від 11.04.2016р. № 160411/359, на яку посилається [PERSON], як на підставу погашення кредитної заборгованості є неналежним доказом, тому що вказана довідка не містить жодного слова, що заборгованість відповідача погашена в повному обсязі, не містить посилання щодо розірвання договору, та була видана в результаті технічного збою у комплексі банку. Інших доказів на спростування заборгованості [PERSON] не надано. З виписки по рахунку вбачається, що заборгованість Відповідача є непогашеною. Деталі операцій, "Перевод средств при расторжении договора" та "Пересчет договора. Назначение: "ОТМЕНА_RASTORJENIYA" є внутрішніми операціями банку та не підтверджують ні розірвання договору, ні погашення заборгованості в повному обсязі. Із виписки слідує, що заборгованість Відповідача виникла, оскільки останній не виконував зобов'язання за послугою "Оплата частинами". [PERSON] надає можливість клієнтам, які мають кредитну карту оформити послугу "Оплату частинами" без відвідування відділення за допомогою своєї діючої кредитної карти. Клієнт в будь-якій торговельній точці де є термінал ПриватБанку може оформити оплату частинами за допомогою своєї кредитної карти та терміналу в торговій точці. Порядок погашення заборгованості відбувається шляхом списання регулярного платежу з карти клієнта, як з власних коштів при їх наявності, так і з кредитних. Позивачем в відповіді на відвив, було зауважено, що оформлення послуги "Оплата частинами" можливо тільки за допомогою своєї кредитної картки з правильним введенням пін-коду. Заяв, дзвінків в банк від відповідача про втрату картки «Універсальна», за допомогою якої була оформлена послуга "Оплата частинами" не надходило, що підтверджує оформлення оплати частинами саме [PERSON] Оскільки, відповідач не погашав заборгованість за послугою "Оплата частинами" самостійно, то погашення заборгованості відбувалося в результаті списання коштів із кредитного рахунку позичальника, а потім на вказану суму нараховувалися проценти та неустойка. Належних доказів погашення заборгованості відповідачем не надано, як і не надано доказів розірвання договору чи вилучення у нього картки, а тому всі заперечення відповідача не спростовують позовних вимог [PERSON]. Згідно п. 1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг, банк не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, здійснює надання власнику виписки про стан картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції по картрахункам. У разі підключення власника до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через цей комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Згідно умов договору до обов'язків Клієнта відноситься: п. 1.1.2.1.5. одержувати виписки про стан картрахунків і про здійснені операції по картрахункам; п. 1.1.2.1.6. у разі незгоди зі змінами Правил та/або [PERSON] звернутися до банку для розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед [PERSON], у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих власнику і його довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по картрахунку інформувати (при необхідності письмово, у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання. Позивач зазначив, що відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет. Згідно п. 1.1.5.26 Умов та Правил надання банківських послуг, неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє власника від виконання своїх зобов'язань за Договором. В зв"язку з викладеним, позивач прохав суд вимоги до [PERSON] задовольнити в повному обсязі, оскільки відповідно до ст.526 ЦПК України, зобов"язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В запереченнях ( а.с.с130-131) на відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості відповідач вказав, що позивач у своїй відповіді на відзив на позовну заяву зазначив, що належними доказами на підтвердження погашення відповідачем заборгованості за договором може бути виписка по рахунку або ж довідка банку про відсутність заборгованості. Така довідка отримана ним у відділенні ПАТ"КБ"ПриватБанк". Проте позивач зазначив, що ця довідка є неналежним доказом так як була видана в результаті технічного збою у комплексі банку ( а.с.94), проте вказана обставини жодним чином позивачем не підтверджена. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, долучених позивачем до матеріалів справи, картка закривається лише за відсутності заборгованості на рахунку. У довідці від 11.04.2016року зазначено, що не лише картка закрита, а і всі технічні рахунки ( а.с.52), які використовуються для її роботи. Також відсутність заборгованості підтверджується і випискою, на яку неодноразово посилався позивач. Крім того, саме 11.04.2016року у день видачі довідки, повіністю було погашено заборгованість і здійснена операція "Перевод средств при расторжении договора" ( а.с.63). Вказана операція здійснюється під час закриття рахунку, картки та припинення договору, що підтверджується не лише випискою, а й Умовами та Правилами надання банківських послуг. Позивачем не надано роз"яснення, що означають операції "Перевод средств при расторжении договора" та на якій підставі здійснено операцію "Пересчет договора. Отмена расторжения". Посилання позивача про те, що це внутрішня операція банку є неспроможними, оскільки такі операції суттєво зачіпають права клієнта, який має право на отримання інформації щодо всіх дій, що вчиняються щодо нього. Йому не зрозуміло чому здійснювались "внутрішні операції банку" по закритій картці та рахунку клієнта. Як стверджує позивач, оформлення послуги "Оплата частинами" можлива лише за допомогою діючої картки з введенням пін-коду. Проте, він під час отримання довідки від 11.04.2016 року про закриття картки та рахунку віддав карту працівнику банку, і таким чином не міг її використовувати. Повернення картки після припинення правовідносин з її використання є обов"язковою умовою банку, видача довідки є підтвердженням її вилучення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] свої доводи викладені у відзиві на позовну заяву про стягнення заборгованості та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості підтримав, прохав відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на даний час являється керівником Більмацького відділення ПАТ "КБ"ПриватБанк". Відповідач по справі [PERSON] є клієнтом їхнього банку з 2010 року. Після підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, отримав кредитну картку "Універсальна" зі встановленим кредитом. Відповідач активно користувався грошовими коштами банку, здійснював виплати за їх користування, проте, у порушення норм закону та умов договору за вказаним договором зобов"язань належним чином не виконував, і тому виникла заборгованість за кредитним договором. На той час в банк надавав продукцію - сервіс "Оплата частинами". Для погашення заборгованості за договором співробітником банку було зателефоновано [PERSON] на його телефон, який був вказаний в заяві і запропоновано оформити сервіс "Оплата частинами", кошти від якого будуть спрямовані на погашення заборгованості за кредитною карткою "Універсальна". Після його усної згоди на вказану пропозицію, йому був оформлений сервіс "Оплата частинами" на суму 12 000 грн., кошти якого були переведенні на кредитну картку "Універсальна" для повного погашення заборгованості, рахунки і картка були закриті , та [PERSON] була видана вказана довідка про закриття картки та всіх технічних рахунків, які використовувались для її роботи. А в зв"язку з тим, що сервіс "Оплата частинами" доступний тільки для клієнтів , які мають кредитну карту "Універсальна", тому кредитна карта [PERSON] згодом була поновлена і поновлено всі рахунки. [PERSON] не виконував належним чином зобов"язання за сервісом "Оплата частинами", тому у нього знову виникла заборгованість за кредитним договором, що змусило банк звернутись до суду з вказаним позовом. Суд, заслухавши пояснення відповідача, свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з"ясуваши позицію сторін, надавши їм оцінку, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 13 квітня 2010 року [PERSON], підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі- Умови) у ПриватБанку, став клієнтом ПАТ "КБ"ПриватБанк" та отримав платіжну карту "Універсальна", відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту( а.с.8). Згідно з наданого позивачем [PERSON] з [PERSON] обслуговування кредитних карт "Універсальна" , картка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» пільговий період становить до 55 днів ( пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова відсоткова ставка на місяць становить 2,5%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 - 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 - 3,6%; обовязковий щомісячний платіж 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; з 01.04.2014р - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості);пеня за несвоєчасне погашення кредиту та /або процентів : 0,24% від суми загальної заборгованості ( нараховується на кожний день прострочення кредиту) + 50 грн.щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості( нараховується за кожен день прострочення кредиту) +100грн. щоразу коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму 100 грн. другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн. + 5% від суми позову ( а.с.9 ). Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов, клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банком ( а.с.18) При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "[PERSON] банку", які викладені на банківському сайті , згідно яких обслуговується відповідач. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила). Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг [PERSON], (п.п. 1.1.1.69 Умов) Своєю заявою від 13 квітня 2010 року відповідч підтвердив той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ"КБ"ПриватБанк", які були надані йому під час підписання анкети-заяви для ознайомлення в письмовій формі. ( а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України - якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась. Відповідно до ст.ст.526,1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається та позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використовування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором ( а.с.19 зворотній бік). Згідно п.2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобов"язань за договором, на вимогу банку виконати зобов"язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту ( п.1.1.2.7 Умов) ( а.с.19 зворотній бік). Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. ( а.с.19 зворотній бік ). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст.525, ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. Свої зобов"язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти відповідачу, а останній отримав вказані кошти. Згідно довідки ПАТ "КБ"Приватбанк" ( а.с.100), [PERSON] були надані наступні кредитні картки: номер карткидата відкриттятермін дії 516875539270014809.04.201402/18 516875537418288531.05.201410/17 414943785169349717.04.201508/18 З розрахунку заборгованості станом на 19.10.2017 року слідує, що позивачем нараховано відповідачу заборгованість у загальному розмірі 31 490,25 грн., яка складається з наступного: 11744 грн. 20 коп. сума заборгованості за кредитом, 6046 грн.04 коп. сума заборгованості по процентах за користування кредитом, 11724 грн. 28коп. - заборгованість з пені, 500грн.00коп сума штрафу(фіксована частина), 1475 грн. 73 коп.-штраф ( процентна складова).( а.с.4-7). Як вбачається з наданої відповідачем [PERSON] виписки по рахунку від 23.08.2017 року № RSFQGG0S4PEB9733 ( а.с.61-87) та виписки по рахунку за період з 01.01.1999 по 15.01.2018року, наданої представником позивача ( а.с.101-108), [PERSON] користувався коштами ПАТ КБ «Приватбанк», частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. 11.04.2016 року по рахунку №4149437851693497 за угодою № SАМDNWFC00003599620 від 09.04.2014 року була проведена операція "Перевод средств при расторжении договора", сума у валюті операції "-0,50", сума у валюті картки "-0,50", сума комісій "0,00", сума знижок "0,00", залишок після операції "0,00". ( а.с.63). 11.04.2016року за вих№160411/359 [PERSON] співробітником банку [PERSON] була видана довідка, якою ПАТ "КБ"ПриватБанк" повідомив [PERSON] про те, що його картка №4149437851693497 та всі технічні рахунки, які використовувались для її роботи, закриті. Як зазначає позивач у відповіді на відзив, що видана довідка від 11.04.2016р. № 160411/359 є неналежним доказом, тому що вона не містить жодного слова, що заборгованість відповідача погашена в повному обсязі, не містить посилання щодо розірвання договору, крім того була видана в результаті технічного збою у комплексі банку. Згідно зі ст. ст. 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивачем не надано доказів того, що довідка від 11.04.2016р. № 160411/359 видана в результаті технічного збою у комплексі банку, тому суд у відповідності до ст.81 ЦПК України вважає дану обставину недоведеною та не приймає її до уваги. Як слідує з виписки по рахунку, направленою ПАТ "КБ"ПриватБанк" разом з відповіддю на відзив на позовну заяву ( а.с.106), 11.04.2016 року була проведен операція "Перевод средств при расторжении договора", сума у валюті операції "0,50", сума у валюті картки "-0,50", сума знижок "0,00", залишок після операції "0,00". Згідно п.1.1.7.43 Умов, сторони визнають, що дія договору припиняється в момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого у рамках договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору , дія договору припиняється після повного пошення такої заборгованості. Згідно 1.1.7.44 Умов, клієнт вправі у будь-який момент розірвати договір, повідомивши про цей намір банк, шляхом подання до банку письмової заяви про розірвання договору за формою встановленою банком. З пояснень відповідача [PERSON] та з матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON] звернувся до відділення ПАТ"КБ"Приватбанк" з заявою про припинення договору в зв"язку з погашення заборгованості за кредитом. Згідно п.1.1.7.46 Умов, у разі отримання банком письмової заяви про розірвання договору, банк має право оголосити недійсними і блокувати усі картки, випущені клієнту, у цьому випадку картки підлягають поверненню клієнтом до банку. Розірвання договору є підставою для закриття рахунків клієнта ( п.1.1.748 Умов). Судом встановлено, що [PERSON] розірвав договір з банком, здав до відділеня банку свою кредитну карту та отримав довідку про закриття рахунку. Доказів протилежного позивачем до суду надано не було, тому суд не приймає до уваги твердження позивача, що надана відповідачем довідка від 11.04.2016року не містить посилання щодо розірвання договору та погашення відповідачем боргу в повному обсязі, і що може бути визнана неналежним доказом погашення кредитної заборгованості. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (далі - Положення № 254), визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов'язкові реквізити. Пунктом 5.1 глави 5 Положення № 254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується у регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом певного періоду, та є підтвердженням виконаних операцій. Згідно виписки рахунка клієнта [PERSON] ( а.с.101-108), 11.04.2016року по рахунку клієнта була проведена операція "Перевод средств при расторжении договора", після виконання вказаної операції залишок після операції становив 0,00 грн. Наступна операція по рахунку клієнта була проведена 27.08.2016року з зазначенням "Оплата частями 5 покупка товара" сума у валюті операції "881,87", сума у валюті картки "-881,87", сума знижок "0,00", залишок після операції "-881,87" ( а.с.106 зворотній бік). Протягом наступних 9 місяців до 27.01.2017 року по рахунку відповідача були проведені аналогічні операції "Оплата частями 5 покупка товара", на суму 881,87грн, в зв"язку з чим заборгованість по картці з наростаючим підсумком станом на 27.01.2017 року становила 8818,70 грн. 27.02.2017року по рахунку клієнта була проведена операція з зазначенням "Оплата частями 5 покупка товара" сума у валюті операції "847,95", сума у валюті картки "-847,95", сума знижок "0,00", залишок після операції "-9666,65". Протягом наступних 10місяців до 27.12.2017 року по рахунку відповідача були проведені аналогічні операції "Оплата частями 5 покупка товара", на суму 847,95грн, в зв"язку з чим заборгованість по картці з наростаючим підсумком станом на 27.12.2017 року становила 35299,63 грн. Твердження позивача щодо надання можливості відповідачу [PERSON] здійснити погашення заборгованості за кредитом шляхом перерахування коштів в сумі 12 000грн. в рамках користування сервісу "Оплата частинами" суд вважає неспроможніми, оскільки згідно п.2.1.1.14.1 Умов тільки тримач кредитної картки має право користуватись сервісом "Оплата частинами", а [PERSON] як зазначено вище, закрив кредитну картку "Універсальна" № 4149437851693497 та всі технічні рахунки, які використовувались для її роботи. Пунктом 2.1.1.14.1 Умов передбачено, що тримач кредитної картки має право користуватись сервісом "Оплата частинами" в торгово-сервісних підприємствах та/або інтернет-магазинах, з якими банк уклав договір співпраці з сервісу та вартість покупки знаходиться в межах разрахованого банком кредитного ліміту по карті даного сервісу. ( а.с.21 зворотній бік). Підписання чека, роздрукованого в РОS-терміналі на підключення до сервісу "Оплата частинами" є акцептом умов використання сервісу "Оплата частинами" ( п.2.1.1.14.2 Умов). Підтвердження покупки за сервісом "Оплата частинами" в торгово-сервісних підприємствах є введення клієнтом в РОS-терміналі пін-коду карти, підтвердженням покупки в інтернет-магазині є введення клієнтом на сайті ОТП-пароля, що прийшов на фінансовий телефон клієнта ( п.2.1.1.14.2.1 Умов). Позивач, заначаючи про користування відповідачем [PERSON] сервісом "Оплата частинами", не надав доказів щодо виконання умов передбачених п.п. 2.1.1.14.2, 2.1.1.14.2.1 Умов. За таких обставин позивачем всупереч ст.81 ЦПК України не доведено обставин, на які він посилається як на підставу позовних вимог, що ним дійсно було видано кредит відповідачу. На підставі наданих позивачем доказів суд не може дійти до однозначного висновку про отримання відповідачем кредиту, його розмір та наявність заборгованості, відповідно позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed