Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

07 червня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в\~обґрунтування якого посилається на те, що 14 червня 1985 року рішенням Новомосковської міської Ради народних депутатів № 286 йому виділено земельну ділянку під забудову індивідуального житлового будинку та господарських будівель, яка розташована на вул. Калініна (вул. [PERSON]), 281б, розміром 600 м2, для будівництва цегляного житлового будинку, житловою площею 32,9 м2, якісною площею 53,2 м2, а також надвірних побудов: цегляне приміщення для зберігання інвентарю та твердого палива площею 15 м2, літньої кухні площею 10 м2, погребу площею 8 м2. 14 червня 1985 року він отримав рішення на виробництво робіт на зазначеній земельній ділянці та 10 вересня 1985 року укладено типовий договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності, розташованого на зазначеній вище земельній ділянці та цю земельну ділянку йому виділено в натурі. Будівництво домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.\~Калініна ([PERSON]), 281б, він закінчив у 1990 році та 20 жовтня 2015 року виготовлено технічний паспорт на домоволодіння. 03 грудня 2015 року він звернувся до Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області із заявою про внесення змін до державного земельного кадастру (реєстраційний номер ЗВ-1203344772015), однак йому відмовлено у вчиненні зазначених дій, у звязку із невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру, оскільки відсутнє зареєстроване відповідно до чинного законодавства право власності на житловий будинок. У звязку з чим, просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Калініна ([PERSON]), 281б. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 59). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди представника позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області № 286 від 14 червня 1985\~року, [PERSON], надано земельну ділянку на вул. Калініна, 281б, розміром 600\~м2 для будівництва цегляного житлового будинку, житловою площею 32,9 м2, загальною площею 53,2 м2, строком будівництва протягом 3 років з моменту ухвалення рішення до 14 червня 1988 року, всю технічну документацію і договір оформити протягом трьох місяців від дня ухвалення рішення, дозволено побудувати надвірні побудови: цегляне приміщення для зберігання інвентарю та твердого палива площею 15 м2, літньої кухні площею 10 м2, погребу площею 8 м2 (а.с. 8). 10 вересня 1985 року між [PERSON] та Виконавчим комітетом Новомосковської міської Ради народних депутатів в особі головного архітектора міста [PERSON], укладено типовий договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, згідно якого [PERSON] надано у безстрокове користування під будівництво земельну ділянку площею 600 м2, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Калініна, 281б (а.с. 9-10). Дозволом на виконання робіт, виданого Виконавчим комітетом Новомосковської міської Ради народних депутатів від 14 червня 1988 року, [PERSON] дозволено будівництво на зазначеній вище земельній ділянці та затверджено технічну документацію (а.с. 11-14). Згідно з п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №\~91 від 24 червня 2011 року (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), прийняття в експлуатацію об'єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992\~року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Калініна, 281б, виготовленого станом на 20 жовтня 2015 року і наданого суду в копії, домоволодіння в цілому складається з: житловий будинок А, загальною площею 78,5 м2, житловою площею 61,7 м2, прибудова а, літня кухня Б, сарай В, погріб ПГ, сарай Г, вбиральня літній душ Е, яма вигрібна Я, замощення І, огорожа № 1, цоколь Ц, ворота № 2, хвіртка № 3, огорожа № 4, 1988-1990 років побудови (а.с. 15-17). Згідно розпорядження в.о. міського голови, секретаря Новомосковської міської ради Дніпропетровської області [PERSON] № 61-р від 19 лютого 2016 року "Про здійснення заходів з декомунізації у м. Новомосковську", виданого на виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", вулиця Калініна у м. Новомосковську перейменована на вул.\~[PERSON]. Згідно звіту про проведення технічного обстеження домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.\~І.\~Ємельяненка, 281б, недоліків (дефектів, пошкоджень), що впливають на нормальну експлуатацію будівель і споруд не виявлено (а.с. 48-55). Встановлено, що позивач 03 грудня 2015 року звернувся до Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області із заявою про внесення змін до державного земельного кадастру (реєстраційний номер ЗВ-1203344772015), однак йому відмовлено у вчиненні зазначених дій, у звязку із невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру, оскільки відсутнє зареєстроване відповідно до чинного законодавства право власності на житловий будинок (а.с. 18). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved