Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт" про визнання незаконним наказу та його скасування, посилалась на те, що з 15.05.2009р. вона працює оператором комп'ютерного набору групи обліку робочого часу ДП "Маріупольський морський торговельний порт". 01.10.13р. була переведена на посаду оператора комп'ютерного набору 2 категорії групи обліку робочого часу. 26.09.13р. наказом № 619 «Про порушення ПВТР порту оператором комп'ютерного набору групи обліку робочого часу» їй було оголошено догану та позбавлено виробничої премії за вересень 2013 року за порушення п.п. 3.1.3 ПВТР, а саме внесення даних про робочий час в табельний облік стивідора 2 вантажного району [PERSON] 07.09.13р., які не відповідають даним системи контролю управління доступом за зазначений день. Зі змісту наказу вбачається, що старший табельник групи робочого часу [PERSON] встановила невідповідність даним системи контролю управління доступом і нібито дала їй вказівку на виправлення протиріччя, яке було проігнороване, але це не відповідає дійсності. Окрім того, відповідно до своєї посадової інструкції старший табельник групи робочого часу [PERSON] у разі виявлення невідповідності повинна була перевірити чи усунуті протиріччя, а до її обов'язків входить лише введення інформації щодо корегування робочого часу виключно по закінченню місяця та порушення було виявлено 19.09.13р. Тому оскільки дисциплінарне стягнення було накладене за невиконання обов'язків не зазначених в посадовій інструкції то дисциплінарне стягнення до неї не могло бути застосоване. Про вищевказаний наказ вона дізналася 26.09.2013р., але отримати рішення змогла лише 29.07.2014р., внаслідок тривалих хвороб та лікувань, у зв'язку з чим не змогла своєчасно звернутися до суду і просить визнати поважною причину пропуску звернення до суду, поновити строк, визнати протиправним та скасувати наказ № 619 від 26.09.13р. «Про порушення ПВТР порту оператором комп'ютерного набору групи обліку робочого часу». В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що внесення невірних даних про робочий час в табельний облік стивідора [PERSON] 07.09.13р. було технічною помилкою, яку повинна була перевірити старший табельник групи робочого часу, та позов просила задовольнити. Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на те, що строк звернення до суду пропущений позивачкою з поважних причин, оскільки остання тривалий час хворіла і тому підлягає поновленню. Оскаржуваний наказ є дуже суворим, т.я. впливає на розмір пенсії позивачки, яка на протязі всієї своєї роботи не має аналогічних порушень, і відповідно до посадової інструкції старший табельник групи робочого часу [PERSON] повинна була перевірити внесену [PERSON] інформацію у графік. Окрім того, у день внесення помилки на підприємстві багато разів вимикалося світло та цей збій міг потягнути за собою помилку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилався на те, що позивачкою безпідставно пропущений строк звернення до суду більш ніж на 90 днів, а надані лікарняні, є неналежними доказами. Спірний наказ є обґрунтованим та таким, що ґрунтується на нормах чинного законодавства. Позивач на час винесення наказу відмовилася давати пояснення та з її посадової інструкції не вбачається, що за нею повинні перевіряти її роботу. Відключення світла не вплинуло на помилку, що підтверджується розпечаткою, з якої вбачається, що саме позивач ввів невірну інформацію, і тому просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач з 15 травня 2009 року перебуває у трудових відносинах з Державним підприємством "Маріупольський морський торговельний порт", працює оператором комп'ютерного набору групи обліку робочого часу та з 01 жовтня 2013р. був переведений оператором комп'ютерного набору 2 категорії групи обліку, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6-7). Згідно наказу № 619 від 26 вересня 2013р. «Про порушення ПВТР порту оператором комп'ютерного набору групи обліку робочого часу [PERSON].» позивачу за порушення п. 3.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку оголошено догану та позбавлено премії за вересень 2013 року на 100% але позивач, відповідно до складеного 19.09.2013р. акту, від надання пояснень відмовилась (а.с. 8, 34). За заявою позивача від 09 грудня 2013р. про відміну зазначеного наказу комісія з трудових спорів ДП "Маріупольський морський торговельний порт" прийняла рішення 18.12.2013р. про залишення наказу від 06.09.2013р. № 619 без змін (а.с. 9-10). Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до п.п. 2.5, 2.6 «Посадової інструкції оператора комп'ютерного набору групи обліку робочого часу», з якою позивач була ознайомлена, оператор комп'ютерного набору щоденно вводе інформацію з обліку робочого часу на весь персонал закріплених підрозділів у комп'ютер з табелів виконаних в ручному режимі та перевіряє введену в комп'ютер інформацію по обліку робочого часу робітників підрозділів (а.с. 11). Як вбачається з Правил внутрішнього трудового розпорядку, які затверджені на конференції трудового колективу ДП "Маріупольський морський торговельний порт" 18.05.12р. працівники, відповідно до п. п. 3.1.3, 7.1, зобов'язані виконувати вчасно та у повному обсязі робочі завдання (функціональні обов'язки), забезпечувати належну якість виконуваних робіт, не допускати брак та додержуватись технологічної дисципліни, а порушення трудової дисципліни, невиконання або неналежне виконання з вини працівника, покладених трудових обов'язків тягне за собою накладання дисциплінарного стягнення або вживання заходів суспільного впливу з урахуванням думки трудового колективу (а.с. 39-42). Згідно пояснень допитаного судом свідка [PERSON] судом встановлено, що 16.09.13р. з 08 год. 40 хв. по 09 год. 10хв. було відключення електроенергії, у тому числі адміністративного корпусу відповідача, що також підтверджується оперативним журналом № 45 ДП "Маріупольський морський торговельний порт" (а.с. 97-99). Відповідно до табеля обліку робочого часу, табеля-інспектора, встановлено, що у [PERSON] 07 вересня 2013р. було вихідним днем (а.с. 33, 37-38). Допитаний судом свідок [PERSON], суду пояснила, що 16.09.13р. [PERSON] з 07год.53хв. по 07год.58хв. працювала у програмі та робила зміни у графіку [PERSON], але вірні зміни про вихідний день стивідору [PERSON] 07.09.2013р. не зробила та цей день залишився у графіку, як вихідний, і тому, посилання представника позивача на помилку, яка виникла внаслідок відключення електроенергії, суд не бере до уваги, т.я. з останньої виконаної функції у програмі позивачем 16.09.13р. об 07год.58хв. по встановлений час відключення електроенергії у цей же день о 08год. 40хв. минула достатня кількість часу для збереження даних у системі. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розпис. Що стосується посиланьпозивача на поважність причин пропуску строку звернення до суду, у звязку із хворобою, то вони судом до уваги не приймаються, оскільки пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 р. визначено, що встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Наявність проблем зі здоров'ям не може бути визнана поважною причиною пропуску строку, оскільки позивач перебував на лікарняних у період з: 07.10.2013 р. по 15.11.2013 р., 02.12.2013р. по 19.12.2013р., 06.03.2014р. по 25.03.2014р., 28.03.2014р. по 04.04.2014р., що підтверджується листками непрацездатності, наявними у справі, тобто з дня винесення оскаржуваного наказу 26.09.13р. по день подання позовної заяви до суду 13.08.2014р., мав можливість для подання позову у належний строк (а.с.77-83). Таким чином судом безумовно встановлено, що позивач не надав доказів поважності причин пропуску строку. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 16, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням визнання позивачем у судовому засіданні допущення помилки при введенні інформації, суд приходить до висновку, що відносно позивача законно і обґрунтовано було застосовано дисциплінарне стягнення - догана, згідно наказу № 619 від 26 вересня 2013р. «Про порушення ПВТР порту оператором комп'ютерного набору групи обліку робочого часу [PERSON].», тому його вимоги не ґрунтуються на законі і в їх задоволенні треба відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв'язку з відмовою у задоволенні позову, суд стягує з позивача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved