Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м.Києва від 12.03.2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Дарї Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про визнання іпотеки припиненою й зобов'язання вчинити дії та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Дарї Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Амросієв Петро Пилипович, про визнання договору іпотеки припиненим й зобов'язання вчинити дії. Обґрунтовуючи наявність підстав для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилається на те, що рішенням Деснянського районного суду м.КУиєва від 21.12.2012 року [PERSON] визнано недієздатним. Про ці обставини заявнику стало відомо лише в серпні 2017 року, що змусило її звернутись до суду з даною заявою, оскільки ні їй, ні суду, на момент розгляду справи не було відомо про те, що [PERSON] є недієздатною особою. Це є істотними для справи обставинами, наявність яких є підставою для перегляду рішення у зв'язку нововиявленими обставинами. Просить переглянути рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, скасувати його та призначити справу до розгляду. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимог підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що [PERSON] на момент розгляду справи судом був визнаний недієздатним, йому призначено опікуна, який не був залучений до розгляду справи. Від його імені діяли представники на підставі довіреностей, представництво яких припинено з моменту визнання особи недієздатною. Ними було подано зустрічний позов про визнання іпотеки припиненою, зобов'язання вчинити дії, надано суду висновок про вартість предмету іпотеки, яким судом покладено в основу рішення щодо початкової ціни продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах. Крім того, в рішенні суду не зазначено всіх складових заборгованості за кредитним договором. А також, після прийняття рішення судом набув чинності Закон України «Про мораторії на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який пом'якшує відповідальність майнових поручителів та забороняє стягнення на їх майно на час дії мораторію. Представник ПАТ «Універсал Банк» в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні. Представник [PERSON] підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Інші учасники справи до суду не з'явились, про день, час місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, судом встановлено наступне. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.12.2012 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON]. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 12.03.2014 року позов публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) перед публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 у сумі 2992065 (два мільйони дев'ятсот дев'яносто дві тисячі шістдесят п'ять) гривень 98 (дев'яносто вісім) копійок, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 2882999 (два мільйони вісімсот вісімдесят дві тисячі дев'ятсот дев'яносто дев'ять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 109066 (сто дев'ять тисяч шістдесят шість) гривень 14 (чотирнадцять) копійок, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), шляхом проведення прилюдних торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у сумі 420331 (чотириста двадцять тисяч триста тридцять одна) гривня 00 (нуль) копійок. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" судові витрати у сумі 1820 (тисяча вісімсот двадцять) гривень 00 (нуль) копійок. У задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Дарї Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про визнання іпотеки припиненою й зобов'язання вчинити дії - відмовлено. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Дарї Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Амросієв Петро Пилипович, про визнання договору іпотеки припиненим й зобов'язання вчинити дії - відмовлено. [INFO] [PERSON] помер. У встановлений законодавством шестимісячний строк, з заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулись [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 та 2 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. В якості підстави для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами заявником зазначено те, що на момент розгляду справи та ухвалення в ній рішення, [PERSON] був визнаний недієздатним, представництво його інтересів по довіреності, виданій на ім'я представника [PERSON] є припиненим. У зв'язку з цим, всі дії, вчинені представником після припинення представництва, не могли призводити до настання будь-яких правових наслідків. Заявник зазначає, що це є істотними для справи обставинами, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Оцінивши дані обставини, суд вважає, що заява [PERSON] про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню. При цьому, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки - підлягають задоволенню частково, позовні вимоги [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Дарї Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про визнання іпотеки припиненою й зобов'язання вчинити дії підлягають залишенню без розгляду, у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Дарї Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Амросієв Петро Пилипович, про визнання договору іпотеки припиненим й зобов'язання вчинити дії слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено генеральний договір про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додаткову угоду до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1, за умовами якого банком надано позичальнику кредит у сумі 370000,00 доларів США на строк з 31 січня 2008 року до 01 січня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 11,5% річних, у випадку прострочення позичальником терміну сплати щомісячного платежу, починаючи з 01 березня 2008 року, встановлюється підвищена процентна ставка у розмірі 23% річних. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів в порядку, визначеному графіком щомісячних платежів, який є невід'ємним додатком до кредитного договору (т. 1, а. с. 7-22). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ "Універсал Банк" відповідачеві [PERSON], які вона використала за цільовим призначенням. П. 3.4.2. генерального договору про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 передбачено обов'язок позичальника сплачувати кредит та проценти за його користування в порядку та строки, визначені цим договором та окремими індивідуальними угодами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] систематично не виконувала взяті на себе за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустила заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У зв'язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 ПАТ "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитом. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2010 року у справі №508/10 за первісним позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості і за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ "Універсал Банк" про розірвання договору та додаткової угоди до нього позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 у сумі 400661,19 доларів США, що еквівалентно 3175600,53 грн, а вказаний кредитний договір та додаткову угоду до нього розірвано (т. 1, а. с. 30-34). Дане рішення набрало законної сили. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, розмір заборгованості [PERSON] за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 встановлений рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2010 року у розмірі 400661,19 доларів США, що еквівалентно 3175600,53 грн., а тому ці обставини при розгляді даної справи доказуванню не підлягають. Суд вважає достатнім визначення у даному рішенні загального розміру заборгованості позичальника [PERSON] на підставі рішення суду, оскільки матеріали справи не містять інших доказів щодо розміру цієї заборгованості та її складових, відсутність таких доказів не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки. Дані обставини також не можуть бути підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки в такому разі перед судом постає питання про зібрання нових доказів та їх переоцінку, що не допускається при вирішенні питання про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до норми ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1, [PERSON] передав ВАТ "Універсал Банк" в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS], про що між сторонами було укладено договір іпотеки від 31 січня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Башлай Д.І. (т. 1, а. с. 26-29). Ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. На виконання вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку" ПАТ "Універсал Банк" надіслало відповідачеві [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень, однак останній не вжив жодних заходів, спрямованих на її виконання (т. 3, а. с. 46-50). Крім того, у відповідності до роз'яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", невиконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (ч.3 ст.33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України). П. 4.1. договору іпотеки від 31 січня 2008 року визначено, що іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення будь-якого основного зобов'язання, що забезпечене іпотекою за цим договором, та/або будь-якого зобов'язання іпотекодавця за цим договором. Оскільки позивач не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, він відповідно до положень ст. 39 Закону України "Про іпотеку" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачеві, про що зазначається в позовній заяві (ч. 1 ст. 12 ЦК України, ст. ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку"). У позовній заяві ПАТ "Універсал Банк" просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації цього майна за початковою ціною у сумі 336000,00 грн. Інших доказів про вартість предмета іпотеки на момент розгляду справи, які б були допустимими у даній справі, матеріали справи не містять. Представником [PERSON] - [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 19.01.2012 року, в судовому засіданні 20.11.2013 року, подано суду звіт про оцінку майна від 31 жовтня 2013 року, складений ФОП [PERSON], за яким дійсна вартість предмета іпотеки квартири [ADDRESS] становить 420331,00 грн. З такою вартістю погодився позивач ПАТ «Універсал Банк». Разом з тим, як зазначалось вище, рішенням суду від 21.12.2012 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] Визнання особи, яка видала довіреність, недієздатною припиняє представництво за довіреністю (п.6 ч.1 ст.248 ЦК України). Тобто, на момент подання суду звіту про оцінку майна (20.11.2013 року) представництво за довіреністю [PERSON] інтересів [PERSON] було припинено. Вказаний доказ є недопустимим у даній справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, що встановлений законом. Суд на стадії перегляду рішення за нововиявленими обставинами не вправі збирати нові докази, здійснювати переоцінку тих доказів, які зібрані у справі. Як вбачається зі змісту договору іпотеки, його сторонами погоджено заставну вартість предмету іпотеки у розмірі 505 000 грн. Саме цю суму суд вважає правильним визначити в якості початкової вартості предмету іпотеки для його подальшої реалізації, оскільки лише ця вартість є погодженою сторонами, інших допустимих доказів цієї обставини матеріали справи не містять. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 перевищує вартість предмета іпотеки за договором іпотеки від 31 січня 2008 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ПАТ "Універсал Банк" слід задовольнити частково, у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Універсал Банк" за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 у сумі 400661,19 доларів США, що еквівалентно 3175600,53 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у сумі 505 000 грн. В заяві про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що до спірних правовідносин має бути застосовані положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що 7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 частини першої якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови. Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. 05.06.2013 року [PERSON] подано до суду позовну заяву від імені [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Дарї Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про визнання іпотеки припиненою й зобов'язання вчинити дії. Як неодноразово зазначалось вище, рішенням суду від 21.12.2012 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] Визнання особи, яка видала довіреність, недієздатною припиняє представництво за довіреністю (п.6 ч.1 ст.248 ЦК України). Тобто, на момент подання суду [PERSON] позовної заяви від імені [PERSON] його представництво за довіреністю було припинено. Відповідно до п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву подано від імені заінтересованої особи особою, яка не має повноважень на ведення справи. З цих підстав, враховуючи те, що [PERSON], який звернувся до суду з позовною заявою від імені [PERSON] не мав повноваження на ведення справи, суд вважає правильним прийняти рішення про залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Башлай Дарї Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про визнання іпотеки припиненою й зобов'язання вчинити дії. Щодо позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, то слід зазначити наступне. За змістом ст. 575 ЦК України іпотека є різновидом застави. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про заставу", ст. ст. 1, 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. За приписами ст. 546 ЦК України застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення виконання зобов'язання, тому норми, що регулюють поруку (ст. ст. 553-559 ЦК України), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. Отже, доводи [PERSON] та її представника щодо можливості застосування до спірних правовідносин норми ст. 559 ЦК України, яка визначає підстави для припинення поруки, є помилковими. Підстави для припинення іпотеки вичерпно перелічені у ст. 17 Закону України "Про іпотеку". [PERSON] та її представником не наведено з відповідним правовим обгрунтуванням жодної підстави для припинення іпотеки за договором від 31 січня 2008 року. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні її позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial