Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., Марківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування зазначених позовних вимог позивач зазначив, що в серпні 2011 року він отримав у відповідача кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Кредитний договір у письмовій формі між ними не укладався. Протягом трьох років він періодично погашав кредит і вважав, що повністю розрахувалася з відповідачем, але у кінці березня 2018 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №56039642, складену старшим державним виконавцем Марківського РВ ДВС Головного ТУЮ у Луганській області Сич Г.П. від 23.03.2018 року з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 04.10.2017 року за реєстровим №9819 про стягнення грошових коштів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 77402,72 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4672,39 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 63369,01 грн., заборгованість з пені та комісії у розмірі 3485,00 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3576,32 грн., витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. Представник позивача [PERSON] отримав копії виконавчого напису нотаріуса та розрахунок заборгованості, з яких було з'ясовано, що стягнення здійснюється станом на 30.06.2017 року за період з 18.08.2011 року по 30.06.2017 року. Вважає виконавчий напис таким, який не підлягає виконанню з наступних підстав. Вважає, по-перше, що виконавчий напис було вчинено лише на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівником банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до нього. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах і якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Оскільки позивач не укладав в письмовій формі кредитний договір, то не зрозуміло на якому оригіналі кредитного договору нотаріус вчинив виконавчий напис та з якого періоду нотаріус визначив час відліку виникнення права вимоги у банка; по - друге, позивач не погоджується із стягнутою сумою заборгованості, зокрема, по штрафам і пені, бо на час проведення антитерористичної операції, в межах території якої він мешкає, забороняється з 14.04.2014 року нараховувати пеню та/або штрафи на основну суму заборгованості, що вже є достатнім аргументом того, що заборгованість не є безспірною. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем в односторонньому порядку, без повідомлення, неправомірно було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитом, а саме з 01.09.2014 року - з 20,4% до 34,8% та з 01.04.2015 року - з 34,8% до 43,2 %, що є порушенням вимог ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та ЦК України. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання представник позивача [PERSON] до судового розгляду справи надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» Малервейн М.С. в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду даної справи. 20.08.2018 року через електронну пошту суду надала відзив на позовну заяву [PERSON] в якому зазначила, що з вимогами, викладеними позивачем у позовній заяві не згодна з наступних підстав. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат» та п.3.1., 3.2., гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Боржнику направлялась вимога 03.08.2017 року про необхідність виконання зобов'язань, де було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але боржник не висловив своєї незгоди. Крім того нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису були суворо дотримані всі вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стосовно проживання відповідача на території АТО. Оскільки договір оформлений ще 18.08.2011 року у Банка відсутня достовірна інформація про адресу за якою на час початку проведення антитерористичної операції проживав Позивач. А також зазначає, що на сьогоднішній день Боржник до Банку з метою списання штрафних санкцій не звертався. Стосовно розрахунку заборгованості, то розрахунок є інформаційною довідкою, відображаючою фактичні операції про рух грошових коштів по рахунках кредитної угоди за весь період кредитування, до стягнення заявлена лише дійсно наявна прострочена заборгованість, що саме й вбачається з розрахунку (а.с.81-88). Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., в судове засідання не з'явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи без його участі та копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис 04.10.2017 року за реєстровим №9819 (а.с.62-77). Представник третьої особи Марківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області Колган Р.В. в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи дані обставини та вимоги ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи клопотання від сторін не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору №б/н від 18.08.2011 року [PERSON] отримав кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.65). 04.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., вчинено виконавчий напис №9819 про стягнення з [PERSON] станом на 30.06.2017, за період з 18.08.2011 року по 30.06.2017 року грошових коштів у сумі 75602 грн. 72 коп. за кредитним договором без № від 18.08.2011, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. 00 коп. (а.с.63). Постановою старшого державного виконавця Марківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Сич Г.П. від 23.03.2018 року відкрито виконавче провадження за даним виконавчим написом (а.с.11). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Як вбачається з виконавчого напису, який є у матеріалах справи, строк, за який провадиться стягнення, було встановлено з 18.08.2011 року по 30.06.2017 року, тобто минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги, що є порушенням ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Крім того, кредитний договір без № від 18.08.2011 не посвідчувався нотаріально. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. п. 3.1, п. 3 гл. 16 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012 р., нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до п. п. 3.5 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. N 1172. Аналізуючи правове поняття виконавчого напису, суд виходить з того, що по своїй суті вчинення виконавчого напису є не вирішенням спору між кредитором та боржником, а підтвердженням безспірності зобов'язання боржника. Згідно ст. 5 Закону України "Про нотаріат" нотаріус зобов'язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду. Отже, перед вчиненням оскаржуваного напису приватний нотаріус повинен був повідомити боржника про намір на вчинення відповідної нотаріальної дії та попередити боржницю про правові наслідки такої дії, та перевірити безспірність заборгованості, але вказаного нотаріусом не було здійснено. Згідно ст. 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Згідно ст. 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Отже, на час вчинення виконавчого напису вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок відповідача про безспірність заборгованості боржника. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 1057 грн. 20 коп.

Outcome: approved