Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

13 жовтня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем [PERSON] 31 березня 2006 року було укладено договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі умов), «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладаються на банківському сайті складає між ним і банком договір. За вищевказаним договором відповідач зобовязувалась щомісячно повертати заборгованість по кредиту, яка складалася із заборгованості за кредитом, відсотками, а також інших витрат згідно Умов. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, разом з тим [PERSON] користувався кредитними коштами, але не дотримувався умов кредитного договору щодо його погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту. У звязку з невчасним погашенням заборгованості по кредиту станом на 30 червня 2015 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 5134,93 доларів США, де заборгованість за кредитом складає 1656,25 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом 3278,68 доларів США, заборгованість за пенею та комісією 200 доларів США, від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3719,82 доларів США, яка була стягнута з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" згідно рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 17 червня 2013 року, різниця становить 1415,11 доларів США, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 23,80 доларів США, штраф (процентна складова) 70,76 доларів США. Оскільки добровільно повертати кошти банку відповідач не бажає, просить стягнути з відповідача [PERSON] в свою користь кредитну заборгованість в сумі 1509,66 доларів США, що за курсом 21,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2015 року складає 31718,03 грн. за кредитним договором № б/н від 31.03.2006 року, а також судові витрати по справі в розмірі 1218,00 грн. судового збору. Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі і просить його задоволити, крім того просить стягнути понесені витрати банку за опублікування судового оголошення в сумі 180,00 грн., не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, через оголошення в газеті "Волинь - нова", причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення в повному обсязі. З копії анкети-заяви позичальника від 31.03.2006 року вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 3150 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,6% на місяць (а.с.12). Підписавши вищевказану заяву, ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладаються на банківському сайті, відповідач підтвердив свою згоду на укладення між ним та позивачем кредитного договору (а.с.13-18). Пунктом 5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником і/або довіреною особою боржника своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Пунктом 6.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. З розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що станом на 30.06.2015 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 5134,93 доларів США, де заборгованість за кредитом складає 1656,25 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом 3278,68 доларів США, заборгованість за пенею та комісією 200 доларів США, сума за кредитом, задоволена за рішенням суду 3719,82 доларів США, різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом становить 1415,11 доларів США, штраф (фіксована частина) 23,80 доларів США, штраф (процентна складова) 70,76 доларів США, разом: 1509,66 доларів США (а.с.7-9). Із рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 17 червня 2013 року вбачається, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" стягнуто 29721,38 грн., що еквівалентно 3719,82 доларів США (а.с.6). Відповідно до ст.526 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору, укладеного між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" 31 березня 2006 року, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому суд задовольняє вимогу позивача про повернення коштів за договором кредиту і стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредиту в розмірі 1509,66 доларів США, що за курсом 21,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2015 року складає 31718,03 грн., за кредитним договором № б/н від 31.03.2006 року. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені ним судові витрати за опублікування в газеті «Волинь-нова» оголошення про судовий виклик відповідача в сумі 180,00 грн., що підтверджено документально. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача понесених ним витрат по оплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved