Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який уточнила 23.11.2016 року, в обгрунтування позову вказала, що 27 серпня 2015 року померла донька позивача [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що належало померлій на праві приватної спільної часткової власності, а саме 1/4 частина квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (Дмитрова)[ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом №Д-975 на право власності на житло. Донька мала двох доньок, онук позивача - [PERSON]. 20.12.1992 р. н. та малолітню [PERSON], 26.01.2002 р. н. Після смерті [PERSON] згідно рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 21.10.2015 року №353, позивача було призначено опікуном молодшої онуки - малолітньої [PERSON], 26.01.2002 р. н. Позивачем була подана відповідна заява для прийняття спадщини за законом, але вона отримала усну відмову, оскільки виявилося, що на спадкове майно накладено арешт, а саме на 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (Дмитрова)[ADDRESS]. На майно покійної доньки - [PERSON] було накладено арешт Довгинцівським ВДВС КМУЮ відповідно до поданого КФ ПАТ КБ «ПриватБанк» виконавчого листа по справі №411/3087/12 від 30.10.2012 р., що був виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу. У звязку із вищевказаною ситуацією, арешт підлягає скасуванню, оскільки підстав для накладення заборони на майно померлої на даний час не має. Позивач та онуки являються спадкоємцями майна померлої за законом, але через накладення арешту не мають змоги оформити спадкові права. Майно, яке зараз фактично перебуває під арештом, знаходитися у користування та володінні позивача. А тому позивач просить суд скасувати арешт щодо спадкового майна померлої [PERSON], а саме: з 1/4 частини, що знаходиться за адресою, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (раніше - вул. Димитрова), 90, кв. 18, який накладено Довгинцівським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції відповідно до постанови від 12.11.12 року по виконавчому провадженню №35170072. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з»явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заперечували проти задоволення позову, в письмових запереченнях вказали, що виконавчий лист № 411/3087/12 від 30.10.2012 року виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 21807,40 грн на користь КФ ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшов на виконання до відділу Довгинцівського ВДВС міста Кривий Ріг 12.11.2012 року за вх..№ 13863/10. У заяві стягувача зазначено, що для забезпечення повного, своєчасного та реального виконання рішення суду одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все майно боржника.На підставі ст.17, 18, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника, вказаною постановою боржникові було встановлено строк для самостійного виконання рішення до 19.112012 року, та попереджено боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору в розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню та витрат,повязаних з провадженням виконавчих дій, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження 14.11.2012 за вих..№ 26599. Проте боржником виконавчий лист № 411/3087/12 від 30.10.2012 року виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 21807.40 грн на користь КФ ПАТ КБ «ПриватБанк» у наданий строк для самостійного виконання, виконано не було. Державним виконавцем були зроблені запити до Управління Держкомзему м. Кривого Рогу. УПФУ у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, Державної міграційної служби, Криворізького КП БТІ, УДАІ щодо надання інформації про джерела отримання доходів, про наявність майна та поточних рахунків, що зареєстровані за [PERSON] Згідно акту державного виконавця від 17.03.2013, що виходом за адресою [ADDRESS], встановлено що майно на яке може бути звернути стягнення не виявлено. 25.11.2013 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого провадження стягувачеві згідно п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження. Враховуючи вищевикладене, вважаємо, що підстави для зняття арешту з майна відсутні, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника боржником не оскаржувалася, що передбачено ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження». На теперішній час підтверджуючих документів про сплату боргу до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ненадходило. Від представника Криворізької філії Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПРИВАТБАНК» [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, з письмових заперечень вбачається, що відповідач вимагає від [PERSON] сплати боргу [PERSON] в розмірі, який зазначений у виконавчому листі № 411/3087/12 від 30.10.2012 року, тому в задоволенні позову просили відмовити. Відповідно до частини другої\~статті 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2015 року померла донька позивача [PERSON]. (а.с. 9). Після її смерті залишилося спадкове майно, що належало померлій на праві приватної спільної часткової власності, а саме 1/4 частина квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (Дмитрова)[ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом №Д-975 на право власності на житло. ( а.с. 10-14). Донька мала двох доньок, онук позивача - [PERSON]. 20.12.1992 р. н. та малолітню [PERSON], 26.01.2002 р. н. Після смерті [PERSON] згідно рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 21.10.2015 року №353, позивача було призначено опікуном молодшої онуки - малолітньої [PERSON], 26.01.2002 р. н. (а.с. 15-18). Позивачем була подана відповідна заява для прийняття спадщини за законом, але вона отримала усну відмову, оскільки виявилося, що на спадкове майно накладено арешт, а саме на 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (Дмитрова)[ADDRESS]. (а.с. 81 107). На майно покійної доньки - [PERSON] було накладено арешт Довгинцівським ВДВС КМУЮ відповідно до поданого КФ ПАТ КБ «ПриватБанк» виконавчого листа по справі №411/3087/12 від 30.10.2012 р., що був виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу. Позивач та онуки являються спадкоємцями майна померлої за законом, майно, яке зараз фактично перебуває під арештом, знаходитися у користування та володінні позивача. (а.с. 19,20). Відповідно до\~статті 1 Цивільного процесуального кодексу України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно\~статті 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі\~Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов"язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей\~15,\~16 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред"явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред"явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті\~3,\~45 ЦПК). Пунктом 13 Постанови № 5 роз"яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з"ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог. Підстави та порядок зняття арешту при виконанні рішень суду визначено\~Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до частин першої та другої\~статті 8 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції чинній станом на час спірних правовідносин, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Згідно частини першої\~статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно інформації Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на виконанні у Довгинцівському відділі ДВС ГТУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №411/3087/12 від 30.10.2012 р., що був виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу. Виконавче провадження було закінчено на підставі вимог п. 2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та постановою від 25 11 2013 року виконавчий лист повернуто стягувачу. В даному випадку виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1\~ст.47 вказаного Закону, тобто виконавче провадження закінчене не було, і підстав для зняття арешту з майна державний виконавець не мав. У відповідності до\~Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Разом з цим, після повернення виконавчого документу, що був підставою для відкриття виконавчого провадження в межах якого накладено арешт на майно боржника, останній повторно для виконання ПАТ КБ " Приват Банк " не пред»являвся. Про смерть боржника банк дізнався 23 11 2016 року ( відповідно до заперечення до позову ) , претензії до спадкоємців у встановлений 6 -ти місячний строк не пред"явили ( інформація нотаріуса - л.с. 80 ) . Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України\~встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ч.5\~ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~ арешт може бути знятий також за рішенням суду. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність здійснити захист цивільних прав та інтересів позивача, шляхом звільнення арешту з майна померлої [PERSON], а саме: з 1/4 частини, що знаходиться за адресою, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (раніше - вул. Димитрова), 90, кв. 18, який накладено Довгинцівським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції відповідно до постанови від 12.11.12 року по виконавчому провадженню №35170072. Отже суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та його задоволення.

Outcome: approved