Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач - ПФ "Квант" звернувся до суду, посилаючись на те, що 09 квітня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Широковою В.А., відповідно до п. 4 якого [PERSON] дала згоду на те, що її зобов"язання при затриманні строку повернення позики мають бути виконані зверненням стягнення на майно, яке є предметом наступного договору іпотеки. Відповідно до діючого законодавства іпотека - це застава нерухомого майна, способом забезпечення якого є укладання договору іпотеки в певній письмовій формі та нотаріально посвідчений. Статтею 14 Закону України "Про іпотеку" визначено, що недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору. Крім того, ст. 4 Закону України "Про іпотеку" та ст. 23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" державна реєстрація обмежень речових прав на нерухоме майно проводиться органом державної реєстрації прав, зокрема, на підставі договору застави (іпотеки) нерухомого майна. Таким чином безмовною підставою існування іпотеки та права застави нерухомого майна є наявність договору іпотеки, укладеного в письмовій формі та посвідченого нотаріально, на підставі якого реєструється обтяження - заборона відчуження предмету іпотеки. З інформаційної довідки № 47116680 вбачається, що в Державному реєстрі іпотек міститься запис за № 8630723 від 09 квітня 2009 року щодо реєстрації обтяження на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, що свідчить про те, що між ПФ "Квант" та [PERSON] взагалі не укладався договір іпотеки і у відповідача до теперішнього часу не виникло право застави (іпотеки). Враховуючи, що сторонами не дотримано вимог щодо письмової форми договору іпотеки та її нотаріального посвідчення , то є недійсною іпотека нежитлових приміщень 4-го поверху № 1-28 в літ. "Ж-4" за адресою: [ADDRESS], власником яких є ПФ "Квант", а тому є недійсним і договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 09 квітня 2009 року, який є похідним правочином у зв"язку із відсутністю самого договору іпотеки . Тому позивач просив про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між ПФ «Квант» та [PERSON] 09 квітня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Широковою В.А. за р. № 1460, визнати недійсною іпотеку нежитлових приміщень 4-го поверху № 1-28 в літ. «Ж-4» за адресою: [ADDRESS] та визнати недійсним запису в Державному реєстрі іпотек № 8630723 від 09 квітня 2009 року щодо реєстрації обтяження на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 09 квітня 2009 року. Представник позивача - ПФ "Квант" та третьої особи [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання. Представником відповідача [PERSON] подано до суду письмові заперечення проти позову з додатком копій всіх судових рішень, які, за його думкою, мають значення для правильного вирішення спору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання, про причину неявки суд не сповістив. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Широкова В.А. в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення покладала на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом 09 квітня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла валютні цінності в натурі на суму 54 400 доларів США, які зобов"язалася повернути в строк до 07 квітня 2010 року / а. с. 6/. Пунктом 4 договору визначено, що позичальник [PERSON] дала згоду на те, що при затриманні строку повернення позики її зобов"язання за цим договором мають бути виконані зверненням стягнення на майно, яке є предметом наступного договору іпотеки. Договір позики підписано сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. 09 квітня 2009 року за р. № 1458. 09 квітня 2009 року між [PERSON] та Приватною фірмою "Квант" укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, пунктом 1 якого визначено, що договір укладено як засіб забезпечення виконання зобов"язання, що виникло у [PERSON] за договором позики від 09 квітня 2009 року на суму 54 400 доларів США / а. с. 7-8/. Пунктом 3 договором визначено, що у забезпечення виконання зобов"язання, що викладено у п. 1 цього договору укладається договір іпотеки, предметом іпотеки є нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-28 в літ. «Ж-4» загальною площею 1108,4 кв. м., що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 19 договір іпотеки набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і дія його припиняється на підставах, визначених ст. 17 Закону України "Про іпотеку". Договір про задоволення вимог іпотекодержателя підписано сторонами - [PERSON] та директором ПФ "Квант" [PERSON], та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А за р. № 1460. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек 09 квітня 2009 року за р. № 8630723 зареєстровано обтяження щодо нежитлових приміщень 4-го поверху № 1-18 в літ. "Ж" по [ADDRESS] на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1460 / а. с. 11-12/. Відповідно до ст. ст. 1, 3, 4, 7 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов"язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. При цьому іпотекодержатель за рахунок предмета іпотеки має право задовольнити свою вимогу за основним зобов"язанням у повному обсязі або у частині, встановленій іпотечним договором. Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається з договору про задоволення вимог іпотекодержателя сторонами - ПФ "Квант" та [PERSON] визначено предмет іпотеки - нежитлові приміщення 4-го поверху № 1-28 в літ. «Ж-4» за адресою: [ADDRESS], його вартість, визначено права та обов"язкі іпотекодержателя та іпотекодавця, сторонами погоджено мету укладання договору, а саме як засіб забезпечення виконання зобов"язань, що виникли у боржника за договором позики. Крім того, сторони домовилися, що у разі невиконання боржником зобов"язань за договором позики вчиняється відповідний виконавчий напис, після чого право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя. Вказаний договір укладено у письмовій формі та нотаріально посвідчено. Тому суд приходить до висновку, що укладений 09 квітня 2009 року між ПФ "Квант" та [PERSON] договір за своїм змістом є договором іпотеки. При цьому суд звертає увагу, що в п. 3 спірного договору сторонами погоджено, що у забезпечення виконання зобов"язання за договором позики, укладається договір іпотеки, предметом якого є нежитлові приміщення. Також суд звертає увагу, що зміст спірного договору не суперечить ЦК України, актам цивільного законодавства, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін договору було вільним і було спрямовано на реальне настання правових наслідків. Крім того, спірний договір було вчинено у формі, визначеній законом. Тому суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 09 квітня 2009 року задоволенню не підлягають. У зв"язку із чим вимоги позивача щодо визнання недійсної іпотеки нежитлових приміщень 4-го поверху № 1-28 в літ. «Ж-4» за адресою: [ADDRESS] та визнання недійсним запису в Державному реєстрі іпотек № 8630723 від 09 квітня 2009 року щодо реєстрації обтяження на підставі вищезазначеного договору також задоволенню не підлягають . Клопотання представника відповідача [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки п. 19 спірного договору визначено, що його дія припиняється на підставах, визначених ст. 17 Закону України "Про іпотеку". Пунктом 1 ст. 17 Закону визначено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Оскільки на теперішній час основне зобов"язання, яке виникло на підставі договору позики від 09 квітня 2009 року не припинено, іпотека не припинена, тому дія спірного договору натепер не припинена. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed