Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б.н. від 31 липня 2012 року, у розмірі 55090, 15 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 31 липня 2012 року [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк", уклали договір за яким [PERSON] отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну у розмірі 3500 гривень, зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитом, з терміном повернення кредитних коштів, що відповідає строку дії карти. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки встановлені договором не виконує, внаслідок чого станом на 28 лютого 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 55090,15 грн., з яких: 3440, 43 грн. - заборгованість за кредитом; 44614,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3936, 11 - заборгованість за пенею; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 2599, 53 грн. штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, у матеріалах справі міститься клопотання з проханням справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача, відповідно до статті 224 ЦПК України, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 31 липня 2012 року [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" уклали договір, за яким [PERSON] отримав кредит у виді встановленого ліміту на кредитну карту „Універсальна"у розмірі 3500 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом, відповідно до тарифів на суму залишку заборгованості. Договір складає: анкета-заява [PERSON], Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку(а.с. 8, 9, 10-33). Відповідно до частини першої статті 626, статей 627 та 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( стаття 1054 ЦК України). Статтями 526 та 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За несвоєчасність виконання зобов'язань Тарифами передбачено сплату пені, штрафів. Відповідно до пункту 1.1.3.2.3. Умов і Правил надання банківських послуг банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Пунктом 2.1.1.12.10 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому у разі невиконання боржником своїх боргових зобов'язань. Вказана умова договору узгоджується з частиною другою статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частинами позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості(а.с. 6-7), який не оспорений відповідачкою, вбачається, що відповідачка не вносила у встановленому договором розмірі кошти на погашення боргу по кредиту, тому станом 28 лютого 2017 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 3440, 43 грн.; 44614,08 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом.; 3936, 11 - пеня. Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Щодо нарахованих банком, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг штрафів: 500 грн. - фіксована частина та 2599, 53 грн. - процентна складова, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Нарахування Банком за кредитним договором № б/н від 31 липня 2012 року укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] пені за порушення строків погашення заборгованості, і штрафів за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором на строк понад 30 днів є фактично подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення, тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 3099, 53. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою за наслідками розгляду справи № 6-2003цс15. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1509. 98 грн. (51990, 62* 1600,00: 55090, 15).

Outcome: partial