Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого за договором купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №03.1/025/08-ZKLN, відповідно до якого Банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 510000,00 грн. строком по 19 лютого 2013 р. включно. Процентна ставка за наданою не відновлювальною кредитною лінією дорівнює 13,90 процентів річних. Відповідно до п.1.5 умов Договору, забезпечення виконання зобов'язань за цим договором є іпотека квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно з Іпотечним договором 05 січня 2010 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] була укладена Додаткова угода №1 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли певні зміни до вищевказаного кредитного договору. 31 березня 2010 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] була укладена Додаткова угода №2 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли певні зміни до вищевказаного кредитного договору. 31 травня 2010 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] була укладена Додаткова угода №3 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли певні зміни до вищевказаного кредитного договору. 30 червня 2010 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] була укладена Додаткова угода №5 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли певні зміни до вищевказаного кредитного договору. 27 серпня 2010 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] була укладена Додаткова угода №5 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли певні зміни до вищевказаного кредитного договору. 30 вересня 2010 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] була укладена Додаткова угода №6 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли певні зміни до вищевказаного кредитного договору. У забезпечення зобов'язань відповідача [PERSON] перед ВАТ «Кредитпромбанк», 20 лютого 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON], який є майновим поручителем, був укладений Іпотечний договір, предметом якого є: 1) квартира [ADDRESS], яка складається з двох кімнат загальною площею 52,0 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м., та належить [PERSON] на праві власності згідно свідоцтва про права власності на житло, виданого миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 06.02.1995 р. на підставі розпорядження №4004 від 03.01.1995 р. дублікат якого виданий Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради 13.02.2008 р. та зареєстрованого в КП ММБТІ 14.02.2008 р. за №15965 в книзі 90, реєстр. №22124747; 2)квартира [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати загальною площею 33,4 кв.м., житловою площею 19,3 кв.м., та належить [PERSON] на праві власності згідно договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ММНО [PERSON] 05.12.2003 р. за реєстровим №3273 та зареєстрованого в КМ «ММБТІ» 17.05.2006 р. за №15965 в книзі 90, реєстраційний номер 3151408. Відповідно до п.1.4 Іпотечного договору, заставна вартість майна за згодою сторін складає 668000,00 грн. Відповідно до п.4.5 умов Іпотечного договору, реалізацій майна здійснюється Іпотекодержателем самостійно шляхом укладення від свого імені договорів купівлі-продажу майна з третіми особами, а у разі звернення стягнення на підставі рішення суду , або виконавчого напису нотаріуса - в порядку, визначеному ЗУ «Про іпотеку». Дотепер відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, заборгованість за тілом кредиту - 314 500 грн. 18 коп., заборгованість за відсотками - 31 622 грн. 16 коп.-станом на 21.08.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 346 122 грн. 34 коп. В силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданий ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальними положеннями ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Стаття 585 ЦК України передбачає, що право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1.ст. 33 Закону України від 05.06.2003, № 898-IV "Про іпотеку", п.15.7 Іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3.ст. 33 Закону України "Про іпотеку",звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Відповідно до п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові,що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу,встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів,які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. Обираючи такий спосіб забезпечення виконання прострочених зобов'язань відповідача, як звернення стягнення на предмет іпотеки, є правом позивача, яке передбачено зокрема укладеним з відповідачем кредитним договором, договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку» 07.06.2014 року набрав чинності Закон України від 03.06.2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до ст. 1 якого протягом його дії: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя): - за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, - за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що в позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Пункт 4 названого вище закону визначає, що протягом дії цього Закону інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 28.10.2014 року, відповідачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS]. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] отримав кредит у національній валюті, а також те, що особа позичальника є відмінною від особи - іпотекодавця, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 553, 554, 624, 625,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3461 грн. 22 коп.- в рівних частинах з кожного.

Outcome: approved