Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 25.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 40905грн. 00коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 26.01.2012р. ЗАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. та Статуту. Відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно договору. У випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами за умовами договору, внаслідок чого станом на 18.05.2015р. виникла заборгованість в розмірі 161170грн. 00коп., з яких: борг по тілу кредиту - 10793грн. 14коп.; борг за відсотками за користування кредитом - 43196грн. 55коп.; борг по комісії - 2634грн. 42коп., борг по пені за несвоєчасне виконання зобов»язань по договору - 104545грн. 89коп. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь дану заборгованість та судові витрати - судовий збір 1611грн. 70коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Герасименко О.А. не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить повністю задовольнити заявлені позовні вимоги і не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце проведення розгляду справи, про причини неявки не повідомив та не скористався правом надання заперечень проти позову. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що між сторонами 25.01.2007р. укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит на придбання автомобіля у розмірі 40905грн. 00коп. на строк до 26.01.2012р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди (ст. 7 договору). Також передбачено щомісячний платіж банку позичальником в рахунок погашення боргу (кредитом, відсотками, винагороди) за кредитним договором розмірі 1058грн. 60коп. Кредит надано в обмін на зобов»язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди у визначені строки та в порядку. Невід»ємною частиною договору є Графік погашення кредиту за договором від 25.01.2007р. Пунктом 4.3 договору передбачено, що пр. и порушенні позичальником умов кредитного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1грн. за кожний день прострочки. Також п.7.1 договору передбачено сплату позичальником винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту. Встановлено, що відповідач порушує умови кредитного договору, кошти на погашення заборгованості не сплачує своєчасно і в повному розмірі. За наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 18.05.15р. відповідач заборгував - 161170грн. 00коп. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст.549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст.549, 550 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обов'язки та надав відповідачу кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії, а відповідач, взяті по договору обов'язки не виконав, заборгувавши позивачу борг на загальну суму 161170грн. 00коп., а тому суд приходить до висновку, що дана заборгованість підлягає до стягнення. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" слід стягнути судові витрати в сумі 1611 грн. 70 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved