Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

07 жовтня 2014 року Одеський державний університет внутрішніх справ (Позивач) звернувся до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України№ з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання для визначення територіальної підсудності. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.10.2014р. підсудність матеріалів позовної заяви Одеського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання визначено Шевченківському районному суду м. Києва (а.с.2). Після надходження матеріалів справи до Шевченківського районного суду м. Києва та реєстрації в порядку ст. 11-1 ЦПК України, 27 жовтня 2014 року їх передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновській В.М. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 28.10.2014р. через невідповідність вимогам ст. 119 ЦПК України, позовну заяву Одеського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання залишено без руху та надано Позивачу строк для усунення недоліків (а.с.23). Ухвалою суду від 25.12.2014р. відкрито провадження у цивільній справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання, та призначено до розгляду у судовому засіданні на 13.02.2015р. (а.с.30). Свої вимоги Позивач мотивував тим, що [PERSON] відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007р. № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2013р. по 16.05.2014р У 2013 році Відповідач був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців підрозділів міліції громадської безпеки освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєння звання «рядовий міліції», про що свідчить витяг з наказу ОДУВС від 15.08.2013р. № 117 о/с. Так, відповідно до Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996р. «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996р. № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС від 14.05.2007р. № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України», між ОДУВС з одного боку, Головним управлінням МВС України в Автономній Республіці Крим з іншої сторони, та громадянином [PERSON] був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, згідно п.2.1. якого Університет зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчування, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника (згідно з персональним розподілом) після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідно кваліфікації. 16.05.2014р. курсант 1-го курсу [PERSON] звернувся до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажанням. Відповідно до наказу ОДУВС від 16.05.2014р. № 61 о/с Відповідач був відрахований з університету за власним бажанням та звільнений з органів внутрішніх справ України. Таким чином, Відповідач не виконав умови Договору, а саме п.п.2.3.1., 2.3.2., 2.3.6 п.2.3., а також порушив п.3 Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладів МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Враховуючи вищевикладене, Позивач просив стягнути на свою користь з [PERSON] витрати на суму 11 358,00 грн., які МВС України затратило на його утримання в університеті. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.23, 42), про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, 23.03.2015 до суду надійшла заява представника Позивача про слухання справи за відсутності сторони Позивача, в якій також вказано, що Позивач підтримує позовні вимоги і проти заочного розгляду не заперечує (а.с.39). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку з урахуванням особливостей направлення кореспонденції на територію АР Крим, шляхом розміщення повідомлень про дати засідання на сайті суду, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» загальну структуру Міністерства внутрішніх справ України становить: Міністерство внутрішніх справ України - центральний орган управління; державні департаменти у складі Міністерства внутрішніх справ України як урядові органи державного управління за окремими напрямами службової діяльності, визначеними Кабінетом Міністрів України; головні управління, управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи Міністерства внутрішніх справ України на транспорті; міські, районні управління та відділи, лінійні управління, відділи, відділення, пункти; підрозділи судової міліції; підрозділи місцевої міліції; головний орган військового управління, оперативно-територіальні об'єднання, з'єднання, військові частини і підрозділи, вищі навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, установи та заклади, що не входять до складу оперативно-територіальних об'єднань Національної гвардії України; навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення. Таким чином, Одеський державний університет внутрішніх справ входить до структури Міністерства внутрішніх справ та є його структурним підрозділом. Судом встановлено, що у відповідності до Наказу Міністерства внутрішніх справ від 14.05.2007р. № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.05.2007р. за № 547/13814, 09 вересня 2013 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ (Виконавець) в особі ректора генерала-лейтенанта міліції Волощука Анатолія Миколайовича, який діє на підставі Статуту, з одного боку, Головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим (Замовник) в особі начальника генерал-майора міліції Радченка Валерія Васильовича, який діє на підставі Положення, з другого боку, та громадянином України [PERSON], [INFO] (Особа), з третього боку, укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ (а.с.12-13), предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом підготовки «Правоохоронна діяльність». Відповідно до п.п.2.1.1., 2.1.3., 2.1.8. Договору Виконавець зобов'язується, зокрема, забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів; забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України; після відрахування Особи (закінчення навчання) затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання. В свою чергу, згідно п.п.2.3.1, 2.3.2. Договору Особа зобов'язується виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня; сумлінно ставитися до навчання, у повному обсязі виконувати навчальний план, оволодівати теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушення службової та навчальної дисципліни, виконувати належним чином та у визначені терміни всі види завдань, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педадогічного складу тощо. Згідно п. 1.10., 1.15. Порядку відбору кандидатів на навчання до вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 01.12.2010р. № 590, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2010р. за № 1340/18635 (далі - Порядок) підготовка фахівців у ВНЗ МВС на денній формі навчання за державним замовленням здійснюється на підставі укладених тристоронніх договорів про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України відповідно до Закону України "Про міліцію, постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 N 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ" та наказу МВС від 14.05.2007 N 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.05.2007 за N 547/13814. Забезпечення курсантів та слухачів харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням здійснюється за нормами, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 N 426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації" (зі змінами), від 17.11.2001 N 1515 "Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової міліції", від 07.11.2007 N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами). Відповідно до п.п.5.25., 5.29 Порядку рішення про зарахування на навчання приймається приймальною комісією ВНЗ МВС тільки в межах визначених обсягів державного замовлення, штатної чисельності перемінного складу та ліцензованого обсягу прийому й оформлюється протоколом засідання приймальної комісії (додаток 5). На підставі рішення приймальної комісії ректор (начальник) ВНЗ МВС видає наказ про зарахування вступників слухачами (курсантами) відповідного ВНЗ МВС, який доводиться до їх відома. Згідно Витягу з Наказу Одеського державного університету внутрішніх справ від 15.08.2013р. № 117 о/с [PERSON] зараховано курсантом -го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділу міліції громадської безпеки з підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом «Правоохоронна діяльність» з терміном навчання відповідно до навчального плану, із постановкою на всі види продовольчого та речового утримання, з виплатою грошового забезпечення з 15 серпня 201р., з присвоєнням спеціального звання «рядовий міліції» ГУМВС України в Автономній Республіці Крим (а.с.10). У відповідності до 2 абз. п.5.26 Порядку, особи, які зараховані на навчання, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу за власним бажанням або за інших підстав, передбачених законодавством, про що видається відповідний наказ, копія якого направляється до МВС України, а таким особам повертаються документи, що подавались ними при вступі на навчання. Так, на підставі рапорту рядового міліції [PERSON] від 16.05.2014р. (а.с.14), висновка службової перевірки від 16.05.2014р., Наказом Одеського державного університету внутрішніх справ від 16.05.2014р. № 61 о/с Відповідача відраховано з університету та звільнено з органів внутрішніх справ України за власним бажанням, 16 травня 2014 року (а.с.11). Судом встановлено, що загальна сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у ОДУВС відповідно до постанови КМ України від 01.03.2007р. № 313 за період з 15.08.201р. по 16.05.2014р. становить 1 358,00 грн., з яких: - грошове забезпечення - 2 039,93 грн. (а.с.16), - речове забезпечення - 1 820,00 грн., - харчування - 4 306,11 грн. (а.с.17), - комунальні послуги - 3 191,96 грн. (а.с.18-19), що підтверджується довідкою-розрахунком № 23.09.2014р № 234 (а.с.15). Відповідно до п.2.3.6. Договору у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Договору, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Водночас, однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку, п.3.1. Договору визначено дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Згідно п.п.4.1., 4.2. Договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Так, механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, зокрема, дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, передбачений Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007р. № 313. Відповідно до п.п.2-4 вказаного Порядку, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (п 6 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ) . Таким чином, судом встановлено, що Відповідач при відрахуванні з університету та звільненні з органів внутрішніх справ у зв'язку із небажанням в подальшому подовжувати навчання, зобов'язаний в добровільному порядку відшкодувати витрати МВС України, пов'язані з його утриманням в Університеті в сумі 11 358,00 грн., чого ним зроблено не було, у зв'язку з чим, вказана сума підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626, 627 ЦК України , договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В зв'язку з відрахуванням Відповідача з університету та звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням через небажання продовжувати навчання, сума його заборгованості перед Позивачем щодо відшкодування витрат, понесених у зв'язку з утриманням Відповідача в Одеському державному університеті внутрішніх справ за період з 15.08.2013р. по 16.05.2014р. становить 11 358,00 грн., ., з яких: - грошове забезпечення - 2 039,93 грн., - речове забезпечення - 1 820,00 грн., - харчування - 4 306,11 грн., - комунальні послуги - 3 191,96 грн. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що вимоги Одеського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в сумі 11 358,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 611, 625, 626,627,629 ЦК України, Порядку відбору кандидатів на навчання до вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 01.12.2010р. № 590, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2010р. за № 1340/18635, Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007р. № 313, та

Outcome: approved