overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Звездний" про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказала, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Квартира знаходиться у житлово-будівельному кооперативі "Звездний". Заповіту батько не складав. Після смерті батька вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом і у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на квартиру їй було відмовлено з тієї причини, що на квартиру відсутні правовстановлюючі документи. Чому її покійним батьком не було отримано правовстановлюючих документів на квартиру їй невідомо. Пайовий внесок за квартиру батьком був сплачений повністю. Просить позов задовольнити. Відповідач, представник Житлово-будівельного кооперативу "Звездний", пред*явлений позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Пояснив, що нині покійному батьку позивачки на праві власності у ЖБК "Звездний" належала квартира [ADDRESS]. Позивачка у квартирі зареєстрована та проживала на день смерті батька. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], покійний батько позивачки був членом ЖБК "Звездний" та йому належала квартира [ADDRESS] житловою площею 26,8м.кв та загальною площею 42,4м.кв. У судовому засіданні також було встановлено, що після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька позивачці у видачі свідоцтва про право власності на квартиру було відмовлено з тих підстав, що на квартиру відсутні правовстановлюючі документи. Разом з тим, позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману її батьком пенсію у сумі 1.067 гривень 50 копійок. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: "У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ....., той з подружжя, який його пережив, та батьки." У судовому засіданні було встановлено, що позивачка після смерті батька є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України: "Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї" Також у судовому засіданні було встановлено, що позивачка по справі володіє та користується спадковою квартирою. Тому суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати необхідно покласти на неї ж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

22 травня 2014 року розглянута зазначена справа. Позовні вимоги задоволені, однак, в ухваленому рішенні не зазначено про визнання за позивачами права власності на одну з надвірних будівель - літню кухню „Б", щодо якої фактично сторони подавали докази, які досліджувалися судом, та надавали пояснення. В своїй заяві позивачі просять ухвалити додаткове рішення, яким визначити право власності на літню кухню"Б". В судове засідання особи, що беруть участь у справі, не з'явилися, позивачі просила заяву задовольнити, розглядати справу без їхньої участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 травня 2014 року були задоволені позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою м. Суми, [ADDRESS], на приватизованій земельній ділянці, площею 0,0551 га, що складається з житлового будинку „А-1", прибудови „а", Тамбуру „а-1", прибудови „б", сарая „В", вбиральні „Г", гаражу „Д", навісу „Ж", сараю „З", погребу п/г, огорожі, як частку в спільній сумісній власності подружжя. Визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 1/6 частину домоволодіння за адресою м. Суми, [ADDRESS], на приватизованій земельній ділянці, площею 0,0551 га, що складається з житлового будинку „А-1", прибудови „а", Тамбуру „а-1", прибудови „б", сарая „В", вбиральні „Г", гаражу „Д", навісу „Ж", сараю „З", погребу п/г, огорожі - за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, щодо якої фактично сторони подавали докази, та надавали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити заяву. Необхідно визнати за [PERSON] право власності на ? частину літньої кухні „Б" домоволодіння за адресою м. Суми, [ADDRESS], на приватизованій земельній ділянці, площею 0,0551 га, як частку в спільній сумісній власності подружжя. Визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 1/6 частину літньої кухні „Б" в зазначеному домоволодінні - за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

09.10.2013 року ПАТ КБ " Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. . Рішенням Рівненського міського суду від 02 грудня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ " Приватбанк" були задоволенні в повному об"ємі. 17 лютого 2014 року ПАТ КБ " Приватбанк" подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат в сумі 114,70 грн. Сторони в судове засідання не з"явились, однак неявка сторін не перешкоджає розгляду заяву про винесення додаткового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву ПАТ КБ " Приватбанк" необхідно задоволити шляхом постановлення додаткового рішення з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може постановити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи те, що під час розгляду справи давались пояснення стосовно розподілу судових витрат, то необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ " Приватбанк" судовий збір у сумі 114,70 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

06 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання кредитних послуг, у зв"язку з чим підписала заяву №б/н від 07.05.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/paffes/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ "Приватбанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

06 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що [PERSON] звернувся\~ до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав заяву №б/н від 22.03.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/paffes/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. \~ \~ \~ \~ Відносини між банком та клієнктом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку. \~ \~ \~ \~ Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ "Приватбанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

09 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання кредитних послуг, у зв"язку з чим підписав заяву №б/н від 20.12.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/paffes/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнктом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ "Приватбанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

10 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписала заяву №б/н від 30.04.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 7400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/paffes/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору. Відповідно до п.1.1.1.63 договору, Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ "Приватбанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

31.01.2019 року адвокат Горбенко В.О. звернулася до суду в інтересах позивачки [PERSON] з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про припинення частки у спільній частковій власності та визнання права власності. В обгрунтування позову вказано, що на підставі спадкового договору на частку квартири, посвідченого 29.05.2007 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Сулімою В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 1870, позивачці належить 4/5 часток двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,9 кв. м. Інша 1/5 частка вказаної квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Першою Первомайською державною нотаріальною конторою від 01.03.2011 року, реєстровий № 3-428. [PERSON] постійно проживала в Латвії, де і померла. Із змісту довідки Департаменту правової співпраці Міністерства юстиції Латвії від 19.06.2017 року №2.17-6/590/17/2439 вбачається, що в "реестре наследственних дел, находящимся в производстве присяжных нотариусов Латвии, наследственное дело [PERSON] (персональный код 180942-10012), умершей 15 февраля 2016 года, не зарегистрировано". Спірна квартира є єдиним постійним місцем проживання позивача. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу частки, належної [PERSON] , в об`єкті нерухомого майна, то виділ зазначеної частки в натурі неможливо, оскільки є невідокремленою і не має окремого виходу. Квартира є двокімнатною, загальна площа якої 48,90 кв.м., а житлова складає 28,7 кв.м., крім того розташована в п`ятиповерховому будинку. Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеної ТОВ "Оціночна компанія "Аваль", ринкова вартість 1/5 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,9 кв. м., становить 26418,60 грн. Згідно квітанції АТ КБ "Приватбанк" № 0.0.1254235174.1 (код 1490-3688-8003-7001) від 30.01.2019 року позивачкою внесено на дипозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області грошові кошти у сумі 26418,00 грн. в рахунок забезпечення позовних вимог [PERSON] до Первомайської міської ради Миколаївської області про припинення права власності на частку в майні та визнання права власності. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 26.11.2009 року Ізюмським міськрайонним судом був виданий судовий наказ по справі № 2-н-263/2009, яким стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість по кредитному договору. Відділом державної виконавчої служби був накладений арешт на його майно: житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 05.05.2014 року по справі № 623/1184/14-ц було скасовано судовий наказ Ізюмського міськрайонного суду від 26.11.2009 року за заявою позивача (а.с.8). Позивач звертався до Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області з приводу зняття арешта з його майна, але було з"ясовано, що виконавче провадження про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" грошових коштів відсутнє. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти позову не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2009 року був виданий судовий наказ Ізюмським міськрайонним судом № 2-н-263/2009 року про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості по кредитному договору. В подальшому був накладений арешт на майно, що належить [PERSON], Відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 05.05.2014 року було скасовано судовий наказ № 2-н-263/2009 року від 26.11.2009 року.(а.с 8). Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваним прав. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про знаття з нього арешту ( ч. 1 ст. 60 Закону України « Про виконавче провадження»). При таких даних позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду 16 жовтня 2013 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи свої вимоги зазначив, що 01 серпня 2008 року сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звя"язку з порушенням відповідачем зобов"язань за кредитним договором станом на 31 липня 2013 року відповідач має заборгованість 24799,53 грн. Позивач просить суд постановити рішення відповідно до вимог ст.ст.526 ч.1, 527,530,1050,1054 ЦК України та стягнути з [PERSON] в користь банку 24799,53 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надавши аналогічні пояснення, які зазначені в позові, не заперечив щодо заочного розгляду справи . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений рекомендованою кореспонденцією, та оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у відсутності відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів у заочному порядку. Ознайомившись та дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року [PERSON] та ПАТ КБ"Приватбанк" уклали кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит у 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На виконання умов кредитного договору позивачем було видано відповідачу кредит на суму 7000 грн. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується письмовими доказами по справі. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідач не виконує вимоги кредитного договору, а тому станом на 31 липня 2013 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 24 799 грн.53 коп. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення. До стягнення з відповідачів в користь позивача підлягають також судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось \~до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 06 квітня 2010 року, згідно з яким позивач надавав кредит відповідачу у сумі 5300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору належним чином не виконував. Також позивач просить стягнути з [PERSON] судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з*явився, але надіслав листа в якому позовні вимоги підтримав , просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, але надав суду заяву в якій позов визнав в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутності так, знаходиться на роботі за межами області. Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. На підставі досліджених доказів судом встановлені обставини справи і визначені відповідно до них правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № б/н від 06 квітня 2010 року, позивачем був наданий кредит відповідачу у сумі 5300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору належним чином не виконував. Станом на 30 листопада 2015 року [PERSON] допустив заборгованість перед ПАТ КБ "Приватбанк" у сумі 18308,15 грн. , з яких: - 2495, 60 грн. - заборгованість по кредиту; - 11714, 54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2750,00 грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 848,01 грн. штраф (процентна складова); Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним \~чином \~і \~у \~встановлений строк відповідно до умов \~договору \~та \~\~вимог \~\~закону. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, допустивши таким чином заборгованість перед ПАТ КБ "Приватбанк" . Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 18308,15 грн. заборгованості за кредитним договором, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" витрати у сумі 1378,00 грн. по сплаті судового збору. \~

Outcome: approved