Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

08 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої 18 березня 2016 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Олександрівської сільської ради Снігурівського району площею 4,3100га. На обґрунтування вимог вказала, що право спадкодавиці підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. Однак, останній містить не застережене виправлення щодо номеру будинку адреси проживання власниці. З посиланням на неналежність оформлення правовстановлюючого документа нотаріус відмовила у посвідченні спадкових прав. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Сільський голова Олександрівської сільської ради Снігурівського району, у порядку ст.158 ЦПК України, подала письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника органу місцевого самоврядування, яке суд задовольнив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази у матеріалах справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 березня 2016 року в с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області померла [PERSON], про що 21 березня 2016 року складено актовий запис №89, місце державної реєстрації: Відділ ДРАЦС Снігурівського РУЮ у Миколаївській області. На підставі актового запису видано представлене суду свідоцтво про смерть серія І-ФП №235544 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,3100 гектарів в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району, яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ІV-МК №044277, виданого 19 листопада 1998 року Олександрівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області на підставі рішення №24 від 18 серпня 1998 року, номер у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю - 184 (а.с.8). Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку державна реєстрація земельної ділянки проведена 14 квітня 2016 року за кадастровим номером 4825780400:05:000:0003, місце розташування: Миколаївська область, Снігурівський район, Олександрівська сільська рада. Право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON]. Документом, що є підставою для виникнення права вказано рішення Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за №24 від 18 серпня 1998 року. Документом, що посвідчує право, - державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ІV-МК №044277 (а.с.10-12). Вартість земельної ділянки у 14436грн.35коп. підтверджується довідкою Відділу у Снігурівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 08.06.2017 року за вих.№6/149-17 про середню вартість 1га ріллі по колишньому КСП "Прогрес" у 3349,50грн. (а.с.13). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №295/2016, заведеної у Снігурівській державній нотаріальній конторі 04 серпня 2016 року, позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом від 01 серпня 2005 року, посвідченим секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Миколаївської області, після смерті [PERSON] Ступінь родинних відносин померлої та її спадкоємиці як між донькою та матір"ю підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження [PERSON] серії УІІ-УР №0553479, виданим 27.03.1965 року за актовим записом №8, зробленим у Городищенській сільській раді Самбірського району Львівської області, та свідоцтвом серії І-КГ №417405, виданим 22.01.1983 року Зеленовською селищною радою м.Херсон про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON], за яким дружина прийняла прізвище чоловіка. Позивачка на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавицею та вважається такою, що прийняла спадщину. Вказана обставина підтверджується інформацією виконкому Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (довідка №1230 від 21.10.2016 року). Згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу шестимісячного строку, не заявляла про відмову від спадщини. Нотаріусом посвідчено її право в порядку спадкування на майно померлої, у тому числі земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0780га та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області, по провулку Пушкіна,21. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення - ст.1225 ЦК України. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Представленими доказами позивачка довела, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] У позові позивачка ствердила про те, що до складу спадщини входить і земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.3100га. Постановою від 21 жовтня 2016 року нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори на підставі п.3 ст.47 Закону України "Про нотаріат" відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме посвідчення спадкових прав на спірну земельну ділянку, вказавши на неналежність оформлення правовстановлюючого документа, у якому мається не застережене виправлення у номері будинку адреси проживання власниці [PERSON] За нормою ст.49 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону, у тому числі, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші не застережні виправлення. Нотаріус обґрунтовано відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ІV-МК №044277 містить виправлення у номері будинку адреси проживання власниці нерухомого майна. В силу п.23 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. На підтвердження належності спадкодавиці спадкового майна у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, слугує рішення Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №24 від 18 серпня 1998 року "Про затвердження технічної документації про передачу земельних часток (паїв) у приватну власність із земель колективної власності КСП "Прогрес", де у списку-додатку громадян, яким видається державний акт після повернення ними сертифікатів на земельну частку (пай), під номером 25 значиться [PERSON] (архівна довідка №29/41/03-3.2/С від 21.06.2017 року, видана на підставі Ф.158, спр.462, арк.47-48). У спірному державному акті адресою власниці [PERSON] вказано с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області, вул.Пушкіна, 25 (виправлено на 21). Згідно рішення №6 виконкому Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, датованого 01 грудня 2008 року, внесено зміни в перелік вулиць та провулків по с.Олександрівка, а саме зареєстровано провулок Пушкіна замість вулиці Пушкіна. По вищенаведеній довідці, виданій 21.10.2016 року виконкомом Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за №1230 спадкодавиця проживала за адресою [INFO]. На підставі викладеного, суд визнає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

Outcome: approved