Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, якою просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» на користь [PERSON], суму завданих збитків у розмірі 21912 гривень 58 копійок, суму пені у розмірі 1314 гривень 75 копійок відповідно до п. 37.2.ст. 37 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні", а також судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що 03.12.2013 року між позивачем та відповідачем у відділенні «Олексіївське» за адресою м. Харків, проспект Людвіга Свободи, 39 було укладено договір №630064679 про відкриття та обслуговування карткового рахунку, відповідно до умов якого відповідач оформив на ім'я позивача платіжну картку. 29.07.2017 року вночі з карткового рахунку позивача було не санкціоновано знято 837,18 доларів США, про що він отримав чотири смс повідомлення від відповідача. Зняття коштів відбулось чотирма транзакціями: 217,56 дол. США о 2.25 години; 206,64 дол. США о 2.26 години; 211,79 дол. США о 2.26 години; 201,19 дол. США о 2.27 години. О 2.28 за київським часом злодій намагався зняти ще 200 доларів США, але йому було відмовлено через брак коштів на картці. До початку незаконного зняття на картці залишалось 24707,71 грн, після зазначених дій залишилось 2795,13 грн. Вранці позивачем в телефонному режимі про подію повідомлено оператора ПАТ «Альфа-Банк» [PERSON] за номером телефону: [NUMBER], він заблокував картку, зафіксував звернення та порадив звернутись до кібер поліції. Як стало відомо з смс повідомлень транзакції було здійснено через аптечну мережу Rite Aid store - 556. За повідомленням оператора Альфа банк Україна транзакції відбулись у США. 29.07.2017 року позивач перебував у республіці Болгарія на відпочинку. Перед виїздом за кордон він зателефонував до відповідача та повідомив, що буде перебувати у республіці Болгарія у період з 17.07.17р. по 30.07.17р. За умовами обслуговування картки це необхідно за для можливості користування карткою за кордоном у конкретній країні. 04.08.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив: - провести службове розслідування щодо причин та підстав несанкціонованого списання коштів з рахунку; - повернути 21912 гривень 58 копійок несанкціоновано списаних коштів на його рахунок [NUMBER]; - скасувати та не нараховувати будь-які проценти та штрафні санкції за несанкціоновано списані кошти та надані послуги; - письмово повідомити про результати розгляду заяви. 28.08.2017 року позивач отримав лист №56788-23.1-6/6 від 14.08.2017 року, в якому відповідач повідомив його про те, що співчуває щодо списання грошових коштів з картки без його відома. Однак, на підставі проведеної перевірки було встановлено, що опротестовані операції проведені коректно, шляхом фізичного використання карти. Як саме відповідач встановив зазначені обставини невідомо, доказів на підтвердження цієї позиції не надано. Позивач вважає, що відмовляючи у поновленні його майнових прав, відповідачем порушено вимоги законодавства України. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подано заперечення проти позовних вимог, де відповідачем вказано, що при укладенні із банком договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, позивач ознайомлений із умовами договору. 04.08.2017 позивач звернувся до банку із проханням повернути на його рахунок кошти у розмірі 21 912,58 грн. у зв'язку із їх нібито несанкціонованим списанням. Баком повідомлено позивача про те, що опротестовані операції проведені коректно, шляхом фізичного використання карти, в процесі чого відбувалось зчитування даних з магнітної смуги карти. Також зазначено, що позивачем не надавалось підтвердження його знаходження в Болгарії, а тому відповідач не виключає можливість знаходження позивача у США на момент списання коштів з його картки. Також відповідач звертає увагу на те, що за випискою по рахунку картки позивача № [NUMBER], жодних операцій у республіці Болгарія не проводилось - ні до часу списання коштів, ні після цього. Також зазначено, що п. 4.2.5 Публічної пропозиції передбачено, що клієнт зобов'язаний особисто користуватися карткою, виписаною на його ім'я, не передавати її в користування третім особам і вжити всіх можливих заходів для запобігання її втраті. Пунктом 4.2.6 на користувача картки покладено обов'язок нерозгологшення даних картки, в тому числі пін-код, пін-код махі, м-пін, що застосовується для NFC сім-картки як за власні дії. Пунктом 4.2.13 Публічної пропозиції, у разі втрати картки до моменту одержання банком повідомлення про її втрату клієнт зобов'язаний відповідати за всі операції з Картою, здійснені третіми особами, з відома або без відома держателя картки. Схожа норма закріплена у законі України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», зокрема статтею 14 названого закону визначено, що Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов'язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Із посиланням на викладене, відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні та просить суд відмовити у позові. За ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши позиції сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 03.12.2013 сторонами укладено договір №630064679 про відкриття та обслуговування карткового рахунку, відповідно до умов якого відповідач оформив на ім'я позивача платіжну картку. Банк оформив та видав позивачу платіжну картку та пін-код до неї, здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій позивача із використанням платіжної картки. 29.07.2017 року за київським часом з рахунку позивача списано кошти у розмірі 837,18 доларів США, про що позивача сповіщено смс повідомленнями від відповідача. Зняття коштів відбулось чотирма транзакціями: 217,56 дол. США о 2.25 годині; 206,64 дол. США о 2.26 годині; 211,79 дол. США о 2.26 годині; 201,19 дол. США о 2.27 годині. О 2.28 за київським часом 200 доларів США не було зписано через брак коштів на картці. До початку незаконного зняття на картці залишалось 24707,71 грн, після зазначених дій залишилось 2795,13 грн. Списання коштів відбулось у США, в аптечній мережі Ride Aid Store - 556. Таке підтверджується як поясненнями позивача, так і випискою по його картковому рахунку, наданою відповідачем, а також поясненнями відповідача. Листом №56788-23.1-6/6 від 14.08.2017 року, банк повідомив [PERSON] про те, що на підставі проведеної перевірки було встановлено, що опротестовані ним операції проведені коректно, шляхом фізичного використання квоти, в процесі чого відбувалось зчитування даних з магнітної смуги карти. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач не міг провести розрахунок банківською карткою у США, оскільки на момент проведення розрахункових операцій перебував в республіці Болгарія. Відповідачем підтверджено, що платіж виконано через платіжний термінал із безпосереднім використанням банківської карти із магнітною смугою. У зв'язку із такими обставинами, позивач звернувся до правоохоронних органів. Ухвалою слідчого судді від 23.11.2017 за скаргою [PERSON], справа № 638/17570/17, зобов'язано працівників Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області внести у встановленому законом порядку до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення від 05.09.2017. Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Частиною 1 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Частиною 2 згаданої статті встановлено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Позивачем надано копію закордонного паспорту, а також залізничного квитку, оригінали яких було оглянуто судом у судовому засіданні, якими підтверджується факт знаходження позивача у республіці Болгарія у період з 18.07.2017 по 31.07.2017. В судовому засіданні не доведено, що відповідач вчиняв розпорядження щодо списання/перерахунку коштів, та вчиняв будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з його рахунків. Статтею 1073 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з пунктом 8 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705 (далі - Положення № 705) емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Частиною 3 ст. 1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. У відповідності до ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» суб'єкти переказу зобов'язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів. У відповідності до п. 32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів; Згідно зі ст. 7 та п. 38.1 і 38.4 ст. 38 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійсненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання. Аналіз наведених вище норм вказує, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів. Відповідно до п. 18.3 статті 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу. Згідно з п. 39.2.3 ст. 39 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов'язань перед відповідачем, як володільцем банківського рахунку. Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Враховуючи, що несанкціоновано списані з карткового рахунку позивача грошові кошти відповідачем до даного часу на його картковий рахунок не зараховані, тому суд вважає, що з ПАТ «Альфа-Банк» підлягає стягненню на користь позивача пеня у розмірі 1314,75 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved