Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ державної виконавчої служби Новоукраїнського РУЮ про звільнення від сплати аліментів на дитину та стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою перебували у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2014 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина. З моменту стягнення позивач постійно сплачував аліменти у встановленому розмірі. З 02.01.2016 року року син [PERSON] проживає з позивачем та він несе всі витрати на утримання сина, а тому просить суд звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання сина, що стягуються на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2014 року, а також стягнути з відповідачки на його користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на утримання дитини і до повноліття сина [PERSON]. У судовому засіданні 24.05.2016 року позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених в ньому підстав. В подальшому позивачем було подано заяву про можливість розгляду справи без його участі. Відповідач в судовому засіданні 24.05.2016 року позов визнала частково, не заперечувала щодо звільнення позивача від сплати аліментів, оскільки, син дійсно з ним проживає, однак, просила стягнути аліменти в сумі однієї тисячі грн. В подальшому відповідач звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі. В судове засідання представник Новоукраїнського районного ВДВС не з"явився, подавши письмове клопотання про розгляд справи без його участі. В зв"язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі третьої особи, та закінчити розгляд справи без участі позивача та відповідача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.6). Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1500, 00 грн. щомісячно і до досягненням повноліття сином [PERSON] ( а.с. 9). З моменту винесення судового рішення [PERSON] належним чином сплачував аліменти у розмірі, встановленому судовим рішенням. З 02 січня 2016 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком - позивачем [PERSON], що підтверджується актом обстеження від 09.03.2016 року складеним депутатом міської ради Сухом"яс В.В. (а.с.8). Як встановлено судом, позивач повністю займається вихованням дитини, несе всі витрати на утримання сина, у тому числі на харчування, одяг, дозвілля, витрати на шкільні потреби. Дитині створені належні умови для навчання, проживання та розвитку, він забезпечений всім необхідним, дитині приділяється належна увага. Згідно із ч. 1 ст. 8 Сімейного кодексу України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім"ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред"явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них Враховуючи те, що з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів, істотно змінилися обставини, що існували на час його прийняття, зокрема, щодо місця проживання дитини, а також її утримання, суд вважає позовні вимоги [PERSON] у частині звільнення його від сплати аліментів є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. В частині стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача суд встановив наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, на даний час неповнолітній син [PERSON] знаходиться на утриманні свого батька. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що на даний час відповідачка матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідачки є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, в частині розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, пояснень позивача, наданих ним письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, думку відповідача, яка погодилась на стягнення аліментів в сумі однієї тисячі грн., суд враховує той факт, що неповнолітня дитина перебуває на утримання свого батька, є інвалідом дитинства, а також матеріальний стан матері дитини, яка має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю. Враховуючи викладене, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, рівність обов"язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідачки аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі однієї тисячі грн, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня звернення до суду. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення утримання неповнолітнього сина, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання статтею 141 СК України покладається як на відповідача, так і на позивача по справі. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати якого позивач звільнений на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір", а також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем за позовну вимогу про звільнення від сплати аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved