Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що з метою отримання банківських послуг, відповідно до підписаної заяви та укладеного договору від 09 липня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 02 серпня 2016 року має заборгованість у розмірі 12145,74 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив задоволити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з"явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158, ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. 09 липня 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку (копія заяви, а.с.13). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. За умовами договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому розмір кредитного ліміту неодноразо змінювався, восстаннє 21.08.2009 року кредитний ліміт було встановлено в розмірі 4000 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином встановлено, що сторони дійсно уклали кредитний договір в письмовій формі, тобто з додержанням вимог закону. Відповідно до умов договору щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 02 серпня 2016 року має заборгованість у розмірі 12145,74 грн., яка складається з наступного (розрахунок заборгованості, а.с. 6-12): - 4211,01 грн. - тіло кредиту; - 954,06 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом:; - 5064,21 грн. - нараховано пені; -1300,00 грн.-нараховано штрафів; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг. - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 566,46 грн. - штраф (процентна складова); з них 200,00 грн. -внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015(дата зміни облікових правил банка). Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого наявна заборгованість по сплаті кредиту, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved