Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20.02.2012 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого їй було надано кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, не здійснює відповідні платежі щодо погашення заборгованості, що призвело до виникнення, станом на 25.05.2017 року, заборгованості по кредиту у розмірі 12440,27 грн. Оскільки відповідачем не вживаються ніяких заходів для погашення або зменшення заборгованості за кредитним договором, відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.02.2012 року на загальну суму 12440.27 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача Сафір Федір Олегович (на підставі довіреності №3262-К-Н-О від 17.01.2017 року) не з'явився, подавши до суду клопотання (від 25.05.2017 року) про розгляд справи у його відсутності, на підставі доказів в матеріалах справи. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення . Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, про час і місце розгляду справи була своєчасно та належним чином повідомлена Про причини неявки суду відповідач не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надавала, а тому суд визнає причини неявки [PERSON]. неповажними. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів, провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України - якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) та доходить слідуючого висновку. ПЛЕНУМ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 30 березня 2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що: "При розгляді справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів слід виходити з положень Конституції України та враховувати, що кредитні відносини врегульовано законами України: від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 05.06.2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»; від 18.11.2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених Законом України від 20.05.1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України». Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що між сторонами було укладено договір №б/н від 20.02.2012 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до умов надання банківських послуг - відповідач зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту. У заяві [PERSON] вказано, що вона ознайомлена і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, яку власноручно підписала (а.с. 5). При цьому висновок про те, що така заява разом з Умовами та Правилами становить один договір викладено в декількох Постановах ВСУ, зокрема за № 6-144цс14 від 24.09.2014 року. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення щодо можливості видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписанням цього Договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого Кредитного ліміту, встановленого Банком. Оскільки в даному випадку, кредит надавався на платіжну картку, то банк вправі змінювати кредитний ліміт в односторонньому порядку без погодження та повідомлення клієнта. Прийняте таким чином рішення про зміну кредитного ліміту не потребує якогось додаткового обґрунтування чи підтвердження. За ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг - договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 25 травня 2017 року - становить 12440.27 грн., а саме: 1482,39 грн. - заборгованість за кредитом; 6344.13 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3545.17,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 568,58 грн. - штраф (процентна складова) (розрахунок заборгованості за кредитним договором, а.с. 4). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн + 5 % від суми позову. Правильність розрахунку відповідачем не оспорюється, а відтак такий розрахунок є належним доказом. За ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ч. 1 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних відсотків. Згідно ч.1 ст. 1048, ч.1 ст. 1054 ЦК України - за користування кредитом відповідач зобов'язаний сплатити проценти у порядку та в розмірі встановленим кредитним договором. Таким чином, судом доведено наявність між сторонами договірних зобов'язань та, неналежне виконання таких відповідачем [PERSON] З огляду на вищенаведене, враховуючи що відповідач зобов'язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконує, ухиляється від погашення заборгованості і заборгованість за кредитним договором не погашає, а також зважаючи на те, що правильність розрахунку ніким не оспорюєтсья і такий не викликає сумнівів, суд вважає підставною вимогу ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 12440.27 грн. Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до ст. 88 ЦПК України та п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 1600,00 грн. (платіжне доручення № PROM5B0U8X від 25 травня 2017 року з призначенням платежу - судовий збір). На підставі вищенаведеного, оцінивши встановлені докази в судовому засіданні та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором, суд вважає що позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved