Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на ті обставини, що він з відповідачкою знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 14 травня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбних відносин із відповідачем є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що шлюбні відносини припинені з 2018 року, через конфлікти на ґрунті різних поглядів на життя, що робить неможливим подальше спільне проживання, жінка залишила сімю, переїхала проживати в інше місце, а донька залишилась проживати з позивачем. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду телефонограму-клопотання справу слухати у його відсутність на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного розгляду. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, відзив на позов не подав. Про дату та час судового засідання відповідач повідомлявся шляхом направлення на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судової повістки поштовим зв`язком. На адресу суду повернувся конверт, з позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вищевикладене у суду є підстави вважати, що відповідач повідомлений належним чином, оскільки вся кореспонденція направлялася відповідачу за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, про що постановлено ухвалу суду. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбних відносин із відповідачем є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що шлюбні відносини припинені з 2018 року, через конфлікти на ґрунті різних поглядів на життя, що робить неможливим подальше спільне проживання, жінка залишила сімю, переїхала проживати в інше місце, а донька залишилась проживати з позивачем. Крім того судом встановлено, що позивач звернувся до відповідачки зазначивши її дошлюбне прізвище " [PERSON] " , в той час як згідно свідоцтва про шлюб після одруження відповідачка змінила своє прізвище на " [PERSON] " та згідно копії свдіотцва про народження дитини в графі "Мати " прізвище зазначено як " [PERSON] ", але в звязку з неявкою відповідачки в судове засідання підтвердити дані обставини паспортним документом не представилось можливим. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з наведеного враховуючи, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачкою, збереження даного шлюбу суперечить їх інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст.3,56,104-105,110,112, СК України,

Outcome: approved