Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], ОСББ «Вишневий дім» про розподіл особових рахунків. Мотивуючи свої вимоги тим, що між мешканцями квартири існує спір з приводу оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого просить змінити договір найму згідно визначеного порядку користування квартири. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], ОСББ «Вишневий дім» про стягнення з [PERSON] половини вартості сплачених ним житлово-комунальних послуг, визнання за відповідачкою заборгованості за житлово-комунальні послуги. Посилаючись на те, що ним сплачено кошти за житлово-конунальні послуги за період з листопада 2014 року по листопад 2015 року в загальній сумі 3 135 грн. 72 коп., вважає, що половина вказаної суми має бути стягнута з відповідачки як співвласниці квартири, а також визнано за нею заборгованість за житлово-комунальні послуги перед ОСББ «Вишневий дім» в сумі 1 188 грн. 95 коп., перед ПрАТ «Київенерго» - 92 грн. 05 коп. - за спожиту електроенергію. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги пвдтьримала з тих же підстав та просила їх задовольнити, зустрічний позов не визнала й просила відмовити у його задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 21 грудня 2015 року (а.с.38-40), позовні вимоги не визнали, просили відмовти у її задоволенні, зустріний позов підтримали та просили його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача в особі ОСББ «Вишневий дім» Масло Л.П., діюча за посадою (а.с.80), позовні вимоги визнала частково. Посилаючись на те, що сторони до ОСББ із заявою про розподіл особових рахунків не звертались. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що первісний позов та зустрічний позов підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 лютого 2011 року та ухвалою цього ж суду від 30 травня 2011 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 року (а.с.24-25), поділено майно сторін як подружжя, й за кожним із них визнано право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.21-22, 23). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року (а.с.9-11), залишеного без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 липня 2014 року (а.с.12-16), визначено порядок користування квартирою [ADDRESS], відповідно до якого видалено в користування [PERSON] кімнату жилою площею 18,0 кв м з лоджією 5, 8 кв м, [PERSON] - кімнату жилою площею 18, 0 кв м з балконом, підсобні/допоміжні приміщення та приміщення побутового/загального користування - залишено у спільному користуванні співвласників квартири. Суд, вирішуючи спір в частині вимог про зміну договору найму квартири / розподіл особових рахунків/, виходить із таких правових підстав. Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. У відповідності до ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму, жиле приміщення, яке хоч і є ізольованими, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (перша статті 48 ЖК України) частина кімнати (або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора, тощо). Відповідно до ч.1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Відповідно до п. 2 Постанови Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та Президії Київської міської ради профспілок № 582 від 15.07.1985 року "Про порядок застосування у м. Києві "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень у Українській РСР" (зі змінами), встановлено, що громадяни визнаються, такими, що потребують поліпшення житлових умов, які мають жилу площу до 7, 5 кв. м включно на кожного члена родини. П.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1995 року (зі змінами) "Про деякі питання, що виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз"яснено, що відповідно до ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім"ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якої менший встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім"ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Відповідно до п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визначення порядку користування квартирою, відповідно, є підставою для укладення між співмешканцями квартири та обслуговуючою організацією, на балансі якого знаходиться будинок, окремих договорів найму, тому додатково зобов'язувати обслуговуючі організації вчинити ці дії немає потреби. Оскільки судом прийнято рішення про визначення порядку користування спірною квартирою від 13 травня 2014 року (а.с.9-11), залишеного без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 липня 2014 року (а.с.12-16), й яке не звернуто до виконання - ОСББ «Вишневий дім», що визнається сторонами, підстав для зобов»язання укладення між співмешканцями квартири та обслуговуючою організацією, на балансі якого знаходиться будинок, окремих договорів найму, - немає. Суд, вирішуючи спір в межах зустрічних позовних вимог, вважає відмовити у його задоволенні, виходячи із того, що положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов»язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов»язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Як встановлено в ході розгляду справи позивач зустрічних позовних вимог [PERSON], як споживач, сплачував житлово-комунальні послуги, що підтверджується платіжними квитанціями, проте це його обов»язок встановлений, як законом, так й договірними відносинами з ОСББ, ПрАТ "Київнерго", іншими організаціями, що надають житлово-комунальні послуги, й в разі наявності боргу споживача послуг перед обслуговуючою будинок організацією, саме вона вправі звертатися до споживача/боржника зобов»язальних правовідносин про стягнення боргу, а не споживач послуг, оскільки між [PERSON] та [PERSON] зобов»язальних правовідносин з приводу сплати комунальних послуг не існує. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Кодексу (ч.ч.1, 2 ст. 509 ЦК України). Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки (ч.1 ст. 11 ЦК України). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed