Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, в якому зазначив, що у відповідності до рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя № 2-1466/11 від 08.02.2011 року задоволено позовну заяву ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-474/227-07 від 09.10.2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок, та земельну ділянку, - площею 0,0493 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для задоволення вимог Банку на загальну суму 2198942,72 грн. Станом на теперішній час примусовому виконанні у Комунарському ВДВС ЗМУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 36365331 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1466 виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 17.05.2011 р. щодо звернення стягнення на вищезазначений предмет іпотеки. Відповідно до довідки квартального комітету №11 Комунарського району м. Запоріжжя, стало відомо про те, що в іпотечному будинку станом на 10.05.2012 року зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вищезазначений будинок, що належить [PERSON], перебуває в якості забезпечення виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором відповідно до договору іпотеки від 09.10.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 3571. В свою чергу, відповідно до умов іпотечного договору від 09.10.2008 року, що укладений між Банком та [PERSON], зокрема п. 3.6: Іпотекодавець засвідчує та гарантує, що на момент укладання цього Договору в жилому приміщенні, яке є предметом іпотеки не зареєстровані та не проживають малолітні та/чи неповнолітні діти, а також будь - які інші особи, що за законом повинен утримувати Іпотекодатель, а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користування житловим будинком. 15.05.2013 року за вих..№114-16-0-00-6/944 Іпотекодавцю та усім зареєстрованим особам в предметі іпотеки житловому будинку були направлені рекомендованими листами вимоги щодо виселення та зняття з реєстрації осіб, що зареєстровані та мешкають в іпотечному будинку. Станом на теперішній час вимогу не виконано, тому позивач змушений звернутися до суду з питанням про виселення та зняття з реєстраційного обліку осіб, що проживають та зареєстровані в іпотечному будинку за адресою: [ADDRESS] та просить суд виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував, надав до суду свої заперечення в яких зазначив, що відповідно до п. 67 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008р. зняття з реєстрації та виселення неповнолітніх дітей можливо лише на підставі Дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, який надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини та лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Представник третьої особи Комунарський районний відділ у місті Запоріжжя УДМВС України в Запорізькій області в судове засідання не з"явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо позову не має. Представник третьої особи Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ в судове засідання не з"явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення прийняти по справі на розсуд суду. Представник третьої особи органу опіки та піклування Комунарського району м.Запоріжжя в судове засідання не з"явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі наданих суду доказів встановлено, що між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір № 014/17-474/227-07 від 09.10.2008 року, згідно якого останній отримав 250 000, 00 доларів США до 09 жовтня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 09.10.2008 рокуміж [PERSON] та позивачем був укладений договір іпотеки від 09.10.2008 року, згідно якого останній передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-12). Згідно п.3.6 вищезазначеного договору іпотеки зазначено, що Іпотекодавець гарантує, що на момент укладання цього договору в жилому приміщенні, яке є предметом іпотеки, проживають такі особи: гр..[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Іпотекодавець до моменту укладання цього договору надав Іпотекодержателю нотаріально посвідченні згоди всіх повнолітніх осіб, які проживають у житловому будинку, що є предметом іпотеки, на їх добровільне виселення у разі звернення стягнення Іпотекодержателем на Предмет іпотеки. Іпотекодавець гарантує, що протягом строку дії цього договору він зобов'язується не надавати права користування, не вселяти (не реєструвати) в жиле приміщення, що є предметом іпотеки, будь-яких осіб без попереднього надання Іпотекодержателю аналогічної згоди на їх виселення. Іпотекодавець засвідчує і гарантує, що на момент укладання цього договору в житловому будинку не зареєстровані та не проживають малолітні та неповнолітні діти та внаслідок передачі житлового будинку, земельної ділянки до іпотеки не буде порушено прав та законних інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей, в тому числі інших осіб, яких Іпотекодавець зобов'язаний утримувати за законом чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя № 2-1466/11 від 08.02.2011 року задоволено позовну заяву ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, на вищезазначений житловий будинок [ADDRESS] (а.с.175-177). Частиною 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Виходячи із аналізу наведених правових норм закону, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. В матеріалах справи містяться вимога від 15.05.2013 року про добровільне звільнення відповідачами житлового будинку (а.с.14). Факт отримання вимоги відповідачами підтверджується поштовим повідомленням (а.с.15), однак після спливу місячного терміну добровільно не звільнили житловий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Таким чином, іпотекодавець [PERSON] на час укладання договору іпотеки 09.10.2008 року відповідно до вимог п.3.6.Договору іпотеки гарантував відсутність проживання (реєстрації) малолітніх та неповнолітніх дітей та внаслідок передачі житлового будинку, земельної ділянки до іпотеки не буде порушено прав та законних інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей, в тому числі осіб, яких іпотекодавець зобов'язаний утримувати чи за законом чи за договором і оскільки відповідачі на вимогу банку після спливу місячного терміну добровільно не звільнили житловий будинок, тому вони підлягають примусовому виселенню із житла. Позовна вимога банку щодо зняття з реєстрації виселених з іпотечної квартири осіб не може бути задоволена виходячи із наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення про виселення осіб із жилого приміщення є остаточним судовим рішенням, яке позбавляє цих осіб права користування житлом. Рішення суду в цій частині є підставою для звернення банку до Відділу ГІРФО Комунарського МВ УМВС України у Запорізькій області із заявою про зняття виселених осіб з реєстрації в іпотечному житловому будинку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial