Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, в котрій зазначено, що шлюб між сторонами розірвано. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка отримувала аліменти до досягнення сином повноліття. В 2017 році [PERSON] виповнилося 18 років. На даний час він навчається на ІІІ курсі групи ГП31 за спеціальністю "Монтаж, обслуговування устаткування і систем газопостачання" в державному вищому навчальному закладі "Київський коледж будівництва, архітектури та дизайну" з терміном навчання по 31 січня 2019 року та потребує матеріальної допомоги. Позивачка працює продавцем у приватного підприємця та отримує заробітну плату в середньому розмірі 3490 гривень, нерухомого та рухомого майна не має. Повнолітній син не працює, знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач коштів на утримання сина не дає, хоча являється особою працездатною, має періодичний нестабільний дохід просила стягувати щомісячно із нього на її користь на утримання повнолітньго сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином 23 річного віку, за умови продовження навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, до зазаначеного в позові додала, що повнолітній син потребую матеріальної допомоги, оскільки необхідні кошти для придбання одягу, продуктів харчування, оплати проживання за гуртожиток, що становить 3500 гривень на рік, на проїзд до навчального закладу та придбання канцтоварів, оскільки заробітної плати отриманої позивачки не вистачає. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та зазначив, що він є особою працездатною, інших утриманців не має, на даний час не працює, має тимчасові нерегулярні підробітки, на праві власності нерухомого майна немає, але має на праві власності автомобіль. Вважає, що сплата аліметів в розмірі 1000 гривень є сумою завеликою. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 цього ж кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст..192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зімни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. ст.199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року становить 1700 гривень. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, в судовому засіданні встановлено, що від спільного життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7, 23-24), який перебуває на утриманні матері (а.с. 5). Позивачка працює та отримує заробітну плату в середньому розмірі 3490 гривень, нерухомого та рухомого майна не має (а.с. 30-31), проте коштів, які вона отримує недостатньо для придбання одягу, продуктів харчування, оплати проживання за гуртожиток, на проїзд до навчального закладу та придбання канцтоварів. Повнолітній син сторін, на даний час навчається на ІІІ курсі групи ГП31 за спеціальністю "Монтаж, обслуговування устаткування і систем газопостачання" в державному вищому навчальному закладі "Київський коледж будівництва, архітектури та дизайну" з терміном навчання по 31 січня 2019 року(а.с. 4), не працює, перебуває на утриманні матері (а.с. 4). Відповідач є особою працездатною, проте на даний час не працює, має нерегулярні доходи, як він зазначив в судовому засіданні, інших утриманців немає, має задовільний стан здоров'я, підробітки, має автомобіль на праві власності, а тому здатний надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Враховуючи викладене, а також матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я та ті обставини, що повнолітній син на даний час навчається та перебуває на утриманні матері, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, продуктів харчування, оплати проживання в гуртожитку, на проїзд до місця навчання та придбання канцтоварів. Відповідач постійних доходів не має, є працездатного особою, інших утриманців не має, враховуючи, що син сторін є повнолітнім та прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року становить 1700 гривень, то за також обставин суд вважає, що з відповідача на утримання повнолдітнього сина необхідно стягнути аліменти у розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення сином сторін двадцяти трьох років на час навчання.

Outcome: approved