Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою стягнути з відповідачки 35695 гривні 22 копійок заборгованості за кредитним договором, мотивуючи такі вимоги тим, що 16.12.2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконувала зобов"язання, покладені на неї за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідач станом на 19.03.2014 року мала заборгованість - 35695,22 грн., яка складається з наступного: 510,50 грн. - заборгованість за кредитом; 10150,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 29,96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 22828 гривень 64 копійки - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1675,96 грн. - штраф - (процентна ставка). Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Під час судового розгляду позивач свої вимоги змінив, прохаючи стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 25145 гривень 78 копійок, з яких 5519 гривень 33 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом, 17952 гривні 84 копійки пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором, штрафи 500 гривень фіксована частина та 1173 гривні 61 копійка процентна складова. Відповідачка та представники відповідачки проти позову заперечили, вказуючи на пропуск позовної давності позивачем. Крім того, пояснили що 13 січня 2010 року з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вже було стягнуто 10047 гривень 09 копійок заборгованості за вказаним кредитним договором. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.12.2006 року ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідачкою було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачкою договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала строковий кредит у розмірі 1872 гривні 20 копійок на строк 12 місяців з 16.12.2006 року по 16.12.2007 року включно, зі сплатою 1 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.(а.с.7). [PERSON] не виконала своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в неї перед ПАТ КБ "ПриватБанк" виникла заборгованість в сумі 35695,22 грн., яка складається з наступного: 510,50 грн. - заборгованість за кредитом; 10150,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 29 гривень 96 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом; 22828 гривень 64 копійки - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1675,96 грн. - штраф (процентна ставка).(а.с.6). Разом з тим, судовим наказом Іванівського районного суду Херсонської області від 13.01.2010 року стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 10047 гривень 09 копійок за кредитним договором від 15.12.2006 року.(а.с.28). Відповідачка змінила прізвище з "Наймалюк" на "Барсук" в зв"язку з реєстрацією шлюбу. Відповідачка вказала на пропуск позовної давності позивачем. Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами кредитного договору від 16 грудня 2006 року погашення кредиту повинно здійснюватись відповідачкою частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Судом встановлено, що [PERSON] перестала належним чином погашати кредит з січня 2007 року, а строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку, а позивач звернувся до суду з позовом у квітні 2014 року, тобто з пропущенням строку позовної давності, про застосування якого заявила відповідачка. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю у п'ять років. Проте це є строком звернення до суду за захистом порушеного права, а, разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України нарахування пені не може перевищувати одного року., що відповідає вимогам ч. 1 ст. 259 ЦК України. Також не можна рахувати як переривання строку позовної давності списання банком коштів з картки для виплат відповідачки, які зараховувалися на таку картку як заробітна плата відповідачка, оскільки такі відрахування коштів здійснювалися позивачем автоматично, відповідачка самостійно через відділення банку кредит не сплачувала та наміру сплачувати кредит не мала, таким чином, не вчинила жодних дій, які б слугували підставою для переривання строку позовної давності. Таким чином, є підстави для застосування строку позовної давності та відмови в позові з вказаних підстав.

Outcome: dismissed