Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

30 листопада 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство "Комерційний банк „Приватбанк\~\~ звернувся до Зарічного районного суду м. Суми, з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу 33565 грн. 02 коп., яка складається з наступного: 14946 грн. 01 коп. заборгованість за кредитом, 15346 грн. 15 коп. заборгованість по процентам за користування\~ кредитом, 1198 грн. 34 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф(фіксована частина), 1574 грн. 52 коп. - штраф(процентна складова), а також повернення сплаченого при подачі позову 1218 грн. 00 коп. судового збору,. 20.03.2017 справа передана до Ковпаківського районного суду м. Суми. Свої вимоги мотивує тим, що 26.05.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] акціонерним товариством "Комерційний банк „Приватбанк був укладений кредитний договір № б/н від 26.05.2010 року, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 27,60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов"язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору не виконує належним чином, тому позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та не заперечує щодо ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданняі позовні вимоги визнали частково , а саме в частині стягнення заборгованості за кредитом , в іншій частині позовні вимоги не визнають, посилаючись на те , що їм не відомо на яких підставах нараховані позивачем заборгованість за процентами, за пенею та комісією, штрафи. Відповідач пояснила , що у зв"язку з тяжким матеріальним становищем , вона не мала можливості оплачувати заборгованість за кредитом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача з урахуванням доказів, що є у справі. Судом встановлено, що 26.05.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] акціонерним товариством "Комерційний банк „Приватбанк був укладений кредитний договір № б/н від 26.05.2010 року, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 27,60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 6) Даний договір не розірвано, він діє на даний час, оскільки відповідач заяв про його розірвання до банку не надавала, у порядку, передбаченому ЦК України, недійсним не визнавався. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобовязання не виконує належним чином, користувалася наданим кредитом ,платежів у визначеному розмірі не здійснювала та не здійснює до теперішнього часу. Востаннє відповідач сплатила 28.08.2014. Станом на 30.09.2015 року [PERSON], згідно розрахунку позивача, має заборгованість у розмірі 33565 грн. 02 коп., яка складається з наступного: 14946 грн. 01 коп. заборгованість за кредитом, 15346 грн. 15 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1198 грн. 34 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф(фіксована частина), 1574 грн. 52 коп. - штраф(процентна складова) (а.с.5) Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У ч.1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Надані позивачем умови кредитування і правила всупереч положенням ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч.4 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" відповідачем не підписані. Тому на підставі ч.2ст. 59 ЦПК України такі докази не можна вважати підтвердженнячм складової частини укладеного сторонами кредитного договору. Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11.03.2015 року, № 6-240цс14 від 11.02.2015 року, № 6-698цс15 від 10.06.2015 року та № 6-757цс 15 від 01.07.2015 року. У анкеті-заяві, яку підписав відповідач, зазначено, що при оформленні платіжної картки «Кредитка Універсальна» Памятку, яка містить тарифи і основні умови кредитування отримав і ознайомився з її змістом під підпис. Проте документ, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис Памятки, яка містить тарифи і основні умови кредитування, позивачем суду не надано. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі визначеному відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Такимп чином з відповідача підлягає стягненню на користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 14946,01 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 15346,15 грн., а всього 30292,16 грн.. Вимоги про стягнення з відповідача пені та комісії, штрафів не ґрунтуються на відповідному правочині між сторонами, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, укладено не було. Тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, як складаються з судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп.

Outcome: partial