Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до КП "Царичанське бюро технічної інвентаризації" ДОР, предмет якого складають такі вимоги: 1)Визнати інформацію, надруковану та оприлюднену колективом КП "Царичанське БТІ" ДОР" шляхом публікації в засобі масової інформації - газеті "Приорільська правда" №11 (10035) на другій сторінці в статті "Справжня правда про роботу Царичанського БТІ" у четвертому абзаці, де зазначено: "Колектив ще пам'ятає методи роботи [PERSON], його моральний образ, за що врешті його і "пішли" із займаної посади" - недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] та підлягає спростуванню; 2) Зобов'язати Комунальне підприємство "Редакція Царичанської районної гази "Приорільська правда" опублікувати спростування інформації, надрукованої та оприлюдненої колективом КП "Царичанське БТІ" ДОР" у газеті "Приорільська правда" № 11 (10035) від 13.02.2015 р., на другій сторінці в статті "Справжня правда про роботу Царичанського БТІ" у четвертому абзаці, де зазначено: "Колектив ще пам'ятає методи роботи [PERSON] [PERSON], його моральний образ, за що врешті його і "пішли" із займаної посади", у такий самий спосіб її поширення, шляхом публікації не пізніше, ніж на протязі 15 днів після набрання законної сили рішенням суду на другій сторінці, тим же шрифтом випуску газети "Приорільська правда" наступного тексту спростування: "Редакція Царичанської районної газети "Приорільська правда", колектив КП "Царичанське БТІ" ДОР" повідомляють, що розповсюджена інформація у газеті "Приорільська правда" №11 (10035) від 13.02.2015 року на другій сторінці в статті "Справжня правда про роботу Царичанського БТІ" у четвертому абзаці про те, що: "Колектив ще пам'ятає методи роботи [PERSON], його моральний образ, за що врешті його і "пішли" із займаної посади" є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], а тому редакція повідомляє про її спростування"; 3) Стягнути з [PERSON] підприємства "Царичанське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" ( і.к. за ЄДРПОУ - 25536061) на користь [PERSON] (нкпп - [NUMBER]) в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.; 4) судові витрати покласти на відповідачів. Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст.ст. 3, 119 ЦПК України. Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: трудова книжка серії БТ-II №4740701 від 16.05.1990 року на ім'я [PERSON] (а.с.5), газета "Приорільська правда" випуск №11 від 13.02.2015 року (а.с.6-7), повідомлення заступника голови Дніпропетровської обласної ради щодо припинення дії контракту за № ВИХ-1338/0/2-13 від 14.05.2013 року (а.с.8). На обґрунтування заявлених вимог у заяві посилається на те, що 13 лютого 2015 року у друкованому засобі масової інформації - газеті "Приорільська правда" №11 (10035) надрукована та розповсюджена стаття під назвою "Справжня правда про роботу Царичанського БТІ". Вказує, що у зазначеній статті написана неправдива інформація, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, як колишнього начальника КП "Царичанське БТІ" ДОР". На другій сторінці в статті "Справжня правда про роботу Царичанського БТІ" у четвертому абзаці зазначено: "Колектив ще пам'ятає методи роботи [PERSON], його моральний образ, за що врешті його і "пішли" із займаної посади". Така написана, оприлюднена та розповсюджена відповідачами інформація принижує його честь, гідність та ділову репутацію, так як відомості, що містяться у даній статті щодо його моральних якостей (які нібито стали підставою для його звільнення) є негативними, образливими, принизливими та такими, що не відповідають дійсності, що в цілому завдає непоправної шкоди його діловій репутації в очах інших людей, з якими йому доводиться спілкуватися. Так, досить тривалий проміжок часу він займав посаду начальника КП "Царичанське БТІ" ДОР", за період роботи в якому отримав певний рівень довіри громадян, які зверталися до організації. Про нього серед клієнтів КП "Царичанське БТІ" ДОР склалося позитивне враження щодо якості та швидкості виконуваної роботи. В силу займаної на той час посади, йому доводилося часто спілкуватися з різними людьми, а після свого звільнення, до нього продовжують звертатися люди за консультаціями з різними питаннями щодо оформлення прав на нерухоме майно. Однак, після опублікування даної статті йому стали вказувати на те, що він був звільнений з КП "Царичанське БТІ" ДОР" у зв'язку з нібито "пияцтвом", виражатися на його адресу не дуже добрими словами, люди втратили довіру до нього? як до професіонал, що вкрай негативно впливає на його психофізичний стан. Тільки в смт. Царичанка, зважаючи, що "Приорільська правда" є газетою районного значення з тиражем у 3439 копій, а тому вважає, що даною статтею йому нанесено невиправну моральну шкоду. Вважає, що від нього відвернулися близькі друзі, з якими він нормально спілкувався до опублікування вищезгаданої статті. Йому доводиться кожного разу виправдовуватися за ті слова, які були написані та опубліковані у газеті. Такими діями відповідачів порушено його особисті немайнові права. Згідно його трудової книжки БТ-II №4740701 у записі під номером 11, датованій 04.10.2013 року зазначається, що підставою для його звільнення є згода сторін. Зазначає, що така підстава для звільнення є правомірною при дотриманні таких умов: 1) сторони не мають претензій одна до одної (у його випадку ні він, ні Дніпропетровська обласна рада претензій не мали, а у випадку порушення ним трудової дисципліни, підставою для звільнення була б іншою); 2) сторони не зобов'язані виконувати будь-які додаткові дії; досягнуто домовленість про дату й підставу припинення відносин (це було узгоджене ще у травні 2013 року відповідним листом заступника голови Дніпропетровської облради). Посилається на п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до чого позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права. Приєднується до того, що під поширенням інформації слід розуміти зокрема, опублікування її у пресі (саме такий вид порушення був застосований в даному випадку). Недостовірною інформацією вважається така, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (інформація про його звільнення, нібито за порушення трудової дисципліни, стосується безпосередньо його інтересів та не відповідає дійсності й спростовується відомостями, що містяться у його трудовій книжці). Відповідно до ст. 280 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права, підлягає відшкодуванню. Розмір моральної шкоди в даному випадку він визначає з урахуванням характеру правопорушення, вчиненого відповідачами, глибини душевних страждань, завданих йому, а також з урахуванням поширеної в ЗМІ районного значення неправдивої інформації про факт його звільнення у зв'язку з порушенням трудової дисципліни, яка має істотне значення в його особистому, суспільному житті та трудовій діяльності. З урахуванням вищевикладеного, розумною, виваженою та справедливою вважає компенсацію спричиненої йому моральної шкоди в розмірі 10000 грн., яку необхідно стягнути з КП "Царичанське БТІ" ДОР". При цьому, зважаючи, що недостовірна інформація була опублікована в газеті "Приорільська правда", вважає за необхідне, щоб спростування даної інформації було опубліковано у цій же газеті, на тій сторінці та на тому місці, що й первинна інформація. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] підприємства "Царичанське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" [PERSON] позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] підприємства "Редакція Царичанської районної газети "Приорільська правда" [PERSON] позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що на четвертій сторінці газети "Приорільська правда" є підтвердження, що редакція не завжди поділяє думку авторів і за точність фактів несе відповідальність автор, а за рекламу - рекламодавець. Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представників відповідачів, встановивши наявність для того законних підстав, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання недостовірною й такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] інформацію, надруковану та оприлюднену колективом КП "Царичанське БТІ" ДОР шляхом публікації в засобі масової інформації - газеті "Приорільська правда" №11 (10035) на другій сторінці в статті "Справжня правда про роботу Царичанського БТІ" у четвертому абзаці, де зазначено: "Колектив ще пам'ятає методи роботи [PERSON], його моральний образ, за що врешті його і "пішли" із займаної посади"; зобов'язання КП "Редакція Царичанської районної гази "Приорільська правда" опублікувати спростування недостовірної інформації, надрукованої та оприлюдненої колективом КП "Царичанське БТІ" ДОР" у газеті "Приорільська правда" № 11 (10035) від 13.02.2015 р., в такий же спосіб, у який вона була поширена, з таким текстом: "Поширена трудовим колективом КП "Царичанське БТІ ДОР" інформація в газеті "Приорільська правда" №11 (10035) від 13.02.2015 року на другій сторінці в статті "Справжня правда про роботу Царичанського БТІ" у четвертому абзаці про те, що: "Колектив ще пам'ятає методи роботи [PERSON], його моральний образ, за що врешті його і "пішли" із займаної посади" є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON]."; стягнення з КП "Царичанське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 6090 гривень 00 копійок. В іншій частині пред'явлених до відповідачів вимог позивачеві відмовити. При цьому суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 55 Конституції України, а також ст.16 ЦК України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вважається, що негативна інформація, поширена про особу є недостовірною, якщо особа яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст.299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно з положеннями ст.277 ЦК України та ст.10 ЦПК України обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право надати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права (п.18 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 р. Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи). Відповідно до п.15 вищевказаної Постанови №1 Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованим іншим особам. Незважаючи на те, що обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, представники відповідачів не надали суду доказів достовірності розповсюдженої інформації відносно позивача, а отже зобовязані спростувати відомості, що не відповідають дійсності, які ганьблять гідність, честь та ділову репутацію [PERSON] Суд вважає встановленими на підставі досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказів такі обставини. Позивач [PERSON] 04.10.2013 року звільнився з займаної посади начальника КП "Царичанське БТІ" ДОР за угодою сторін згідно пункту першого частини першої статті 36 КЗпП України (а.с.5). 13 лютого 2015 року в районній газеті "Приорільська правда" №11 (10035) від імені трудового колективу КП "Царичанське БТІ" ДОР статтю під назвою "Справжня правда про роботу Царичанського БТІ" (а.с.6-7), яка стосується осби позивача [PERSON], відносно якого поширена інформація, яка не відповідає дійсності щодо причин та підстави його звільнення з посади начальника цієї юридичної особи. Суд переконався в тому, що поширена недостовірна іноформація шкодить діловій репутації позивача, підриваючи його авторитет в сфері професійної діяльності та громадського життя в районі, а тому немайнові втрати, які поніс позивач, підлягають відшкодуванню відповідно до закону. До відносин, із яких витікає цивільно-правовий спір підлягають застосуванню приписи ст.ст. 15, 16, 23, 277, 273, 277, 297, 299, 280, 302, 1167, 1172 Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання порядку відшкодування завданої моральної шкоди, суд виходив з приписів ст. 1172 ЦК України про те, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Встановлено, що оплата послуг газети була здійснена з банківського райхунку КП "Царичанське БТІ" ДОР (а.с.18) за розпорядженням керівника з волі трудового колективу установи. За таких обставин спричинена немайнова шкода, яка підлягає відшкодуванню, повинна бути стягнута з юридичної особи - КП "Царичанське БТІ" ДОР. Згідно ст.302 ЦК України особа, яка поширює інформацію, зобовязана переконатися в її достовірності. Частиною 7 ст.277 ЦК України встановлено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до пп. 24, 26 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, якщо суд ухвалює рішення про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності, суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення. Статтею 270 ЦК України визначено, що фізична особа, відповідно до Конституції України має особисті немайнові права, серед яких є право на повагу до гідності та честі. Статтею 273 ч.3 ЦК України встановлено, що діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права. Згідно вимог ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частиниі зобов'язання засобу масової інформації спростувати поширену недостовірну інформації у той же спосіб вимог підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема, моральна шкода може полягати, крім інших випадків, і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також у приниженні честі, гідності та ділової репутації фізичної або юридичної особи. До відомостей, що принижують честь і гідність особи і можуть бути підставою для відшкодування моральної шкоди, належать така інформація або факти, які перед громадськістю чи окремими громадянами принижують честь і гідність особи, з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття, принципів людської моралі, за умови, що ці відомості не відповідають дійсності чи неправильно викладені. Відповідно до ст. 280 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права, підлягає відшкодуванню. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню [PERSON], суд враховує характер правопорушення, вчиненого відповідачами, глибину душевних страждань, завданих позивачеві, а також враховує поширенння в ЗМІ районного значення неправдивої інформації про факт звільнення позивача у зв'язку з порушенням трудової дисципліни, яка має істотне значення в його особистому, суспільному житті та трудовій діяльності. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральну шкоду, спричинену діями відповідачів у відношенні [PERSON], в розмірі суми п'яти мінімальних заробітних плат, що складає 6090,00 грн., а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Стягнення більшого розміру відшкодування моральної шкоди позивачем не доведено, належних і допустимих доказів в цій частині суду не представлено, а тому суд прийшов до переконання, що в іншій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 60,90 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] підприємства "Царичанське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради на користь [PERSON] в порядку відшкодування понесених ним судових витрат пропорційно до задоволеної частини позову. Також, згідно вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] підприємства "Редакція Царичанської районної газети "Приорільська правда" на користь [PERSON] в порядку відшкодування понесених ним судових витрат пропорційно до задоволеної частини позову. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial