Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] 25 грудня 2015 року звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, а саме житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул.Крупській, 76 смт.Куйбишеве Запорізької області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського РУЮ Запорізької області. Рішенням Куйбишевського районого суду Запорізької області від 07 жовтня 2014 року шлюб між ними було розірвано. За час шлюбу, 11 квітня 2011 року вона разом з відповідачем за спільні кошти придбали у власність житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул.Крупській, 76 в смт.Куйбишеве Запорізької області. Проте право власності на будинок зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на будинок за відповідачем. На даний час домовленості між нею та відповідачем щодо поділу спільного майна подружжя не досягнуто. Посилаючись на ці обставини, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул.Крупській, 76 смт.Куйбишеве Запорізької області та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена, повідомила причини неявки. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача [PERSON], наполягала на їх задоволенні в повному обсязі по тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, і пояснила , що на даний час вулиця Крупської переіменовано у вулицю [PERSON] , тому прохає вказати в рішенні житловий будинок по вулиці Володимира Гнатуші. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнав на тих підставах, які були викладені позивачем в позовній заяві, не заперечував проти визнання права власності за кожним в рівних долях по 1/2 частині, на житловий будинок, придбаний за час перебування у шлюбі. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності [PERSON] як позивача. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 28 вересня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області. Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з усіма будівлями та господарським спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,1400 га (кадастровий номер 2322755100:04:013:0001) за адресою : вул. Крупської, буд.76 смт.Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, який посвідчено державний нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області 11 квітня 2011 року. Згідно витягу з Державного реєстру прав , спірний житловий будинок зареєстровано 21 квітня 2011 року на ім"я [PERSON], реєстраційний номер 7643215. Згідно копії технічного паспорту, виготовленого КП"КУйбишевське БТІ" від 12 листопада 2010 року житловий будинок по вул.Крупській 76 в смт.Куйбишеве Запорізької області загальною площею 45.9 кв.м. , житловою площею 32.0 кв.м. складається з житлового будинку літ."А", прибудови літ."а'", літньої кухні літ."Б", гаражу літ."Г", погрібу літ."Д", вбиральні літ."Л", басейну літ."К", душу літ."М", сараю літ."Н", воріт №2. Право власності позивача на спірний житловий будинок і господарські споруди виникло під час його перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем і згідно вимог ст. 60 Сімейного Кодексу України, вказане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.2 ст.60 СК України - вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна ,що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до стст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Способом захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Судом встановлено, що спірний будинок було придбано за спільні кошти позивача і відповідача, відповідачем визнані вказані обставини та ним не оспорені, у зв`язку з чим, суд, враховуючи встановлені обставини та відповідні ним спірні правовідносини, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та законними, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно рішення виконкому Куйбишевської селищної ради №43 від 22.10.2015 року вулицю Крупської переіменовано у вулицю [PERSON], тому суд вважає необхідним зазначити в рішенні адресу житлового будинку з урахуванням даних змін. Визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останньою судових витрат у вигляді сплати судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved