Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності за законом на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 2,2734 га, кадастровий номер: 7422088400:62:104:0559, що розташована на території Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 007077 від 12 жовтня 2001 року; на земельну ділянку загальною площею 0,4675 га, кадастровий номер: 7422082100:24:073:0559, що розташована на території Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 002932 від 19 червня 2002 року; на земельну ділянку загальною площею 0,1807 га, кадастровий номер: 7422082100:24:075:0559, що розташована на території Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 002932 від 19 червня 2002 року, у суд звернулась [PERSON] до Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. В матеріалах справи міститься: -заява позивача про розгляд справи за її відсутності; -заява за підписом сільського голови Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради, позовні вимоги визнають повністю; -заява Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в якій зазначено, що у вирішенні даної цивільної справи покладаються на розсуд суду та просять розглядати дану справу без участі представника управління. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , копія свідоцтва про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відповідно до відповіді завідувача Козелецької районної державної нотаріальної контори [PERSON] спадкова справа, щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована постійно та проживала з 21.01.2008 року за адресою: [ADDRESS] і мала склад сім`ї: донька [PERSON] , [INFO] . Як спадкоємець першої черги донька померлої, [PERSON] , за законом на дану спадщину прийняла її в силу вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач у справі, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину після смерті матері, інших спадкоємців не має, спадкоємців, які мають на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено, заповіт відсутній. Ступінь родинного зв`язку [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 12 жовтня 2001 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Підлісненської сільської Ради народних депутатів від 15 березня 2001 року № 17 було виготовлено та видано державний акт на право приватної власності на землю загальною площею 2,27 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 007077. Вище вказана земельна ділянка складається з: рілля площею 2,2734 га / кадастровий номер 7422088400:62:104:0559 /. 19 червня 2002 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Вовчківської сільської Ради народних депутатів від 17 травня 2001 року № 26 було виготовлено та видано державний акт на право приватної власності на землю загальною площею 0,65 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 002932. Вище вказана земельна ділянка складається з: сіножать площею 0,4675 га / кадастровий номер 7422082100:24:073:0559 /, пасовище площею 0,1807 га / кадастровий номер 7422082100:24:075:0559 /. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 007077, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 2,2734 га / кадастровий номер 7422088400:62:104:0559 /; - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 002932, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 0,6482 га, яка складається з: сіножать площею 0,4675 га / кадастровий номер 7422082100:24:073:0559 /, пасовище площею 0,1807 га / кадастровий номер 7422082100:24:075:0559 /. Згідно зі ст.ст. 81, 126 ЗК України право власності громадян України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: за земельними ділянками площами: 2,2734 га кадастровий номер 7422088400:62:104:0559, 0,4675 га кадастровий номер 7422082100:24:073:0559, 0,1807 га кадастровий номер 7422082100:24:075:0559, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінал правовстановлюючого документу втрачений, про що в пресі розміщене відповідне оголошення.

Outcome: approved