Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 8525,02 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в силу Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року позивач розпочав діяльність з постачання електричної енергії споживачам. На підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, позивач з 01 січня 2019 року здійснював постачання електричної енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Так, відповідачем за період з 01.01.2019 року по 29.09.2020 року було використано 10298 кВт/год. Відповідачем частково проведено оплату в сумі 7899,68 грн. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання з оплати електричної енергії , внаслідок чого станом на 01.10.2020 р. утворилась заборгованість у сумі 8525,02 грн. 11 березня 2021 року представник відповідача-адвокат Горобець О.Л. подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила у задоволені позову ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті спожитої електроенергії відмовити. Свій відзив обґрунтовує тим, що у позовній заяві позивачем не зазначено, що постачання електричної енергії здійснювалось на об`єкт відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1.1.2 "Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 (надалі за текстом ПРРЕЕ), об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщенні за однією адресою та належить одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування. Однак відповідач не є власником даного об`єкта нерухомості та не зареєстрована за даною адресою. За інформацією відповідача за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання 12 осіб. Отже, представник відповідача вважає, що оскільки позивач не довів, хто саме зареєстрований за зазначеною вище адресою та є споживачем послуг, у задоволенні позову потрібно відмовити. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позову заяву із зазначених у ній підстав. Він також зазначив, що укладений з відповідачем як споживачем уклажео підблічний договір з постачання електричної енергії. Особовий рахунок їй був відкритий ще ПРАТ "Кіровоградобленерго" приблизно у 2006 році. Відповідач фактично споживала електроенергію за адресою [ADDRESS] , частково розраховувалася за надані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що відображена у виписці по особовому рахунку. Відповідач уклала з позивачем 25.02.2020 року договір про погашення цієї заборгованості, однак своїх зобов`язань повністю не виконала, у зв`язку з цим позивач звернувся до суду. Відповідач та її представник не з`явився, представник позивача у адресонаній суду письмовій заяві просила розглянути справу за її та відповідача відсутності за наявним у справі матеріалами, будь-яких заяв та клопотань немає. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до таких висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. На підставі Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року обов`язок щодо постачання електричної енергії на території Кіровоградської області перейшов до ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія». [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відкритим особовим рахунком на ім`я відповідача за № [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 01 січня 2019 року позивач за адресою: [ADDRESS] , постачав електричну енергію. Відповідно до договору про погашення заборгованості, який був укладений між позивачем та відповідачем, предметом якого є сплата заборгованості, що виникла відповідно до укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за №П180921/169 від 01.01.2019 р. У п. 1.2. цього договору зокрема зазначено, що боржник визнає, що станом на 25.02.2020 р. його заборгованість перед кредитором по оплаті за спожиту електричну енергію становить 14566,42 грн. і зобов`язуються сплатити її в термін до 25.07.2020 р. Цей договір підписаний [PERSON] , адресою її проживання зазначена: [ADDRESS] . Згідно з відповіді на запит судв Протопопівського старостинського округу Приютівської селищної ради № 105 від 15.10.2020 р. [PERSON] , [INFO] зареєстрована по [ADDRESS] , фактично проживає по [ADDRESS] . На виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду про витребування доказів від 28.05.2021 року Протопопівський старостинський округ надав інформацію, що станом на 07.07. за адресою: [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; споживач житлово-комунальних послуг (далі споживач) індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги постачання та розподілу електричної енергії (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Системний аналіз зазначених норма права дає підстави зробити висновок, що споживач комунальних послуг, незалежно від факту укладення договору про надання житлово-комунальної послуги, зобов`язаний оплачувати фактично отримані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. З роздруківки балансу та роздруківки платежів по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] вбачається, що з 01 січня 2019 року по 29 вересня 2020 року відповідачем спожито 10298 кВт/г на загальну суму 14566,42 грн. При цьому, відповідачем частково здійснено оплату спожитої електричної енергії на суму 7899,68 грн., відповідно до договору про погашення заборгованості №180921169 від 25.02.2020 р. Тобто, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію станом на 29 вересня 2020 року становить 8525,02 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що відповідач, як споживач, не виконала передбачені законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за фактично отримані комунальні послуги, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд відхиляє доводи відповідача та її представника про те, що позивач не зазначив у позові адресу постачання і споживання відповідачем електроенергії, адже у позові така адреса зазначена: [ADDRESS] . Крім цього, факт фактичного споживання відповідачем електричної енергії за цієї адресою підтверджується укладеним нею договором про погашення заборгованості за спожиту електроенерію, довідкою Протопорпівсткго старостинського оргугу Приютівської сільради про те, що відповідач фактично проживала за цією адресою і також тим, що саме на її ім`я відкрито особовий рахунок. Доводи відповідача зводяться до заперечень факту споживання нею електроенергії, однак жодних доказів на спростування встановлених судом на підставі описаних вище доказів обставин вона не надала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved