Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Херсонської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд та на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0443 га, що знаходяться в м. Херсоні по вул. Чапаєва (Гетьмана Дорошенка), 64. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.05.2016 року померла тітка позивача [PERSON]. Після смерті вказаної особи відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами і земельної ділянки, що знаходяться в м. Херсоні по вул. Чапаєва (Гетьмана Дорошенка), буд. 64. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак свідоцтво було видано лише на 1/3 частину зазначеного будинку та земельної ділянки та роз'яснено, що документи спадкодавця на 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки належним чином не зареєстровані. Позивач в судове засідання не прибула. Представник позивача подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи та в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.05.2016 року померла тітка позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами і земельної ділянки, що знаходяться в м. Херсон, по вул. Гетьмана Дорошенка, 64. Позивач звернулась до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину було видано лише на 1/3 частину вказаного майна та роз'яснено, що правовстановлюючі документи на 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Чапаєва,64 не зареєстровані спадкодавцем належним чином, в зв'язку з чим немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вказану частину спадкового майна. Судом встановлено, що спадкове майно належало спадкодавцю та було зареєстрованим наступним чином: 1/3 частина будинку на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 14.05.1992 року №2-1569, 1/4 частина будинку на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.1992 року №2-1570, 3/4 частини земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.03.2009 року. Разом з тим, спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [INFO], який помер 12.06:2011 року належали 1/4 частина зазначеного житлового будинку та 1/4 частина зазначеної земельної ділянки. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає після державної реєстрації цього права. Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з вимогами гл.7 Закону України "Про нотаріат" та відповідною інструкцією (п.216) нотаріус має право видати свідоцтво про право на спадщину нерухоме майно лише за умови пред"явлення спадкоємцями правовстановчого документа про належність цього майна спадкодавцеві та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), тобто за умови, якщо право власності спадкодавця на це нерухоме майно зареєстроване за його життя. Отже, враховуючи випадки коли спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державної реєстрації, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку. В той же час, відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", відсутність реєстрації не позбавляє власника нерухомого майна його права на майно, набуте ним раніше. Як передбачено ст. 328 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень наданих у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на вище зазначене, суд приходить до висновку, що незважаючи на той факт, що [PERSON] за життя не зареєструвала в органах державної реєстрації свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: 1/4 частину житлового будинку та 1/4 частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Чапаєва (Гетьмана Дорошенка), 64, до складу спадщини, яка залишилася після її смерті, входить право на спадщину, як майнове право (об'єкт спадкування) на зазначене вище майно. На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який бажає прийняти спадщину, а отже має право спадкування і визнання за нею права власності на спадкове майно, що в свою чергу не порушить права інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved