Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

ПАТ "Банк Форум" звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачу [PERSON] відповідно до кредитного договору № 0083/08/23-CLNv від 20.08.2008року було відкрито відновлювану кредитну лінію на споживчі цілі та відповідачем були отримані кредитні кошти в сумі 149000 доларів США з кінцевим терміном повернення 17.08.2018 року зі сплатою 13,5% річних. Згідно з додатковою угодою 30.11.2010р. термін кредитування був змінений до 17.08.2023р. В якості забезпечення повернення кредиту, між Позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №0083/08/23/CLNv/S-2 від 20.08.2008року, відповідно до умов якого відповідачка зобовязалась відповідати в солідарному порядку за виконання позичальником зобовязань перед кредитором, також з відповідачкою був укладений іпотечний договір №0083/08/23/CLNv/S-1 від 20.08.2008 року. В звязку з неналежним виконаннням позичальником зобовязань за кредитним договором банком в травні 2014 року була предявлена вимога дострокового повернення кредиту та оплати заборгованості, яка виконана не була, станом на 14.09.2015 року утворилась заборгованість в сумі 235 093 долларів США 28 центів., та штраф в сумі 5000 грн. Уточнившись з позовними вимогами, просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 235 093 долларів США 28 центів та 5 000 грн - штрафу. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ "Банк Форум" \~ про \~\~\~визнання припиненим договору поруки №0083/08/23/CLNv/S-2 від 20.08.2008року, вказуючи, що порушення строків повернення кредитних коштів виникли з 01.11.2011року, строки сплати процентів за користування кредитними коштами порушувались з 21.03.2013 року, позивач звернувся до суду з даним позовом після спливу річного строку з моменту порушення зобов"язання, тому у відповідності до ч.4 ст. 599 ЦК України порука за договором поруки №0083/08/23/CLNv/S-2 від 20.08.2008року є припиненою , а договір припинив свою дію. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, зустрічний позов не визнав, вказував, що відповідачі систематично порушують умови кредитування, не дотримуючись графіку погашення кредиту, разом з тим, протягом періоду кредитування відповідачі неодноразово звертались до кредитора з заявами про реструктуризацію, просили не стягувати прострочений борг, сторонами вживались заходи досудового врегулювання спору, також відповідачі частково оплачували заборгованість, такі дії відповідачів свідчили про визнання свого боргу, чим переривався строк позовної давності. В звязку з збільшенням простроченої заборгованості за кредитним договором відповідачам у травні 2014 року була предявлена вимога про дострокове повернення кредиту, яку відповідачі не виконали, в звязку з чим позивач звернувся до суду. Невиконання відповідачами взятих на себе договірних зобовязань порушує права та законні інтереси позивача та спричиняє матеріальні збитки, просив суд позов задоволити, в зустрічному позові просив відмовити. Представник відповідачів [PERSON] позов не визнав, зустрічний позов просив задоволити. Вказував, що порука відповідачки є припиненою, так як звернення до суду з даним позовом мало місце після спливу передбаченого договором річного строку з моменту порушення позичальником кредитного зобовязання, що є підставою для відмови у стягненні боргу з поручителя, при вирішенні позовних вимог про стягнення боргу з позичальника просив застосувати правила позовної давності, а також врахувати, що видача кредиту в іноземній валюті була здійснена без законних підстав, що тягне за собою недійсність умов кредитування, при укладенні кредитного договору позичальнику не було надано повної інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, а в даний час вартість кредиту внаслідок зміни курсу істотно зросла, також вказував, що позивачем після початку розгляду справи по суті уточненням позовних вимог про стягнення боргу в доларах США в супереч вимог процесуального закону змінено предмет та підставу первісного позову про стягнення боргу в національній валюті. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, між АКБ Банк Форум, який змінив найменування на ПАТ «Банк Форум», та [PERSON] був укладений кредитний договір №0083/08/23-CLNv від 20.08.2008 року, згідно з умовами якого позивач відкрив відповідачу відновлювану кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 149000 дол.США з кінцевим терміном повернення 17.08.2018року, зі сплатою 13,5% річних. Відповідно до п.п.3.3.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Згідно з п.4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів. Відповідно до п.4.4 кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.3.3 ( крім п.п.3.3.2) цього договору позичальник сплачує банку штраф в сумі 5000 грн. Згідно з п.п.3.3.7 кредитного договору протягом періоду кредитування позичальник зобовязаний страхувати предмет застави на користь банку в акредитованих банком страхових компаніях. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 22.02.2010р. внесені зміни щодо відкриття рахунків для повернення кредитних коштів, в іншій частині умови кредитування не змінені. Згідно з додатковою угодою № 2 від 30.11.2010р. збільшений період кредитування до 17.08.2023р., інші умови не зазнали змін. 20.08.2008р. між АКБ Банк Форум, який змінив найменування на ПАТ «Банк Форум», та [PERSON] був укладений договір поруки № 0083/08/23-CLNv/S-2, відповідно до умов якого відповідачка зобовязалась у випадку невиконання позичальником зобовязань по кредитному договору №0083/08/23-CLNv від 20.08.2008року відповідати перед кредитором як солідарний боржник по погашення кредиту, процентів, штрафу, пені та інших платежів, передбачених кредитним договором. Додатковим договором до договору поруки № 1 від 30.11.2010р. поручителем погоджено зміни умов кредитування згідно з додатковою угодою до кредитного договору № 2 від 30.11.2010р. щодо збільшення строку кредитування до 17.08.2023р. Крім того, 20.08.2008р. між АКБ Банк Форум, який змінив найменування на ПАТ «Банк Форум», та [PERSON] був укладений договір іпотеки в забезпечення кредитного договору №0083/08/23-CLNv від 20.08.2008року, предметом якого є житловий будинок з земельною ділянкою в с.Геронимівка Черкаського району по вул. 2 Геронимівська, 24. Зміни до іпотечного договору у відповідності до змін умов кредитування вносились додатковим договором № 1 від 30.11.2010р., а також щодо опису предмета іпотеки договором від 01.02.2012р. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, Закону України "Про захист прав споживачів" щодо обовязку надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.При кредитуванні велике значення має зміцнення кредитної дисципліни, яка має на меті своєчасне погашення кредиту і суворе додер\-жання позичальниками всіх умов договору. В разі порушення кредитної дисципліни може передбачатись припинення кредитування з правом дострокового повернення кредитних ресурсі. За порушення зобов'язань за кредитним договором сторони несуть відповідальність у вигляді стягнення штрафних санкцій, неустойки. Договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст.1054 ЦК України. Судом встановлено, що кредитом [PERSON] скористався, що підтверджено заявами позичальника про видачу кредитних коштів та розпорядженнями АКБ "Форум" від 20.08.2008 року, 21.08.200р, 03.09.2008 року,19.09.2008 р.,24.09.2008р., меморіальними валютними ордерами № 10702,10723 від 20.08.2008р. № 11061 від 21.08.2008 р. № 1571 від 03.09.2008р. № 8390 від 19.09.2008 р. № 10212 від 24.09.2008р.. а також випискою по особовим рахункам, однак в порушення взятих на себе договірних зобовязань позичальником з 2011 року систематично порушуються умови кредитного договору, щодо строків погашення кредиту та сплати відсотків, в зв'язку з чим 29.05.2014 року кредитодавцем на адресу [PERSON], [PERSON] згідно з п.п.3.2.2 та п.п.3.3.8 кредитного договору надіслані вимоги щодо дострокового повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, однак до даного часу заборгованість за кредитним договором не погашена, чим завдаються матеріальні збитки і порушуються права та законні інтереси позивача, в звязку з чим у вересні 2014 року банк звернувся до суду з даним позовом. 13.06.2014року Постановою Правління НБУ Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Форум від 13.06.2014року № 355 було відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію ПАТ Банк Форум. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення про початок ліквідації ПАТ БанкФорум та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 21 січня 2015 року ухвалив постанову у справі № 6-190цс14, предметом якої був спір про визнання поруки припиненою. Суд зробив правовий висновок, про те, що предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Відповідно до п.4.1 договору поруки між сторонами від 20.08.2008р. порука припиняється, якщо кредитор протягом 1 року від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя. Суд виходить з того, що обсяг зобовязання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязання боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Згідно з кредитним договором №0083/08/23-CLNv від 20.08.2008року строк виконання основного зобовязання по поверненню кредиту було визначено 17.08.2018р., 30.11.2010р. умови кредитування були змінені шляхом збільшення періоду кредитування до 17.08.2023р., вказані умови кредитування змінились за згодою з поручителем [PERSON], що підтверджено Додатковим договором до договору поруки № 1 від 30.11.2010р. 29.05.2014р. відбулась зміна кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання, отже передбачений договором поруки річний строк підлягає обрахуванню від цієї дати та до спливу вказаного строку позивач звернувся з даним позовом до суду у вересні 2014 року, отже відсутні підстави для висновку про припинення поруки [PERSON], тому зустрічний позов не підлягає до задоволення. Заборгованість [PERSON] по Кредитному договору згідно з наданим позивачем розрахунком станом на на 14.09.2015 року складає 235 093 долларів США 28 центів., що еквівалентно згідно з офіційним курсом НБУ на день винесення рішення 5 060 980,92 грн., а також штраф в сумі 5000 грн. за порушення умов п.3.3.7 Кредитного договору. Суд погоджується з наданим банком розрахунком боргу, який підтверджений випискою по особовому рахунку, обєктивних доказів на його спростування суду не надано. В ході розгляду справи за клопотанням відповідачів судом призначалась судова-економічна експертиза з даного питання, однак експертом надане повідомлення про неможливість надання висновку в звязку з не проведенням відповідачами оплати вартості експертного дослідження. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 543 ЦК у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, судом встановлено, що позивачем у повному обсязі виконані умови кредитного договору шляхом надання позичальнику кредитних коштів в сумі 149\~000 доларів США в межах ліміту кредитної лінії, які відповідачем [PERSON] використані на власний розсуд, однак позичальник систематично порушує умови кредитного договору, не дотримується погодженого сторонами графіку погашення кредиту та оплати процентів, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, в звязку з чим банком згідно з ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору предявлено вимогу про дострокове виконання кредитних зобовязань, відповідачка поручилась відповідати за невиконання позичальником кредитних зобовязань в солідарному порядку, тому суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, договору поруки, згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. При цьому суд враховує, що зібраними у справі доказами спростовані доводи та заперечення відповідачів про те, що при укладанні договору позичальник не був належним чином повідомлений про умови кредитування та сукупну вартість кредитної послуги. Відповідно до пункту 7.2 кредитного договору сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови і зобовязуються в подальшому ніяких претензій щодо цього одна до одної не мати, цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених у цьому договорі, умови кредитування згідно з п.2 ст.22 Закону «Про захист прав споживачів» позичальником отримані до укладення цього договору. Отже, позичальник підписанням кредитного договору підтверджує, що банком йому надано інформацію про умови кредитування та ці відомості є повні, вичерпні та зрозумілі для позичальника. Отже, такі умови договорів є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках та у порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що позивач є банківською установою та в установленному законом «Про банки і банківську діяльність» порядку отримав банківську у ліцензію на право здійснювати банківські операції з валютними цінностями. Відповідно до статті 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. У пункті 10 постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня ц.р. вказується, що стаття 99 Конституції України визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу. Сфера обігу гривні встановлюється нормами закону. Стаття 524 ЦК України вказує, що зобовязання має бути виражене у гривні; при цьому сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Стаття 204 ЦК Українипередбачає презумпцію правомірності угоди, якщо її недійсність прямо не встановлена законом або якщо вона не визнана судом недійсною. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним, який ухвалою суду від 17.02.2015р. за заявою [PERSON] був залишений без розгляду. Отже, кредитний договір від 20.08.2008р. є чинним, тому обов'язковий до виконання. Що стосується посилання відповідачів на зростання вартості кредиту внаслідок збільшення курсу іноземної валюти, курс гривні до долара США не є сталим, він має здатність змінюватися, як в сторону збільшення так і в сторону зменшення, що відповідачі могли прийняти до уваги у момент укладення договору. Отже, враховуючи динаміку зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти гривні у відповідачів існувала можливість передбачення в момент укладення договорів зміни курсу гривні відносно долара США та можливість отримання кредиту в національній валюті. Відповідачі були ознайомлена зі всіма умовами кредитування, фактом отримання та використання кредиту в іноземній валюті підтверджували свою згоду з вказаними умовами.При укладенні даних правочинів не існувало ніяких умов, які б примусили відповідачів прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах. Верховний Суд України 6 листопада 2013 року розглянув справу № 6-116цс13, предметом якої був спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок, згідно з яким початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново ( ч.3 ст.264 ЦК України). Зібраними у справі доказами підтверджено, що з 2011 року в звязку з порушенням позичальником умов кредитування згідно погодженого графіку погашення кредиту та оплати відсотків відповідачі неодноразово звертались до банку з заявами про зміни умов кредитування для погашення простроченого боргу, в звязку з якими на засіданнях кредитного комітету розглядались заходи досудового врегулювання спору, можливості реструктуризації. Зокрема, за заявами відповідачів від 09.09.2011року, 07.03.2012 року, 10.10.2012року проводилась реструктуризація заборгованості за кредитним договором згідно з протоколами кредитного комітету від 13.09.2012 року, 02.02.2012 року. Заявою від 15.10.2013 р. відповідач [PERSON] вказував, що підтверджує існуючу заборгованість в сумі 161\~468,50 доларів США та просив не проводити судово-претензійну роботу із стягнення заборгованості за кредитним договором для надання можливості реалізації предмету іпотеки з метою погашення заборгованості. Суд вважає обґрунтованим посилання представника позивача, що такі дії відповідачів свідчили про визнання свого боргу, чим переривався строк позовної давності, за таких обставин звернення позивача з даним позовом відбулось у вересні 2014 року в межах передбаченого законом трирічного строку позовної давності. Нарахування пені згідно розрахунку банком здійснено за один рік, який передував зверненню до суду з даним позовом. Суд також бере до уваги, що статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов'язання, які встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, нарахування пені не може вважатись засобом незаконного збагачення кредитора, оскільки її нарахування у випадку порушення грошового зобовязання обґрунтоване на законі та відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору, згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Що стосується посилання на те, що передбачений договором розмір пені не відповідає Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», цей Закон регулює договірні правовідносини між субєктами господарювання (підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, а також фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності). Сторона кредитного договору від 20.08.2008р. [PERSON] не є фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності, отж відсутні підстави для застосування Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» до правовідносин, що виникли між сторонами у спорі. Суд також враховує, що і пеня, і штраф є різновидами неустойки, тому стягнення одночасно двох видів неустойки за несвоєчасне виконання одного й того самого грошового зобов'язання суперечить ст.61 Конституції України та загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з розрахунку боргу, пеня нарахована за порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків, а штраф - за порушення обов'язку позичальника здійснювати страхування предмету застави протягом періоду кредитування, отже банком застосовано нарахування пені та штрафу за різні порушення договірних зобовязань, що передбачено умовами кредитного договору. Одночасно застосування одного виду відповідальност за різні порушення договору не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення відповідно до правового висновку Верховного Суду України 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Що стосується посилання представника відповідача на те, що позивачем шляхом надання суду уточненої позовної заяви про стягнення боргу в доларах США після початку розгляду по суті змінено предмет та підстави позову, суд виходить з такого. 02.09.2014р. позивач звернувся з суду з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №0083/08/23-CLNv від 20.08.2008року в сумі 2\~538\~124,82 грн. станом на 20.08.2014р. Провадження у справі зупинялось в звязку з призначенням судової економічної експертизи за клопотання відповідачів до вересня 2015 року. Після відновлення провадження позивачем надано до суду уточнену позовну заяву про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором №0083/08/23-CLNv від 20.08.2008року в сумі 235 093,28 доларів США станом на 14.09.2015р. Таким чином, уточнення позовних вимог відбулось шляхом збільшення без зміни предмета та підставі позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, що передбачено ст.31 ЦПК України. При подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору в сумі 3654 грн. згідно з Законом «Про судовий збір» в редакції, чинній на час реєстрації позову, тому до стягнення з відповідачів у дохід держави в силу вимог ст. 88 ЦПК України підлягає судовий збір в сумі 3654 грн. в рівних частиках.

Outcome: approved