Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Спільне проживання між нею та відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. З липня 2014 року разом не проживають і шлюбних відносин не підтримують. З часу припинення подружніх відносин відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Примирення між ними бути не може і збереження сім'ї неможливе. Строк для примирення їм надавати непотрібно. Майнового спору між ними немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі ? частина від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви до суду і продовжувати до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, на примирення не погоджується. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони 01 серпня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис - № 291, що підтверджуються оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 01 серпня 2008 року. [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з липня 2014 року. З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористувалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, бо фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте сторони не мають наміру зберегти шлюб. Суд вважає, що надання сторонам строку для примирення не дасть позитивних результатів, шлюб між сторонами носить формальний характер, разом вони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, моральним засадам суспільства, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved