Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося з позовною заявою до відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № MKН0AR00411658 від 27.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10719,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань ПАТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] уклали кредитно-заставний договір № MKН0AR00411658 від 27.07.2006 року, згідно з яким [PERSON] надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль ( марки ВАЗ, модель: 21104, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-В; № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]). 30.04.2010 року державний виконавець Виноградівської виконавчої служби виніс Постанову ВП №1811694 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - відповідачу [PERSON] 28.05.2010 року державний виконавець Виноградівської виконавчої служби виніс Постанову ВП №15793201 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] 22.03.2012 року державний виконавець Виноградівської виконавчої служби виніс Постанову ВП №31801346 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] Згідно ст.14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21104 що належить на праві власності [PERSON], який перебуває в заставі ПАТ КБ "Приватбанк" згідно договору застави порушує права на задоволення вимог Позивача в рахунок предмету застави. Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутись до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. У зв'язку з цим позивач просить звільнити з-під арешту заставлене майно - автомобіль ( марки ВАЗ, модель: 21104, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-В; № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]), що належить на праві власності [PERSON], накладеного державним виконавцем Виноградівської виконавчої служби постановами ВП № 1811694 від 30.04.2010 року, ВП № 15793201 від 28.05.2010 року та постановою ВП № 31801346 від 22.03.2012 року, а також заборонити органам виконавчої влади вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приват Банк» прав заставодержателя щодо автомобіля ВАЗ 21104 що належить на праві власності [PERSON], та стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати по справі. Представник позивача Софілканич Д.Д. у судове засідання не з'явився, проте подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задоволити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечив проти винесення заочного рішення (а.с.40). Представник відповідача відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, проте про час та місце розгляду такий повідомлений належним чином, про що свідчать судові повістки наявні в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання з невідомих для суду причин не з'явилася, проте про час та місце розгляду така повідомлений належним чином та завчасно. Оскільки відповідачі повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилися і від них не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що відповідно до укладеного договору № MKН0AR00411658 від 27.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10719,00 доларів США (а.с.6-9). В забезпечення виконання зобов'язань ПАТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] уклали кредитно-заставний договір № MKН0AR00411658 від 27.07.2006 року, згідно з яким [PERSON] надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль ( марки ВАЗ, модель: 21104, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-В; № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]) (а.с.10-13). 30.04.2010 року державний виконавець Виноградівської виконавчої служби виніс Постанову ВП №1811694 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - відповідачу [PERSON] 28.05.2010 року державний виконавець Виноградівської виконавчої служби виніс Постанову ВП №15793201 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] 22.03.2012 року державний виконавець Виноградівської виконавчої служби виніс Постанову ВП №31801346 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с.17-21) Згідно ст.1 Закону України "Про Заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст.15 Закону України "Про Заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Згідно ст.14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" заставодержатель має право звернутись до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем доведено пріоритетність обтяження заставленого майна, накладення арешту на автомобіль порушує права на задоволення вимог Позивача в рахунок предмету застави, а відтак вимога про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню. Однак, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, і у разі часткового задоволення позову судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимоги. Таким чином, вимога про стягнення судового збору саме з відповідача [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: partial