Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15 жовтня 2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30 вересня 2016 року має заборгованість 91\~478,86 грн., яка складається з: 18\~420,00 грн. - заборгованість за кредитом; 65\~871,66 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2\~354,87 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4\~332,33 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ ПриватБанк, а тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за договором № б/н від 15 жовтня 2012 року в сумі 91\~478 грн. 86 коп. та 1378,00 грн. судового збору. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання в якому ухвалено зааочне рішення не з"явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду. В попередніх судових засіданнях позовні вимои підтримав, подав письмові пояснення на зперечення відповідача. Пояснив, що відповідач отримав у позивача по даному кредитному договору 16000 грн. Відповідач та його представник в судове засідання в якому ухвалено зааочне рішення не з"явились, хоча повідомлялись про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили, а тому суд вважає, що справу слід розглядати за відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Згідно письмових заперечень не визнає позовних вимог, посилаючись на те, що Умови та правила надання банківських послуг час від часу підлягають зміні, в звязку із чим існують різні їх редакції, які відрізняються одна від одної за своїм змістом. В заяві-анкеті не вказано з якою саме редакцією Умов та Правил надання банківських послуг він повинен був погодитись при підписанні анкети-заяви. Примірник Умов та правил надання банківських послуг, що доданий до позовної заяви, ним не підписувався, відмітки, яка б свідчила, про те що він ознайомлений з ними також немає. Крім того, умови договору викладені не державною мовою, другого примірника Умов та Правил банк йому під підпис не надавав. Вважає, що вказаний примірник не може вважатися належним доказом, а тому не може братися судом до уваги як безумовний доказ виникнення заборгованості. На звороті анкети-заяви міститься розділ Додаткова інформація(обовязкова для заповнення для отримання кредиту/кредитної картки), який ним не заповнено, також у розділі маю бажання оформити на своє імя картку, в якому клієнту необхідно вказати яку саме картку він бажає оформити, ним обрано не було, графа вкажіть бажаний кредитний ліміт по платіжній карті також ним не заповнена. Таким чином, встановити початковий розмір кредитних коштів, які пропонувались банком для надання в користування (кредитний ліміт) неможливо. За таких обставин погодитись із тим розрахунком, що наданий ПАТ КБ ПриватБанк в якості доказу виникнення у нього заборгованості перед банком неможливо. З розрахунком заборгованості він також не може погодитися з тих підстав, що позивач нехтує нормами цивільного законодавства та неправомірно двічі застосовує цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору. Термін дії картки Gold становить 2 роки з дати видачі картки. У разі закінчення терміну дії даної карти вона підлягає перевипуску на новий термін. Кредитна картка була видана йому 19 липня 2013 року, а тому строк дії картки закінчився ще 19 липня 2015 року. При цьому, ним не заповнювались нові заяви-анкети та не висловлювалось бажання на перевипуск кредитної картки та продовження її терміну дії. Відповідно до п. 16 розділу ІІ постанови правління Національного банку України Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів від 05 листопада 25014 року № 705, емітент зобовязаний повідомити користувача про закінчення терміну дії його електронного платіжного засобу, не пізніше ніж за десять календарних днів до закінчення терміну його дії в спосіб, передбачений договором. Вказаних вимог позивач не дотримався та самовільно без його згоди продовжив термін дії картки і продовжив нарахування відсотків за користування кредитом, пені та штрафних санкцій по заборгованості, навіть в той період, коли дія картки закінчилась. Зокрема, в період з19 липня 2015 року по 30 вересня 2016 року позивачем неправомірно нараховано 49\~446,42 грн. відсотків за користування кредитом, а також1464,00 грн. пені та комісії. Вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що позов підставний і підлягає до задоволення частково з таких мотивів. Відповідно до укладеного договору № б/н від 15 жовтня 2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. 19 липня 2013 року відповідачу було перевипущено кредитну карту на престижну картку Універсальна Gold, відповідно до тарифів якої [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Перевипуск картки підтверджується наявністю фото клієнта з картою та банківською випискою по картковому рахунку. Починаючи з 22 липня 2013 року відповідач активно користується картою, здійснює як розрахункові операції, так і погашення заборгованості вже на пере випущену картку. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В статтях 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконується зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. У відповідності до ст. 651 ч.1 ЦК України зміна договору допускається за згодою сторін. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30 вересня 2016 року має заборгованість 91\~478,86 грн., яка складається з: 18\~420,00 грн. - заборгованість за кредитом; 65\~871,66 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2\~354,87 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4\~332,33 грн. - штраф (процентна складова). Однак суд з даним розрахунком не може погодитися з наступних підстав. Так, загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами, на яких має ґрунтуватися зобовязання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість. В даному випадку розмір процентів значно перевищує розмір кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за спірним договором, наданим представником позивача, процентна ставка\~ за користування кредитом становила 27,6 %, але 01 вересня 2014 року вказана ставка була змінена на 32,4%, а 01 квітня 2015 року на 42%. Дане підвищення відсотків не було обумовлено в договорі та не згоджувалося з відповідачем. Із даного розрахунку видно, що розмір заборгованості по відсотках явно не співрозмірний з втратами банку. Відповідно ст. 60 ч. 1-4 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 58 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 59 ч.1,2 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суд, вважає, що відповідач не довів належними доказами, того факту , що він не підписував умов договору та неправильного розрахунку банком суми боргу, незважаючи на те, що йому роз"яснювалось в порядку ст. 10 ЦПК України право заявити клопотання про призначення відповідної експертизи. Заперечення відповідача щодо неознайомлення його з Умовами та Правилами надання банківських послуг не може судом братися до уваги, так як відповідачем було підписано заяву про приєднання його до вказаних Умов, ознайомлено із ними та надано їх у письмовому вигляді. Заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послу, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку, складають договір про надання банківських послуг. В той же час, позивач на погляд суду не довів, що про збільшення ставки відсотків за користування кредитними коштами було належно повідомлено відповідача і що останній погодився на таке збільшення. На виконання ухвали суду позивач не представив розрахунку нарахування відсотків за первісною ставкою 27,6 %, яка визначена умовами договору, тобто не виконав законнні вимоги суду, незважаючи на нагадування. Тому, суд за наявних доказів, приходить до висновку про задовлення позовних вимог в частині стягнення відсотків згідно наявного розрахунку за ставкою 27,6% до часу збільшення цієї ставки, тобто по 01.09.2014р., що не позбавляє позивача права звернутись до суду із позовом про стягнення суми нараховних відстоків за період після 01.09.2014р., виходячи із первісної відсоткової ставки 27,6 %, оскільки самостійно правильно виконати такий розрахунок виходячи з наявних матеріалів, зокрема розрахунку та довідки про рух коштів, суд не взмозі. Такий висновок суду, відповідає нормам п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". згіно якої при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Відповідно до п. 2.1.1,12.11 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обовязків за цим договором. Крім того, позивач неправомірно двічі застосував при стягненні боргу цивільно-правову відповідальність за одне і те саме порушення. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, а тому доцільним є стягнути з відповідача тільки штрафи згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500,00 грн. фіксовану частину та 4332,33 грн. процентну складову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що необхідно стягнути з [PERSON] в користь позивача тіло кредиту, 1680 грн. відсотків та штрафи, а загалом -\~\~24\~932,33 грн. В решті позову слід відмовити з вищенаведених підстав. На підставі ст.ст. 509, 525-527, 530, 598-599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України\~та

Outcome: dismissed