Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, обґрунтувавши тим, що 29.09.2001 року сторони зареєстрували між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. З березня 2014 року відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні матері. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що він має сумніви у родовій спорідненості щодо народженого позивачкою сина [PERSON], так як [PERSON] неодноразово його обдурювала, але поскільки у свідоцтві про народження вказаної дитини він записаний батьком, тому, враховуючи його стан здоров'я (хворіє на гіпертонію і цукровий діабет), має незадовільні житлові умови, де він зараз проживає в [ADDRESS], в будинку, в якому необхідно робити ремонт, згоден виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, 29.09.2001 року сторони зареєстрували між собою шлюб (а.с.2). Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.2а). З березня 2014 року сторони не проживають разом в одному помешканні, при цьому дитина залишилась прожитати з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина. Вказані обставини не заперечувались сторонами по справі. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" - установити у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень; з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня; з 1 грудня - 1637 гривень. За змістом ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Поскільки відповідач не заперечував щодо його обов'язку утримувати свою малолітню дитину, при цьому повідомив, що є зареєстрованим ФО-П у Дарницькому районі м. Києва, отримуючи постійний щомісячний дохід, і погоджувався на розмір аліментів, що зазначений у позові, тому позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню у вигляді присудження аліментів у частці від доходу батька. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як зазначає ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Згідно ч.3, ст.70 Закону України „Про виконавче провадження" із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, - п'ятдесят відсотків. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпункт 4, п.17 тієї ж Постанови наголошує, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3, ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі описаних вище норм права, склад сім'ї, його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я сина, а також наявність у нього постійного щомісячного заробітку, задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісяця на користь позивачки для утримання сина з 21.01.2016 року - дня подачі позову до суду до його повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" для дітей такого віку (дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня; з 1 грудня - 1637 гривень), який не повинен бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Outcome: approved