Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк"), що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк", звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору № HAXRRX13200109 від 25.01.2007 року в розмірі 21115 грн. 35 коп. (далі - Кредитний договір) на користь ПАТ КБ „ПриватБанк", судовий збір у розмірі 243 грн. 16 коп., посилаючись на те, що 25.01.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № HAXRRX13200109, відповідно до якого ПАТ КБ "ПриватБанк" надав, а [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 1927 грн. 20 коп. строком на 12 місяців до 24.01.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання за зазначеним кредитним договором ПАТ КБ "ПриватБанк" виконав своєчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Натомість відповідач [PERSON], взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, допускаючи прострочку платежів. В результаті невиконання умов кредитного договору № HAXRRX13200109 від 25.01.2007 року, станом на 11.06.2014 року відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 21115 грн. 35 коп., яка складається з наступного: 222,33 грн. - заборгованість за кредитом; 5251,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14159,42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 981,68 грн. - штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати, оскільки в договорі встановлено строк позовної давності в п'ять років. Представник відповідача та відповідач позовні вимоги не визнали, мотивуючи тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11.04.2008 року з [PERSON] на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі стягнуто заборгованість за кредитним договором № HAXRRX13200109 від 25.01.2007 року в розмірі 840 грн. 99 коп., а також судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., які були сплачені через Державну виконавчу службу в повному обсязі. Крім того, договір, який був наданий ним, відрізняється від договору, наданого банком, оскільки в їх копії договору відсутні положення щодо встановлення збільшеного стоку позовної давності протягом п'яти років, про що надали письмові пояснення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: 25.01.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № HAXRRX13200109, відповідно до якого ЗАТ КБ "ПриватБанк" надав, а [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 1927 грн. 20 коп. строком на 12 місяців до 24.01.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору нарахування відсотків здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожен календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів в році до повного погашення кредиту. У випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більше ніж на 30 днів, він сплачує штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Сторони в п. 5.5 Договору встановили строки давності за вимогами про стягнення Кредиту, відсотків за користування Кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором тривалістю у 5 років. В результаті невиконання умов кредитного договору № HAXRRX13200109 від 25.01.2007 року станом на 11.06.2014 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 21115 грн. 35 коп., яка складається з наступного: 222,33 грн. - заборгованість за кредитом; 5251,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14159,42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 981,68 грн. - штраф (процентна складова). Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11.04.2008 року з [PERSON] на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі стягнуто заборгованість за кредитним договором № HAXRRX13200109 від 25.01.2007 року в розмірі 840 грн. 99 коп., а також судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., зазначені суми сплачені [PERSON] 27.07.2010 року, що підтверджується копіями квитанцій ПАТ КБ "ПриватБанк". З копії довідки про погашення кредиту № HAXRRX13200109 від 25.01.2007 року [PERSON], виданої 17.10.2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" вбачається, що [PERSON] 04.08.2010 року здійснено погашення заборгованості в сумі 840 грн. 99 коп., а також суми в розмірі 51 грн. 00 коп. та 30 грн. 00 коп., що зараховані банком в якості сплати заборгованості. Як вбачається з постанови Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ № 08-218/10 про звільнення майна з-під арешту від 10.10.2012 року арешт, накладений постановою про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження № 218/10 від 08.07.2010 року, скасовано у зв'язку зі сплатою боргу в повному обсязі. З умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), наданих [PERSON], та належно завіреної ПАТ КБ "ПриватБанк" копії вищевказаних умов, яка міститься в матеріалах цивільної справи № 2-1473/08 за позовом ЗАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, вбачається, що п. 5.5 в Кредитному договорі про встановлення строків давності тривалістю у 5 років відсутній. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Як вбачається з ч. 1, ч. 3 ст. 61 ЦК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до вимог ст. ст. 526, 1049 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Як вбачається з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати проценти. Статтею 129 Конституції України передбачено, що основною засадою судочинства закріплено принцип змагальності. Принцип змагальності реалізується в процесі обґрунтування сторонами своєї правової позиції (своїх вимог чи заперечень). Як вбачається з рішення суду від 11.04.2010 року заборгованість за кредитним договором з [PERSON] стягнута, з виписки по рахунку [PERSON], наданої ПАТ КБ "ПриватБанк", вбачається, що [PERSON] останній платіж здійснив 04.08.2010 року, а тому банку було відомо про порушення його прав з 04.08.2010 року щодо несплати всій суми та нарахування відсотків з моменту ухвалення судом рішення і до повного погашення заборгованості, і на думку суду, саме з цього часу у банку виникло право на звернення до суду з вимогою про стягнення залишку заборгованості, але ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до суду лише 31.07.2014 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України у три роки. Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки відповідачем [PERSON] така вимога заявлена, суд приходить до висновку про її задоволення і відмову в позові ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за пропуском строку позовної давності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed