Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.11.2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі -ДТП) автомобіль "OPEL CORSA", номерний знак [NUMBER], який належить позивачу, зазнав технічних пошкоджень. Винною особою в даному ДТП визнано [PERSON] згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2013 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту № 858, про оцінку транспортного засобу від 18.12.2013 р., матеріальний збиток завданий автомобілю позивача в результаті його пошкодження у вказаному вище ДТП становить 8800,00 грн. Тому, позивач просила суд стягнути з відповідача суму відшкодування у розмірі 800 євро, що станом на 29.10.2014 р. становить 13208,00 грн., 10000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, 231,60 грн. - витрат, пов'язаних із проведенням огляду пошкоджень транспортного засобу, 520,00 грн. - оплати проведення оцінки вартості матеріального збитку автомобіля та 100,00 грн. - вартість довідки з банку про закриття рахунку, а всього: 24059,60 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки не повідомив, до матеріалів справи додані письмові заперечення проти позовних вимог, з тих підстав, що зобов'язання перед позивачем були виконані в повному обсязі, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2013 року, 07.11.2013 року сталося ДТП за участю автомобіля позивача та автомобіля ВАЗ 2104 н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження. Вказаною постановою суду, [PERSON], було визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП. Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 07.11.2013 року у м. Києві, відбулася з вини [PERSON], цивільно - правова відповідальність якого була застрахована у відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.06.2013 р. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до звіту № 858 про оцінку транспортного засобу від 18.12.2013 р., матеріальний збиток завданий автомобілю позивача в результаті його пошкодження у вказаному вище ДТП становить 8873,61 грн. грн. Вартість складових, що підлягають заміні, скоригована з урахуванням встановлених законодавством України податків, митних платежів та середньої торгової націнки. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту (п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, на даний час автомобіль позивачем не відремонтовано. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що сума відшкодування повинна бути зменшеною на суму ПДВ (20%) та становить 7098,89 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач, при настанні страхового випадку, був зобов'язаний виплатити позивачу відповідно до лімітів відповідальності страховика у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідач зазначив, що 22.08.2014 р. на рахунок позивача [NUMBER] було перераховано 7098,89 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням. Однак, як вбачається з довідки наданої банком, картковий рахунок позивача [NUMBER] було закрито 18.07.2014 р, а отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 7098,89 грн. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (п.п. 34.2. 34.3. ст. 34 Закону), тому вимога про стягнення з відповідача 520,00 грн. оплати проведення оцінки вартості матеріального збитку автомобіля підлягає задоволенню. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону). Враховуючи те, що ст. 29 Закону містить вичерпний перелік витрат, які відшкодовуються, вимоги про стягнення 100,00 грн. - вартості довідки з банку про закриття рахунку та 231,60 грн. - витрат, пов'язаних із проведенням огляду пошкоджень транспортного засобу задоволенню не підлягає. Крім того, в Акті виконаних робіт від 17.12.2013 р. зазначено, що позивач сплатила 231,60 грн. за такі послуги як: «регулировка углов установки колес-измерения и/или регулировка; Мойка техническа». Тому, з даного акту не вбачається те, що позивач сплатила їх за огляд пошкоджень транспортного засобу. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю (ст.26-1 Закону). Проте, нормами ст.ст. 26-1, 29 Закону, яким регулюється відшкодування шкоди, не передбачено відшкодування моральної шкоди в даному випадку, тому, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 7098,89 грн. та 520,00 грн. - витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial