Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до Сарненського районного суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 61210,296 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Публічним акціонерним товариством "Банк Ренесанс Капітал" та [PERSON] на підставі кредитного договору №26259018780974 видано кредитну карту з лімітом овердрафту в сумі 5000 грн., який згодом було збільшено до 21900 грн. 19 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Банк Ренесанс Капітал" припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", на баланс якого була передана заборгованість за кредитним договором. Вказує, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, внаслідок чого має заборгованість, яка станом на 28.05.2020 року складає 61210,26 грн., з яких: 20361,62 грн. - заборгованість за кредитом; 29898,64 грн. - заборгованість процентами; 10950 грн. - штрафні санкції. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої Банк звернувся з даним позовом до суду. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 01.09.2020 року відповідачем подано відзив та заяву про поновлення процесуальних строків. Суд вважає, що строки для подачі відзиву позивачем було пропущені з поважним причин, а тому їх слід поновити. Згідно відзиву, позивач просить відмовити Акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний Банк" в позові у повному обсязі за безпідставністю позовних вимог. Зазначає, що з жодними банківськими документами, зокрема, Загальними умовами Договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків Банку, її ознайомлено не було. Позивач не надав належних доказів видачі їй кредиту, а також не довів факту ознайомлення її з чинною на момент складання Оферти редакцією Загальних умов Договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків Банку. Суд дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивач обгрунтовує свої вимоги наступними доказами. 10.04.2013 року між [PERSON] та ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" було підписано Пропозицію укласти договір (оферта) згідно якого було обумовлено ліміт овердрафту 5000 грн. 03.06.2015 року між [PERSON] та філією ПУМБ в м. Київ було підписано пропозицію про зміну договору карткового рахунку та договору страхування (оферта), згідно якого [PERSON] ініціювала перед банком зміну ліміту овердрафту, встановивши його в розмірі 8400 грн. ПАТ "ПУМБ" за вих. № 1717 від 20.06.2019 року направив на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення), в якій зазначив, що ПАТ "ПУМБ" є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "Банк ренесанс капітал", та станом на 20.06.2019 року в неї існує заборгованість перед банком у розмірі 42223,36 грн., а тому вимагає погасити заборгованість по кредитному договору до 27.06.2019 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 26259018780974 від 10.04.2013 року [PERSON] станом на 28.05.2020 року має заборгованість по кредиту у розмірі 61210,26 грн., з яких: 20361,62 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 29157,14 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 741,5 грн. - заборгованість строкова заборгованість за процентами; 10950 грн. - неустойка за порушення зобов`язань по кредиту та сума плати, що здійснена за вчинення виконавчого напису. Також позивачем надано виписку по рахунку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 612 ЦК України). Овердрафт - це банківський кредит, який надається для оперативної оплати платіжних документів за відсутності або нестачі коштів на розрахунковому рахунку клієнта в заздалегідь встановленому банком розмірі. При користуванні овердрафтом немає необхідності подавати до банку заявку на видачу кредитних коштів. Відмінність овердрафту від звичайного кредиту полягає в тому, що на погашення заборгованості спрямовуються всі суми, які надходять на рахунок клієнта, і це відбувається автоматично. Остаточне погашення - в кінці терміну дії договору на овердрафт. Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач не заперечувала фактів укладання кредитного договору, отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, не спростовувала розрахунок та розмір заборгованості, не подала своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача, зокрема квитанції, чеки тощо на підтвердження обставин погашення наявної заборгованості. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову. Проте позивачем не обґрунтовано розрахунок в частині заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитними коштами, комісією та неустойкою з таких підстав. Позивач зазначає, що заборгованість за кредитом становить 20361,62 грн., однак, відсутні докази про надання кредиту в зазначеному розмірі, згідно договору про зміну умов кредитного договору, сторони обумовили кредит в розмірі 8400 грн., який слід стягнути. Щодо відсотків за овердрафтом суд дійшов наступного висновку. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з анкетою позичальника строк користування овердрафтом становить 36 місяців, процентна ставка за користування овердрафтом є змінною в залежності від розрахункових операцій, а саме: 0,0001 % при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту, 24 % річних при здійсненні інших дебетових операцій по картковому рахунку за рахунок коштів овердрафту. Отже, у межах строку з 10.04.2013 року до 10.04.2016 року банк наділений правом нараховувати відсотки за користування овердрафтом та після цієї дати таке право у кредитодавця припиняється. Банком до матеріалів справи долучена виписка з рахунку відповідача, в якій банк вказав, що розмір відсотків становить 29898,64 грн., однак, у порядку, передбаченому ст. 81 ЦПК України банком надані відповідні виписки за рахунком [PERSON] для можливості встановлення, у тому числі і періоду нарахування відсотків. Банком представлені виписки за кредитом в яких відображено сальдо саме за сумою овердрафту, однак вони не містять жодних відомостей про період нарахування відсотків, суму, на яку нараховані відсотки, розмір їх нарахування (0,0001 % при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту, 24 % річних при здійсненні інших дебетових операцій по картковому рахунку за рахунок коштів овердрафту), їх добровільне погашення чи за рахунок оборотних коштів овердрафту, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання в цій частині банком вимог ст. 536 ЦК України та відповідно строків їх обрахування (у межах строку дії кредитного договору чи поза межами строків його дії). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. У своєму позові банк вказує, що розмір відсотків станом на 28 травня 2020 року складає 29898,6 грн., однак позивачем не представлено доказів, які б свідчили про розрахунок цих відсотків (період нарахування, на яку суму вони нараховані, у якому процентному співвідношенні, чи не перейшов розмір процентів до оборотного сальдо та чи не відображено у цьому випадку банком їх у дебетній заборгованості тощо). Саме по собі посилання у позові на розмір відсотків, без їх доведеності перед судом у передбаченому порядку, не зазначення періоду їх обрахування, розміру за користування овердрафтом, вказує на невиконання банком вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, тому розцінюється судом як не доведення вимог в цій частині та відсутність підстав для стягнення заявленого банком розміру процентів. Крім того, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 10950 грн, оскільки вони не були передбачені договором. Дійшовши висновку про часткове задоволення позову, суд бере до уваги, що в спірних правовідносинах діє презумпція винуватості боржника, а факт порушення прав кредитора є очевидним, відтак вважає за необхідне стягнути на користь останнього з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 8400 гривень, які отримані нею та в добровільному порядку не повернуті, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів повернення банку кредитного ліміту у розмірі обумовленому у позові, що є її процесуальним обов`язком, тому наявні правові підстави для покладання на відповідача обов`язку сплатити на користь банку заборгованості за кредитом у розмірі 8400 грн. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати, пропорційно до задоволеної суми позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved