Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Спільне проживання між нею та відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. З грудня 2014 року разом не проживають і шлюбних відносин не підтримують. З часу припинення подружніх відносин відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дити. Примирення між ними бути не може і збереження сім'ї неможливе. Строк для примирення їм надавати непотрібно. Майнового спору між ними немає. Усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання їх дитини разом з матір'ю. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 800 грн щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду і продовжувати до досягнення дитини повноліття. Перед судовим засіданням позивачка подала заяву про стягнення аліментів в ? частині від заробітку відповідача. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, на примирення не погоджується. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позов визнав, справу просив розглянути в його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони 04 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис - № 1570, що підтверджуються оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 04 жовтня 2008 року. [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 05 травня 2009 року. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з березня 2014 року. З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористувалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згоден із розірванням шлюбу, бо фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте сторони не мають наміру зберегти шлюб. Суд вважає, що надання сторонам строку для примирення не дасть позитивних результатів, шлюб між сторонами носить формальний характер, разом вони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, моральним засадам суспільства, що мають істотне значення. Спорів з приводу місця проживання дитини та поділу майна сторони не мають. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved