Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення порядку роздільного володіння та користування земельними ділянками, мотивуючи позовні вимоги тим, що 22.12.2006 року його матір'ю [PERSON] йому було подаровано житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS].Згідно матеріалів технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за [ADDRESS], який виданий та зареєстрований комунальним підприємством «Вінницьке обласне об'єднання бюро технічної інвентаризації» фактична площа присадибної земельної ділянки становила 0,2368 га.Після набуття права власності на житловий будинок він фактично і здійснював використання відповідної земельної ділянки. Рішенням 8 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.03.2007 року йому було передано безкоштовно у власність земельну ділянку загальною площею 0, 17 га для будівництва і обслуговуванню господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS]. Рішенням 9 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району від 23.04.2007 року йому було передано безкоштовно у власність земельну ділянку розміром 0,07 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS]. Згідного договору від 14.04.2010 року №1004-1006 землевпорядною організацією - державне підприємство Вінницька регіональна філія «Центр державного земельного кадастру» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. Відповідну технічну документацію було виготовлено з дотриманням стандартів, норм і правил в сфері землеустрою. Таким чином, він являється землевласником вищезазначених земельних ділянок. Однак, для подальшого оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку необхідно щоб межі земельної ділянки зазначені в технічній документації із землеустрою були узгоджені із суміжними землевласниками та землекористувачами. Натомість, суміжний землекористувач - [PERSON], що мешкає по [ADDRESS] відмовляється від підписання акту встановлення та закріплення меж земельної ділянки без вказівки будь - яких вагомих причин. Таким чином, в наслідок відмови у погодженні меж суміжним землекористувачем - [PERSON], він не може здійснити подальше оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. У зв'язку з цим, позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просив визначити порядок роздільного володіння та користування між його земельною ділянкою, яка знаходиться по [ADDRESS] та земельною ділянкою [PERSON], яка знаходиться по [ADDRESS] за висновком судової будівельно - технічної експертизи. 13.09.2013 [PERSON] подала до Вінницького районного суду Вінницької області зустрічну позовну заяву до [PERSON], Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконними та скасування рішень Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області, мотивуючи позовні вимоги тим, що 14.06.2013 року Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області складено акт перевірки, яким встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку по [ADDRESS], площею 0,2143 га (площа визначена ДП «Центр-ДЗК» від 06.2013 року обміри проведені щодо фактичного використання) на підставі рішень Сосонської сільської ради 8 сесії 5 скликання про надання земельної ділянки у власність площею 0,17 га та 9 сесії 5 скликання про надання земельної ділянки у власність, площею 0,07 га. Правовстановлюючі документи у гр. [PERSON] на дані земельні ділянки відсутні. В акті перевірки від 14.06.2013 року зазначається, що рішення про надання цих земельних ділянок у власність прийняті неправомірно. Про неправомірність рішень Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області і відповідно про порушення свого права вона дізналась з акту перевірки від 14.06.2013 року, складеного Державною Інспекцією сільського господарства у Вінницькій області. Рішенням 9 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 23.04.2007 року «Про передачу земельної ділянки у власність» передано безкоштовно у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,07 га в межах населеного пункту для ведення особистого селянського господарства. Рішенням 8 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.03.2008 року «Про передачу земельної ділянки у власність» передано безкоштовно у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,17 га в межах населеного пункту для будівництва і обслуговування господарських споруд, яка розташована в [ADDRESS]. [PERSON] вважає, що зазначені рішення Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області є незаконними, такими, що підлягають скасуванню, оскільки у вказаних рішеннях Сосонська сільська рада Вінницького району Вінницької області посилається на Декрет Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року № 15-92, який втратив чинність, під час їх прийняття не дотримано вимог ч. 2 ст. 118 ЗК України. Також зазначає, що Сосонська сільська рада Вінницького району Вінницької області прийняла вказані рішення лише на підставі заяв [PERSON], жодних технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, [PERSON] не надав. На час прийняття рішень Сосонська сільська рада Вінницького району Вінницької області мала б керуватись діючими на той час Порядком розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677. Для початку Сосонська сільська рада Вінницького району Вінницької області мала б прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки. Таким чином, Сосонською сільською радою Вінницького району Вінницької області при прийнятті рішень допущено порушення вимог ст. 118 ЗК України, Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677. Крім того, прийняті сільською радою рішення ускладнюють можливість під'їзду до електроопори 0,4 квт і відповідно її обслуговування. В зв'язку з цим, сільською радою виносились [PERSON] попередження, на які він не реагує. Вважає, що зазначені рішення Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області є незаконними, тому вона звернулася до суду з даним позовом та просила визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 23.04.2007 року «Про передачу земельної ділянки у власність», яким [PERSON] передано безкоштовно у власність земельну ділянку загальною площею 0,07 га в межах населеного пункту для ведення особистого селянського господарства, а також визнати незаконним та скасувати рішення 8 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.03.2008 року «Про по передачу земельної ділянки у власність», яким [PERSON] передано безкоштовно у власність земельну ділянку загальною площею 0,17 га в межах населеного пункту для будівництва і обслуговування господарських споруд, яка розташована в [ADDRESS]. Ухвалою суду від 18.09.2013 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконними та скасування рішень Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення порядку роздільного володіння та користування земельними ділянками та об'єднано їх в одне провадження. В судове засідання позивач - відповідач [PERSON] та його представник не з`явилися, однак [PERSON] попередньо через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, також зазначив, що первісний позов підтримує в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити. Також в попередніх судових засіданнях та у письмових поясненнях по справі, поданих до суду, зазначив, що у межах розгляду цивільної справи було призначено судову земельно - технічну експертизу, згідно з висновком цієї експертизи від 28.02.2014 року за №48 на додатках 3 і 4 висновку судової експертизи відображені варіанти роздільного володіння і користування земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] і [ADDRESS].У варіанті №1 додатку 3 висновку судової експертизи відображено варіант роздільного володіння і користування земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] і [ADDRESS] відповідно до технічної документації із землеустрою, виготовленої державним підприємством Вінницька регіональна філія «Центр державного земельного кадастру».При цьому в [PERSON] зберігається можливість безперешкодного і вільного проходу та під'їзду з [ADDRESS] до земельної ділянки площею0,0878 га на якій розміщено житловий будинок з господарськими будівлями і орудами, а також до земельної ділянки площею 0,2830 га для ведення особистого селянського господарства.Разом з тим, варіант №1 додатку 3 висновку судової експертизи забезпечує можливість вільного та нормального обслуговування [PERSON] господарських будівель і споруд, які розміщені по [ADDRESS] та дає можливість для проїзду сільськогосподарської техніки до земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,07 га з [ADDRESS]. Таким чином, оскільки варіант №1 додатку 3 висновку судової експертизи надає можливість [PERSON] та [PERSON] безперешкодного проходу та проїзду з [ADDRESS], здійснювати нормальне обслуговування ними житлового будинку, господарських будівель і споруд, не порушує їхніх законних прав та інтересів на землю, тому просив визначити порядок роздільного володіння та користування саме відповідно до варіанту №1 додатку 3 судової земельно - технічної експертизи. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначив, що рішення Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області, які просить скасувати [PERSON], являються законними. Крім того, із судового рішення Вінницького районного суду від 23 грудня 009 року по справі №2-1723/09, яке набрало законної сили, вбачається, що [PERSON], як зустрічний позивач являлась учасником даного судового процесу, і їй було відомо про існування оскаржуваних нею рішень, тому вона пропустила строк позовної давності звернення до суду, при цьому доказів, які вказували б на поважність пропущення строків на оскарження спірних рішень вона до суду не надала. Просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області та відмовити в задоволенні її позову. Відповідач - позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явилися, однак [PERSON] попередньо через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник третьої особи Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області за первісним позовом - [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак попередньо через канцелярію суду надав заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги [PERSON] не визнає, просить відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області за зустрічним позовом - [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак попередньо через канцелярію суду надав заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає, просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку осіб, які беруть участь у справі, викладену у письмових заявах, а також пояснення сторін та їх представників, надані в судових засіданнях, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 22.12.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, згідно умов якого [PERSON] передала безоплатноу власність (подарувала), а [PERSON] прийняв дарунок - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] (а.с.19). На підставі вказаного договору [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на вказаний будинок, про що свідчить реєстраційне посвідчення КП «ВООБТІ» (а.с.20). Рішенням 8 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.03.2008 року "Про передачу земельної ділянки у власність", передано безкоштовно у власність гр. [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,17 га в межах населеного пункту з них: для будівництва і обслуговування господарських споруд орієнтовною площею0,17 га, яка розташована в [ADDRESS], для веденняособистого селянського господарства орієнтовною площею 0,00 га в межах населеного пункту (а.с.9). Рішенням 9 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 23.04.2007 року "Про передачу земельної ділянки у власність", переданобезкоштовно у власність гр. [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,07 га з них: орієнтовною площею для будівництва жилого будинку і обслуговування господарських споруд 0,00 га, яка розташована по вул., для ведення особистого селянського господарства 0,07 га в межах населеного пункту (а.с.10). Як вбачається з акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 04.07.2013 року на виконання рішення 9 сесії 5 скликання від 23.04.2007 року та 8 сесії 5 скликання від 02.03.2008 року представником Вінницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» було проведено встановлення та погодження меж земельної ділянки [PERSON], яка знаходиться на території Сосонської сільської ради Вінницького району по [ADDRESS] (а.с.15). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], спадкове майно на яке видане свідоцтво складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями, розташована в [ADDRESS] (а.с.25). Рішенням 31 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.03.2010 року "Про надання дозволу гр. [PERSON] на виготовлення документації по наданні у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства на території Сосонської сільської ради в межах населеного пункту», надано дозвіл гр. [PERSON] на виготовлення технічної документації по наданні у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,31 га, яка розташована по [ADDRESS], для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,15 га, яка розташована по [ADDRESS] в межах населеного пункту (а.с.24). Згідно з ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року за № 7, згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. Визначаючись щодо варіантів встановлення порядку роздільного володіння та користування між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON], які запропоновані експертом у висновку судової земельно-технічної експертизи № 48 від 28.02.2014 року, суд вважає, що обставинам даної справи, враховуючи принцип законності та справедливості відповідатиме варіант № 1 додаток 3 висновку судової земельно-технічної експертизи № 48 від 28.02.2014 року, за яким виділити у користування (володіння) [PERSON] земельну ділянку, площею 0,17 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування господарських споруд, яка розташована в [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,007 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS]. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] не є користувачами спільної земельної ділянки, а є користувачами суміжних земельних ділянок, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині виділення порядку користування земельною ділянкою тільки позивачу. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Згідно з ст. ст. 12, 118 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст в тому числі належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно з ст. 155 ЗК України у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Особливістю вирішення спору про захист порушеного права за умови пропуску строку позовної давності є те, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові лише за умови обґрунтованості позову, тобто за умови наявності порушеного права. Судом вставлено, що зустрічний позов [PERSON] необґрунтований, право її не порушено, тому не є підставою для застосування строку позовної давності. Розглянувши позовні вимоги [PERSON] судом встановлено, що нею, як позивачем за зустрічним позовом, не доведено, що її права, свободи чи інтереси прийняттям відповідних рішень Сосонської сільської ради Вінницького району були порушені, тому суд дійшов висновку, що зустрічний позов є необґрунтованим, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення права позивача, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

Outcome: partial