Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В підготовчому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та в позовній заяві зазначила, що 11.08.2001 року вона одружилася з [PERSON] Від даного шлюбу народилася одна дитина [PERSON], [INFO]. Їхня дитина проживає із матірю та знаходиться на повному її побутово-матеріальному утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач взагалі не цікавиться життям дитини. Протягом 2016-2017 років відповідач декілька разів направляв гроші для утримання дитини, проте дані суми занадто мізерні, а тому їх не вистачає для гідного утримання та гармонійного розвитку дитини. Позивач несе значні матеріальні витрати на підтримку здоров'я дитини, продукти харчування та одяг. Вказує, що відповідач фізично здоровий, він працює в ПАТ "Галичина-Авто" на посаді оклеювач оргскла та інших видів автомобільного скла (тонувальник) у м. Львові, і має стабільний, хороший заробіток. Таким чином, матеріальне становище відповідача дозволяє стягнути з нього аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно на утримання сина. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що він висилає гроші дружині по мірі можливості, оскільки на його утриманні знаходились ще його батьки, які часто хворіли, а тому він був змушений допомагати їм матеріально. Згідний сплачувати аліменти в розмірі по 1200 гривень щомісячно. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що 11.08.2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управління юстиції у м. Львові, за актовим записом № 316, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-СІ № 113387 від 11.08.2001 року (а.с.7). В шлюбі народився син: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СІ № 264312 від 09.08.2002 року (а.с.6). Згідно довідки про склад сім'ї, виданої виконкомом Середньоберезівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 19.02.2018 року № 183 (а.с.8), [PERSON] проживає разом із сином [PERSON], [INFO] та матір'ю [PERSON], [INFO]. Позивачка на даний час ніде не працює. Таким чином, суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, що передбачено ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України. У відповідності до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Суд бере до уваги твердження відповідача, що він протягом всього часу щомісячно перераховував кошти на рахунок позивачки на утримання сина. Зазначений факт вбачається також з наданих копій фіскальних чеків (а.с.23-38). Цього факту не оспорює і позивачка. Також суд звертає увагу на факт утримання відповідачем своєї матері, яка часто хворіє, що стверджується копіями виписок із медичної картки стаціонарного хворого (а.с.40-42), проте даний факт не звільняє відповідача від обов'язку сплати аліментів на дитину. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень. Суд звертає увагу, що відповідач є особою молодого віку, згідно довідки виданої ПАТ "Галичина-Авто" від 16.03.2018 року № 87 (а.с.39), працює на посаді оклеювач оргскла та інших видів автомобільного скла (тонувальник) у м. Львові та має стабільний заробіток, а отже спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 1500 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку із 22.02.2018 року. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі наведеного, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства",

Outcome: approved