Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відділення ФССНВВПЗ в м. Селидове про зобовязання призначити страхові витрати, який мотивований тим, що він з 16.08.2011 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», яка здійснює підрядчицькі роботи у підземних виробках ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». 01.12.2014 року під час виконання трудових обовязків він отримав травму передпліччя лівої руки. На підставі цього було проведено розслідування та актами розслідування нещасного випадку та про нещасний випадок від 04.12.2014 року за формою Н-5 та формою Н-1 отримана травма визнана виробничою. В подальшому йому було встановлено 30% ступеня втрати професійної працездатності та третя група інвалідності. Він звернувся до відповідача з заявою про призначення страхових виплат, але йому було відмовлено у призначенні страхових виплат, оскільки вказані акти було складено 04.12.2014 року та затверджені в м. Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території України, тому вони не вважаються законними. На підставі цього просить визнати неправомірними дії відповідача відмови у прийнятті вказаних актів та зобовязати прийняти їх й призначені страхові виплати. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, але за участі його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні надала заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просила зобовязати відповідача прийняти складені акти та призначити страхові виплати. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що оскільки надані позивачем акти було складено 04.12.2014 року, тобто після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської області». Представник третьої особи ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» - в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що хоча підприємство на час затвердження спірних актів перебувало на території м. Донецька, але соціальні внески сплатило в передбаченому законом розмірі на території України, тому у відповідача не було правових підстав для відмови у призначенні страхових виплат. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 01.12.2014 року під час виконання трудових обовязків позивач отримав травму передпліччя лівої руки на території м. Красноармійська (м. Покровська) Донецької області, службове розслідування також проводилося у м. Красноармійську. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пердставника відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та законодавство, що регулює дані спірні правовідносини, прийшов до наступного. З акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом від 04.12.2014 року № 14 за формою Н-1 встановлено, що 01.12.2014 року на території підземної гірничьпрохідницьої ділянці № 1 ВСП «Шахтобудівльне прохідницьке управління № 9» ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», похилий повітроподалаьний квершлаг блоку 11 ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» о 12 годині 15 хвилин при бурінні шпура анкерного кріплення виробки вільним кінцем дроту, який був закручений до патрону анкеро-посадкого верстату, прохідника [PERSON] зачепило за печатку лівої руки та почало її накручувати на механізм, в результаті чого [PERSON] отримав травму передпліччя лівої руки. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною комісією від 15.07.2015 року, складеного Міжрайонною травматологічною медико-соціальною експертною комісією м. Красноармійська, [PERSON] встановлена третя група інвалідності з втратою 30% ступеню професійної працездатності. Відповідно до\~ст.173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Правову основу загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до Конституції України\~та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав\~Закон України від 23.09.1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який з 01 січня 2015 року діє в редакції\~Закону України від 28 грудня 2014 року N 77-VIII\~та має назву «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 ст. 21 Закону України від 23.09.1999 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто в редакції до 01 січня 2015 року) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого. Відповідно до\~ст. 28 зазначеного Закону від 23.09.1999 року № 1105-XIV\~грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 на території Донецької області розпочато антитерористичну операцію. Згідно\~ст. 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції не прийнято. Статтею 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Згідно Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджений\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р\~на виконання абзацу третього пункту 5\~статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», місто Донецьк Донецької області належить до такого населеного пункту. Згідно з частиною 2\~ст. 14 Закону України від 20.03.2003 року № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом»\~у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян. Відповідно до\~статті 92 Конституції України\~виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Законом України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, такі обмеження також не встановлені. Будь-який інший Закон України з цього питання також відсутній. Крім того, Кабінетом Міністрів України 07.11.2014 року було прийнято постанову № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», якою було затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок). З аналізу вказаного Тимчасового порядку випливає, що ним встановлено спеціальний порядок здійснення переміщення бюджетних установ з тимчасово окупованої території на територію, яка підконтрольна українській владі, а згідно довідки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» є юридичною особою та приватною не фінансовою корпорацією. З відповіді начальника відділення ВД ФССНВВПЗ у м. Селидові Донецької області від 31.07.2015 року № 02-15/463 встановлено, що акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом від 04.12.2014 року № 14 за формою Н-1 є нелегітимним, оскільки ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» зареєстрована у Калінінському районі м. Донецька, тобто на тимчасово окупованій території України. В судовому засіданні встановлено, що сам нещасний випадок стався на території м. Красноармійська (м. Покровська) Донецької області, розслідування проводилося також на даній території, а саме затвердження складеного акту було вчинено у м. Донецьку. На підставі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, виходячи, з викладених позивачем обставин в обґрунтування позову, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем в порушення вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відмовлено у призначенні страхових виплат. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, то його необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved