Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на ? частини житлового будинку із надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]; на земельну ділянку загальною площею 0,4555 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану в [ADDRESS]; на земельну ділянку загальною площею 0,2581 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 3,0594 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,4637 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, та визнання права на земельну частку (пай) розміром 3,92 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «ім. Шевченка», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Берлозівській сільській раді 14.09.1996 року за номером 433, у суд звернулася [PERSON] до Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівській області за відсутності представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] Козелецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що: -01 грудня 2009 року [PERSON] подала заяву про не прийняття спадщини за законом (строк пропущений) після смерті матері [PERSON]; -01 грудня 2009 року [PERSON] подав заяву про не прийняття спадщини за законом (строк пропущений) після смерті матері [PERSON]; -01 грудня 2009 року [PERSON] подала заяву про не прийняття спадщини за законом (строк пропущений) після смерті матері [PERSON]; -04 вересня 2010 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті дружини [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 21.04.2015 року, [PERSON] на день смерті ([INFO]) була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та мала такий склад сім'ї: чоловік - [PERSON], син - [PERSON], донька - [PERSON]. Таким чином, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є такими, що прийняли спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON]. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] Козелецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що: -04 вересня 2010 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті сина [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 21.04.2015 року, [PERSON] на день смерті ([INFO]) був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] та мав такий склад сім'ї: батько - [PERSON], сестра - [PERSON]. Таким чином, [PERSON] є такими, що прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON]. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] Козелецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що: -19 вересня 2015 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 21.04.2015 року [PERSON] на день смерті ([INFO]) був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] та мав такий склад сім'ї: донька [PERSON]. Таким чином, позивач є такою, що прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 29 серпня 2002 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Берлозівської сільської ради від 05.04.2001 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,78 га, з яких: 3,06 га - рілля, 0,26 га - пасовище, 0,46 га - сіножать, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. 10 липня 1998 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Берлозівської сільської ради від 28.12.1993 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,47 га, для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,4555 га (кадастровий номер [NUMBER]); - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 3,7812 га (з яких: рілля - 3,0594 га (кадастровий номер [NUMBER]), пасовище - 0,2581 га (кадастровий номер [NUMBER]), сіножать - 0,4637 га (кадастровий номер [NUMBER]). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28 грудня 2015 року, 30 листопада 2011 року за земельними ділянками (кадастрові номери: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки. Також суд вважає необхідним позов [PERSON] в частині визнання за законом права власності на ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою в [ADDRESS], задовольнити з огляду на наступне. Згідно довідки, наданої виконавчим комітетом Берлозівської сільської ради 21.04.2015 року, житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 15.04.1991 року були: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Тобто, кожен мав право на ? частину вищевказаного житлового будинку. Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність". Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Берлозівської сільської ради від 04.06.2015 року вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS], був збудований і введений в експлуатацію в 1977 році та зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради за № 474 станом на 1977 рік. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою по [ADDRESS], побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути об'єктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцями не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Так, за життя [PERSON] не оформила право власності на належну їй ? частину житлового будинку. Після її смерті її частку успадкували донька [PERSON], чоловік [PERSON] та син [PERSON] - кожний по 1/12. Після смерті останнього залишилась його ? частка (як члена колгоспного двору) та 1/12, яку [PERSON] успакував після смерті матері - [PERSON] Після смерті [PERSON] його частку успадкував [PERSON] (1/12 та 1/4), після смерті якого позивач успадкувала належну йому частку (1/12 та ?, яка була успадкована [PERSON] після смерті [PERSON]; 1/12, яка була успадкована після смерті [PERSON] та 1/4 , яка належала йому як члену колгоспного двору). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на ? частини житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], підлягають задоволенню. Також, суд вважає необхідним позов позивача в частині визнання за законом права на право на земельну частку (пай) розміром 3,92 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «ім. Шевченка», згідно сертифікату, виданого на ім'я [PERSON], на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Берлозівській сільській раді 14.09.1996 року за № 433, також задовольнити з огляду на наступне. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] до Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області, в частині визнання права на право на земельну частку (пай) задовольнити, оскільки встановлено, що позивач має право на право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «ім. Шевченка», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Берлозівській сільській раді від 14.09.1996 року за номером 433, а саме: після смерті матері позивача [PERSON] 1/3 частка права на право на земельну частку (пай) перейшла позивачу, 1/3 - чоловіку померлої [PERSON], а інша 1/3 - сину [PERSON]. Тобто, спадкуванню право на право на дану земельну частку (пай) підлягає на 1/3 після смерті [PERSON] та на 2/3 після смерті [PERSON].

Outcome: approved