Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що відповідно до виконавчого листа №701/1335/15-ц виданого Маньківським районним судом 02 лютого 2013 року, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси головного територіального управління юстиції у Черкаській області за місцем проживання боржника - відповідача. Відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів та допустив значну заборгованість. Довідкою розрахунком заборгованості аліментів виданого Придніпровським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси головного територіального управління юстиції у Черкаській області підтверджується, що заборгованість відповідача по виконавчому листі станом на 01.07.2019 року складає - 68786,64 грн. За позивача підрахунками, виконаними на підставі наданої інформації виконавчою службою, вона має право на стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, за період заборгованості з 10.12.2015 року по 01.11.2019 року в сумі - 442320,61 грн. Враховуючи, що заборгованість відповідача по виконавчому листі станом на 01.07.2019 року менша від суми яка підлягає відшкодуванню та складає - 68786,64 грн., відповідно до вимог ст. 196 СК України стягненню підлягає сума в розмірі заборгованості, а саме - 68786,64 грн. (шістдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят шість грн. 64 коп.) Позивач зазначає, що викладені позивачем обставини та позовні вимоги підтверджуються: постановою про відкриття виконавчого провадження, свідоцтвом про народження дитини, довідкою №11 Паланоцької сільської ради, розрахунком заборгованості згідно виконавчого листа, розрахунком неустойки від 02.11.2019 року, що змушує позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач до суду не з`явилася, але надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтртмала та просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, який проживає за адресою: [ADDRESS] , в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом надсилання судових повісток, які належним чином не були вручені та були повернуті на адресу суду з поміткою про підстави невручення як за закінченням встановленого строку зберігання, тому відповідач не є належно повідомленою особою шляхом повідомлення судовими повістками та такою місце перебування якої невідоме на час рогляду справи в суді, тому крім відправлення судових повісток за місцем його реєстрації, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Маньківського районного суду Черкаської області в розділі "Новини та Громадянам" в підрозділі "Оголошення про виклик сторін місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідоме" (порядок публікації оголошень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини. Згідно рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 2 лютого 2013 року, відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліментиу розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитини повноліття на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси головного територіального управління юстиції у Черкаській області за місцем проживання боржника - відповідача. (а.с.8, 67-68). Згідно довідки Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області вбачається, що заборгованість відповідача по виконавчому листі станом на 01.07.2019 року складає - 68 786 грн. 64 коп., та надано помісячний розрахунок заборгованості відповідача за період за період з 10.12.2015 року по 01.11.2019 року (а.с.9-10). Позивач обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що за підрахунками позивача, виконаними на підставі наданої інформації виконавчою службою, вона має право на стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, за період заборгованості з 10.12.2015 року по 01.11.2019 року в сумі -442320 грн. 61 коп.,тому враховуючи, що заборгованість відповідача по виконавчому листі станом на 01.11.2019 року менша від суми яка підлягає відшкодуванню за її розрахунком та складає - 68 786 грн. 64 коп., стягненню підлягає сума в розмірі заборгованості, а саме - 68 786 грн. 64 коп. (а.с.9-10). Відповідач скориставшись правом на віззив, зазначає, що з липня 2019 р. по лютий 2020 р. на погашення заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого провадження №59515131 ним було сплачено 21000 грн., що підтверджується копіями квитанцій, тобто заборгованість по сплаті аліментів станом на 17.02.2020 р. становить 60073 грн. 17 коп. та просить вцілому відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно квитанції №13-152517/1 від 13.08.2019 р. вбачається факт платежу відповідачем 3000 грн. як аліменти за липень 2019 р.(а.с.27). Згідно квитанції №30-159530/1 від 30.08.2019 р. вбачається факт платежу відповідачем 3000 грн. як аліменти за серпень 2019 р.(а.с.28). Згідно квитанції №27-169450/1 від 27.09.2019 р. вбачається факт платежу відповідачем 3000 грн. як аліменти за вересень 2019 р.(а.с.29). Згідно квитанції №29-182423/1 від 29.10.2019 р. вбачається факт платежу відповідачем 3000 грн. як аліменти за жовтень 2019 р.(а.с.30). Згідно квитанції №29-196359/1 від 29.11.2019 р. вбачається факт платежу відповідачем 3000 грн. як аліменти за листопад 2019 р.(а.с.31). Згідно квитанції №27-209426/1 від 27.12.2019 р. вбачається факт платежу відповідачем 3000 грн. як аліменти за грудень 2019 р.(а.с.32). Згідно квитанції №30-225436/1 від 30.01.2020 р. вбачається факт платежу відповідачем 3000 грн. як аліменти за січень 2020 р.(а.с.33). Відповідно до розрахунку ДВС заборгованості по аліментам відповідно до ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.72-73) вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 01.04.2020 р. складає 60905 грн. 64 коп. Суд вирішуючи даний спір керується наступним. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Суд приймає до уваги твердження позивачки, що неустойка за прострочення сплати аліментів (442320,61 грн.) більша за заборгованість по аліментам, враховуючи те, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення та період заборгованості з 10.12.2015 р. по 01.04.2020 р. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань перевищує суму заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, суд прийшов до висновку часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення пені в межах наявної заборгованості по аліментам в сумі 60905 грн. 64 коп., що підтверджено належними та допустимими доказами. Водночас, за змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved