Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ПАТ " Банк Фінанси та Кредит " в особі відділення № 10 Філії " Центрального РУ " АТ "Банк Фінанси та Кредит " про захист прав споживачів та стягнення коштів/повернення депозитів та процентів, свої вимоги мотивує тим, що 06 січня 2015 року між ним та AT "Банк "Фінанси та Кредит", в особі відділення № 10 Філії " Центральне РУ " AT " Банк "Фінанси та Кредит " був укладений договір № 300937 / 1241 / 1-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Нові гроші " в національній валюті. Відповідно до пункту 1 Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на вкладний рахунок [NUMBER] грошові кошти у сумі 52 580,00 (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот вісімдесят грн.. 00 коп.) Позивачем 06 січня 2015 року був переданий Відповідачу, а останнім отриманий на Депозитний рахунок Внесок в повному обсязі у сумі 52 580 грн. У пункті 2 зазначено, що нарахування процентів у розмірі 25 % річних протягом строку, зазначеному у пункті 1 Договору на pахунок [NUMBER] за Вкладом проводиться від дня, наступного за днем надходження вкладу у "Банк", до дня, який передує йощ поверненню "Клієнту" або списанню з рахунку "Клієнта" . Договір був укладений на строк з 06 січня 2015 року по 06 лютого 2015 року (пункт 1 Договору). Відповідно до пункту 6 Договору Відповідач після закінчення строку, визначеного пунктом 1 цього Договору, був забов'язаний повернути Позивачу вклад в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями пункту 5.1 основних умов. 06 лютого 2015 року Відповідач на вимогу Позивача мав би повернути відповідну суму Внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів Позивачу у сумі 53 660, 30 грн.. Після спливу строку Договору Позивач звернувся 06 лютого 2015 року до Відповідача з вимогою повернути суму Внеску та нараховані за користування ним проценти, але йому було відмовлено. У зв"язку з цим позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з ПАТ " Банк Фінанси та Кредит " в особі відділення № 10 Філії " Центрального РУ " АТ " Банк Фінанси та Кредит " суму внеску що становить - 52 580 гривень, 1 080, 30 гривень - процентів річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору 25, 00 % річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі - 1 029, 11 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач ПАТ " Банк Фінанси та Кредит " в особі відділення № 10 Філії " Центрального РУ " АТ " Банк Фінанси та Кредит " в судове засідання не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення судової повістки яке повернулося на адресу суду після вручення. Натомість 21 квітня 2015 року через загальну канцелярію Дарницького районного суду м. Києва за вх. № 19524 від представника відповідача Коваленко О. О. надійшли заперечення, відповідно до яких позовні вимоги ПАТ " Банк Фінанси та Кредит " в особі відділення № 10 Філії " Центрального РУ " АТ " Банк Фінанси та Кредит " не визнає та просить у їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 січня 2015 року між [PERSON] та AT " Банк " Фінанси та Кредит ", в особі відділення № 10 Філії " Центральне РУ " AT " Банк " Фінанси та Кредит " був укладений договір № 300937 / 1241 / 1 - 15 про банківський строковий вклад ( депозит ) " Нові гроші " в національній валюті . ( а. с. 6) Відповідно до пункту 1 Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на вкладний рахунок [NUMBER] грошові кошти у сумі 52 580,00 (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот вісімдесят грн. 00 коп.) на умовах Договору, вказане також підтверджується Меморіальним ордером №203547565 від 06 січня 2015 року ( в сумі 51 680,00 грн.) та квитанцією №1 від 06 січня 2015 року (в сумі 900,00 грн.) ( а. с. 7) , згідно з чим Позивачем 06.01.2015 року був переданий Відповідачу, а останнім отриманий на Депозитний рахунок Внесок в повному обсязі у сумі 52 580 грн.. У пункті 2 зазначено, що нарахування процентів у розмірі 25 % річних протягом строку, зазначеному у пункті 1 Договору на pахунок [NUMBER] за Вкладом проводиться від дня, наступного за днем надходження вкладу у "Банк", до дня, який передує його поверненню "Клієнту" або списанню з рахунку "Клієнта" . Договір був укладений на строк з 06 січня 2015 року по 06 лютого 2015 року (пункт 1 Договору). Відповідно до пункту 6 Договору Відповідач після закінчення строку, визначеного пунктом 1 цього Договору, був забов'язаний повернути Позивачу вклад в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями пункту 5.1 основних умов. Згідно пункту 3 Договору виплата процентів, нарахованих на вклад, повинна здійснюватись Відповідачем у день закінчення строку, визначеного п. 1 Договору одночасно з поверненням суми Вкладу. Таким чином 06.02.2015 Відповідач на вимогу Позивача мав би повернути відповідну суму Внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів Позивачу у сумі 53 660,30 грн.. Після спливу строку Договору Позивач звернувся-06.02.2015 до Відповідача з вимогою повернути суму Внеску та нараховані за користування ним проценти, але йому було відмовлено. На вимогу Позивача надати письмову відмову в поверненні суми Вкладу та процентів йому також було відмовлено. Позивач надав письмову заяву щодо повернення коштів на ім'я начальника відділення №10 Філії "Центральне РУ" AT "Банк "Фінанси та Кредит" яка зареєстрована за №10/759 від 06.02.2015. Відповідачем не було здійснено повернення Депозиту разом з сумою нарахованих за користування ним процентів Позивачеві. Таким чином, Відповідач продовжував і на день подачі цієї Позовної заяви продовжує користуватися грошовими коштами у розмірі 52 580,00 (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот вісімдесят грн..), що були внесені Позивачем як Депозит. Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити ка користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної да. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку України та зміст Договору, останній є зобов"язанням. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки, Відповідач не повернув Позивачу у визначені Договором строки суму Внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то Відповідач порушив умови Договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений. Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися, до суду за захистом: свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. ч. 1, 3 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно частини першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Судом встановлено, відповідно до умов договору № 300937 / 1241 / - 15 від 06 січня 2015 року строк дії банківського вкладу становить з 06 січня 2015 року по 06 лютого 2015 року. Як пояснив в судовому засіданніпозивач кошти йому не були повернуті, також не повернуті і на день розгляду справи. Суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив неналежне виконання взятих зобов'язань перед позивачем, оскільки банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами за вимогою, яка була отримана відповідачем 06 лютого 2015 в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів розміру пені за несвоєчасне повернення банківського вкладу, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені не вбачаєтсья. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню депозитний внесок що становить 52 580 гривень та нараховані відсотки по депозитному договору № 300937 / 1241 / 1 - 15 від 06 січня 2015 року, в решті заявлених позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 534 гривні 28 копійок. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 527 530, 599, 634, 1050, 1054 ЦК України і

Outcome: partial