Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 19.09.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 27 липня 2015 року в с.Качурівка Котовського району Одеської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 5,99 га на території Качурівської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 491534 від 20.05.2003 року; з права на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Качурівське» с. Качурівка Котовського району Одеської області в розмірі 1650 грн. або 0,231 відсотків відповідно до свідоцтва ОД ХІV-V №000296 від 27.03.2003 року; з житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами за адресою: вул. Новоселів, 20, с. Качурівка Подільського району Одеської області, який належав померлому на підставі свідоцтва №126 на право приватної власності від 05.03.1991 року. Батько залишив заповіт, у якому все своє майно, де б воно не знаходилось і взагалі все те, що належить йому на день смерті, та на що він за законом матиме право заповів їй. Після смерті батька вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №427/2015. Проте у видачі свідоцтва на право на спадкове майно їй було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок та відсутністю кадастрового номеру на земельну ділянку. У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким визнати за нею, [PERSON], як за спадкоємицею за заповітом після батька [PERSON], померлого 27 липня 2015 року, право приватної власності на земельну ділянку 5,99 га на території Качурівської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 491534 від 20.05.2003 року; житловий будинок №20 по вул. Новоселів в с. Качурівка Подільського (Котовського) району Одеської області, який складається з: житлового будинку позначеного в плані літ. «А» загальною площею 82,0 кв.м, житловою площею 52,3 кв.м та господарчих споруд: літня кухня літ. «В», гаражу літ. «Г», сараї літ. «Д,Е», погріб літ. «Б», вимощення І, огорожі №1-3; право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Качурівське» с. Качурівка Котовського району Одеської області в розмірі 1650 грн. або 0,231 відсотків відповідно до свідоцтва ОД ХІV-V №000296 від 27.03.2003 року. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій на позові наполягала у повному обсязі. Представник Качурівської сільської ради Котовського району Одеської областіу судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заперечень до позову не виказав. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання відповідачем обставин цієї справи, ці обставини доводяться письмовими доказами справи. Зокрема, як вбачається із матеріалів справи 27 липня 2015 року у віці 85 років в с. Качурівка Котовського району Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №724), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №427413 від 29.07.2015 року. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на: - земельну ділянку площею 5,99 га, що розташована на території Качурівської сільської ради Котовського району Одеської області, та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 491534, виданого Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 20 травня 2003 року на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації від 28 лютого 2003 року № 77/03, зареєстрований в книзі записів державних актів на землю за 7№319-К 103, копія якого долучена до справи; - право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Качурівське» с. Качурівка Котовського району Одеської області в розмірі 1650 грн. або 0,231 відсотків відповідно до свідоцтва серії ОД ХІV-V №000296 від 27.03.2003 року, копія якого долучена до справи; - житловий будинок з відповідними господарчими будівлями та спорудами за адресою: вул. Новоселів, 20, с. Качурівка Подільського району Одеської області, який належав померлому на підставі свідоцтва №126 на право приватної власності від 05.03.1991 року, копія якого долучена до справи. Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №9-1504-0.12-4148/0/2-16 від 05.10.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на територіїКачурівської сільської ради Котовського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КАС «Качурівське», з урахуванням індексації станом на 01.01.2016 року становить 131047,20,86 грн. Згідно копії Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений 17.05.2016 року СПД Консул на імя [PERSON] в натурі є: цілий житловий будинок, зазначений у плані під літ «А», загальною площею 82,0 кв.м, житловою площею 52,3 кв.м та господарчі споруди: літня кухня літ. «В», гараж літ. «Г», сараї літ. «Д,Е», погріб літ. «Б», вимощення І, огорожі №1-3. [PERSON] склав заповіт, посвідчений 17 червня 2013 року секретарем Качурівської сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №48, згідно якого заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті та на що він за законом матиме право. Позивачка, яка є донькою померлого, в межах передбаченого законом 6-місячного строку звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №427/2015. [PERSON], яка є дружиною померлого, відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] Проте, позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку, у звязку із зазначеними у позові причинами. Відповідно до вимог п. 4.20 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Як свідчить із запиту Ананьївської районної державної нотаріальної контори від 13.05.2016 року №893/02-14, земельній ділянці кадастровий номер не визначався. Відповідно до вимог п. 4.20 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 131 вказаного Кодексу зазначено, що громадяни України, мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, успадкування. Стаття 126 Земельного кодексу України визначає, що право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Аналогічні вимоги зазначені в статті 126 Закону України «Про державний земельний кадастр» згідно з якою право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказаного закону визначено, що державний реєстратор (яким також є нотаріус) повинен встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих у документах. Оскільки, як зазначено вище, кадастровий номер земельній ділянці не визначався, то позивач не має змоги надати його нотаріусу для визначення наявності або відсутності суперечностей. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнається дійсними у разі відсутності його державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Як вже зазначено вище, спадкодавець набув право на земельну ділянку у відповідності до законодавства, яке діяло станом на 2004 рік, яким не передбачалось присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці та виготовлення технічної документації з оцінки земель. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Таким чином відсутність у позивачки можливості надання нотаріусу належних документів на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved