Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" (далі ПрАТ "Суха Балка". Мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є дружиною [PERSON] , який працював кріпильником дільниці № 32 шахти "Ювілейна" ПрАТ "Суха Балка". Під час виконання трудових обов`язків, на горизонті шахти 1340 м, внаслідок нещасного випадку її чоловік загинув. На підприємстві відповідача було проведене розслідування нещасного випадку, про що було складено Акти форми Н-1 та Н-5, де вказано, що смерть [PERSON] наступила при виконання трудових обов`язків внаслідок удару куском породи, який підмитий водою, впав з балки противовісного відділення ствола шахти "Центральна". Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок нещасного випадку вона пережила сильний стрес та душевні страждання, оскільки одна залишилася з дочкою - інвалідом внаслідок психічного розладу та сином, якому тільки-но виповнилося 19 років, який потребує підтримки батька. Загиблий був єдиним годувальником в сім`ї. Після смерті чоловіка, вона була на грані зриву, важко переживала втрату, постійно плакала, відчувала безсилля та безпорадність. До сих пір позивачка переживає нервові потрясіння пов`язані зі смертю чоловіка та з втратою його турботи і підтримки. Смерть рідної людини, невідновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. Внаслідок нещасного випадку, смертю чоловіка позивачці завдано моральну шкоду, яку просить стягнути з відповідача у розмірі - 454 000 гривень, а також відшкодувати судові витрати по справі. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача - адвокат Цуканова Н.В. скористалася правом надання відзиву в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити та судові витрати з розглядом справи покласти на позивача. Вказала, що при укладенні трудового договору з відповідачем [PERSON] було ознайомлено з умовами праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства. [PERSON] свідомо прийняв умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Також ПрАТ "Суха Балка" надавало [PERSON] встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування тощо. Вважає, що шкоду, завдану позивачу було спричинено внаслідок непереборної сили тобто не з вини відповідача. Протиправних дій, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку на виробництві відповідач не вчиняв. Посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджуються жодними належними доказами, наприклад, висновком експерта в галузі психології. Моральна шкода заявлена позивачем у розмірі 454 000 гривень не доведена, є необґрунтованою, завищеною, такою, що не відповідає принципам розумності та справедливості. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 29 жовтня 1982 року Жовтневим РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 1179, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.23). [PERSON] працював кріпильником на ПрАТ "Суха Балка", що підтверджується довідкою про наявність трудового стажу (а.с.11). 29 вересня 2006 року при виконанні трудових обов`язків з [PERSON] стався нещасний випадок, в результаті якого він загинув, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 30 вересня 2006 року здійснено актовий запис № 1829 (а.с.22). На підприємстві відповідача було проведене розслідування нещасного випадку, про що складено Акт Н-5 від 16 жовтня 2006 року, з якого встановлено, що згідно Наказу по ВАТ "Суха Балка" від 21 вересня 2006 року №1080 виконувалися роботи по заміні урівноважуючи канатів клітьової підіймальної установки ствола шахти "Центральна". Близько 12 години 30 хвилин 29 вересня 2006 року, [PERSON] опустився на площадку огляду урівноважуючих канатів відмітки 1355 м і за допомогою металевого лома довжиною 0.5 м зняв дві дошки довжиною 1.5 м направляючої рамки. Смерть [PERSON] наступила при виконанні трудових обов`язків внаслідок удару куском породи, який підмитий водою, впав з балки противовісного відділення ствола шахти "Центральна" внаслідок наскрізного поранення грудної клітини (а.с.5-10). За результатами розслідування складено Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом форми Н-1 № 20 від 16 жовтня 2006 року (а.с.21). Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці гарантовано ч.4 ст. 43 Конституції України. Відповідно до ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Отже, з аналізу вищевказаних норм слідує, що право на відшкодування моральної шкоди позивачу як члену сім`ї потерпілого виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що смерть [PERSON] настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався з ним під час виконання ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача. Нещасний випадок визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом, про що складено відповідний акт. Таким чином, роботодавець не створив безпечні умови праці на підприємстві, де працював померлий, тим самим порушивши ст. 152 КЗпП України, ст. 17 Закону України "Про охорону праці", які встановлюють цей обов`язок, а також виходячи з доведеності факту отримання моральної шкоди позивачу внаслідок смерті близької людини - чоловіка, який не спростовано відповідачем, суд вважає, що відповідач ПрАТ "Суха Балка" є особою, яка несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу яка є дружиною загиблого, у зв`язку чим наявні правові підстави для задоволення позову. Суд відхиляє твердження відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки шкода завдану [PERSON] була спричинена внаслідок непереборної сили, оскільки як вбачається з самого акту розслідування нещасного випадку, встановлені особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Так, внаслідок смерті чоловіка позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнає у зв`язку зі смертю близької людини, залишилась без його турботи, піклування та підтримки, а отже не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням дружини, що назавжди втратила коханого чоловіка та батька її дітей, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, виходячи із принципів розумності і справедливості, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв`язку зі смертю чоловіка, наслідки, що наступили, а також конкретні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди буде сума в розмірі 180 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору, від сплати якого була звільнена позивачка під час звернення до суду у сумі 1800 грн. На підставі ст. ст. 23, 1167,1168 ЦК України, ст.ст. 4,12, 23, 76-83,141,258, 259,263,264,265, 268, 271,273 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial