Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

ПАТ комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту за договором в сумі 23899 грн. 92 коп. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.08.2007 року із відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н про надання кредиту в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак відповідач умови договору щодо належного виконання зобов'язань порушив, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, які передбачені договором, в зв"язку з чим просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору від 07.08.2007 року в сумі в сумі 23899 грн. 92 коп. та судові витрати на користь позивача. Представник позивача Попович С.М. письмовою заявою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що що дійсно 07.08.2007 року укладав кредитний договір з позивачем і отримав кредит в розмірі 5000 грн. з відкриттям платіжної картки з кінцевим терміном повернення за строком дії картки травень 2009 року, який повністю сплатив до закінчення строку дії картки, однак не зберіг платіжні документи, вважаючи, що дія договору від 07.08.2007 року закінчилась, а тому нарахування кредитної заборгованості в розмірі 23899 грн. 92 коп. вважає безпідставною, крім того вказує, що позивач пропустив строк позовної давності при подачі позову до суду, в зв»язку з чим подав письмові заперечення, які містять заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом достовірно встановлено, що 07.08.2007 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", та [PERSON] укладено договір №б/н, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного 07.08.2007 року договору, останній складається із анкети позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, з якими [PERSON] ознайомився та погодився, що вбачається із анкети позичальника, яка містить власноручний підпис відповідача, який підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку (а.с.5-11). Із довідки-розрахунку заборгованості за договором від 07.08.2007 року вбачається, що станом на 31.01.2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість, яка складається: заборгованість за кредитом - 4989,17 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17296,47 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1114,28 грн., а всього загальна заборгованість по договору становить 23899,92 грн. (а.с.3-4). Згідно пп.3.1.1, пп.3.1.2, пп.3.1.3 п.3.1. розділу 3 «користування картою» глави ІІ «Правила користування платіжною картою» Умов і правил надання банківських послуг (а.с.6-11) строк дії карти вказаний на лицьовій стороні карти (місяць, рік), карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця; дата закінчення дії карт, виданих довіреним особам держателем, співпадає з датою закінчення дії карти держателя; по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом видачі клієнту карти з новим строком дії). При огляді платіжної картки «Приватбанк кредитка «Універсальна» 4149 4373 1320 2069 судом встановлено, що строк дії платіжної карти, виданої [PERSON] в зв»язку із наданням кредиту 07.08.2007 року згідно договору №б/н, закінчується 31.05.2009 року (а.с.27). Таким чином судом достовірно встановлено, що [PERSON] порушив зобов"язання щодо виконання умов договору, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, які передбачені договором, при цьому відповідач в судовому засіданні не надав доказів, які б спростовували факт порушення кредитних договірних зобов»язань, а тому позовні вимоги є обгрунтованими. Разом з тим, суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору керуватись правовим висновком Верховного Суду України, що висловлений постановою від 19 березня 2014 року у справі №6-14 цс14, згідно якого відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно ст. 256, ст.257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю, Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частина 1 ст.266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, згідно ч.1 ст. 261 ЦК України. З долученого до позовної заяви платіжного доручення про сплату судового збору, який сплачений 09.02.2015 року, позовної заяви, яка надійшла до суду 19.02.2015 року, вбачається, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про повернення кредиту в повному обсязі після 01 червня 2012 року, тобто після спливу загального строку позовної давності, який почався з 01.06.2009 року після закінчення дії платіжної картки 31.05.2009 року, при цьому позивач не надав доказів видачі [PERSON] карти з новим строком дії після 31.05.2009 року. Із заявою про поновлення зазначеного строку позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не звертався. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 21 листопада 2012 року розглянув справу № 6-101 цс 12, при розгляді якої зробив правовий висновок, відповідно до якого позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою нею до винесення рішення судом першої інстанції. Згідно положень ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. [PERSON] подав 24.03.2015 року письмові заперечення проти позову ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", які містять заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, яку підтримав в судовому засідання 26.03.2015 року, тобто до винесення рішення по справі. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про сплив строку позовної давності у даному спорі, у зв"язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed