Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі за текстом - МТСБУ) звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 5119,56 грн., обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 11.07.2013 року по вул. Харківське шосе в м. Києві, на момент вчинення ДТП відповідач не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який належав [PERSON]. Оскільки, винуватець ДТП, яким є відповідач не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 11.07.2013 року. Заява позивачем була прийнята та здійснено дії по визначенню розміру завданого збитку та виплаті відшкодування, яке розраховане в розмірі 5 413,88 грн.. Крім того, позивач поніс витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі (витрати за послуги аварійного комісара) у розмірі 608,00 грн., в зв'язку з чим просить стягнути завдану матеріальну шкоду з відповідача, як особи винної у ДТП особи на підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також, витрати пов'язані зі сплатою судового збору. Представник позивача Рибченко І.С. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи, повідомлений належним чином, представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення викликів в судове засіданні за адресою, вказаною у позовній заяві, про поважні причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом подати пояснення по суті предмету спору не скористався. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, як це передбачено ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що на підставі постанови Дарницького районного суду міста Києва, 02 серпня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент винесення постанови становить 340 гривень (а.с 6). Як зазначено у мотивувальній частині постанови: «[PERSON] 11.07.2013 року приблизно о 09 год. 45 хв., керуючи автомобілем з номерним знаком [NUMBER], в м. Києві, по вул. Харківське шосе-Привокзальна не дотримався безпечної дистанції в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем з номерним знаком АА 9023 КО та автомобілем з номерним знаком [NUMBER], чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП». Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як з'ясовано судом, 15 лютого 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно - страхова компанія» та [PERSON] укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за №АВ/9563726, строк дії якого з 26.02.2013 року по 25.02.2014 року, об'єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Subaru», державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 17) Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 19 серпня 2013 року [PERSON] звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля «Субару», державний номерний знак [NUMBER], яка заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11 липня 2013 року з вини водія [PERSON], який керував транспортним засобом - «Міцубісі», державний номерний знак [NUMBER], та на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 5) 30 серпня 2013 року фізичною особою - підприємцем [PERSON], на замовлення МТСБУ, складено Звіт №275 про оцінку автомобіля «Subaru В9 3.0і», номерний знак [NUMBER], яким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля«Subaru В9 3.0і», номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 5413,88 грн. (а.с.7-10) 14 листопада 2013 року Моторно (транспортне) страхове бюро України видало наказ №4239 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]», про виплату [PERSON] страхового відшкодування розмірі 4511,56 грн., факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 1/21387 від 15 листопада 2013 року. (а.с.20, 24) За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону. За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред'явило вимоги до [PERSON], як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 липня 2013 року, про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 4511,56 грн. [PERSON], внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля «Subaru В9 3.0і», номерний знак [NUMBER], який є об'єктом страхування.. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з положеннями статті 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат за встановлення розміру збитків та збір документів по справі (витрати за послуги аварійного комісара), оскільки не є складовою страхового відшкодування, ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача [PERSON] вартості витрат за встановлення розміру збитків та збір документів по справі в сумі 608,00 грн., тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 4 511,56 грн. 79 коп.. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп., що підтверджується залученим до справи оригіналом платіжного доручення про їх оплату позивачем при звернені з позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: partial