Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач працює, але як вірно називається його підприємство їй не відомо. Просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання з відповідача у розмірі 1/4 від усіх видів доходу, а також одноразову матеріальну допомогу у розмірі 5000 гривень. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що їй 68 років, вона є непрацездатною, окрім пенсії за віком, яка складає 1741 грн., інших доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги. Окрім витрат на утримання житла, на харчування, придбання одягу, з урахуванням наявності хвороби ( кардіосклероз) витрати збільшилися у зв'язку з необхідністю лікування. Для одного курсу лікування їй необхідно 4594 грн.45 коп., на рік їй необхідно проходити 3 курси лікування. Її ледь вистачає грошей, побутовими предметам першої необхідності вона забезпечити себе не може. Відповідач її рідний син, працює, отримує заробітну плату близько 7000 гривень, але надає їй допомогу не постійно, а тільки на її прохання і не в повному обсязі. Відповідач недостатньо надає їй фінансову допомогу, а тому вона просить аліменти стягнути в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов позивачки [PERSON] не визнав, пояснив, що не вважає за потрібне сплачувати аліменти на свого сина, який не визнає його за свого батька, і навіть побив його та вигнав з дому, він сплачує кредити, має хронічне захворювання - виразкову хворобу, якою хворіє з 14-річного віку, вимушений постійно проходити лікування, в судових дебатах змінив свою позицію щодо позову, погодившись сплачувати аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму. Позовні вимоги [PERSON] визнав в повному розмірі, зазначивши, що не надає допомогу матері в достатньому розмірі, і вважає, що саме такий розмір допомоги він повинен надавати своїй матері, як періодично, так і одноразово. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності, вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, на неповнолітнього сина - в розмірі 30% відсотків прожиткового мінімуму, а на мати - 1/6 частину заробітку, в подальшому підтримав позицію відповідача. Зазначив, що відповідач, маючи хронічне захворювання, систематично проходить лікування, має кредитні зобов`язання, має потребу в придбанні одягу, необхідних речей, продуктів харчування, і при визначенні розміру аліментів повинен бути врахований розмір прожиткового мінімуму. Третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, зазначила, що хоче, щоб аліменти було стягнуто рішенням суду, оскільки вона не хоче кожного разу звертатися до свого сина. Одноразова допомога їй необхідна для лікування катаракти. Суд, заслухавши відповідача, його представника, третю особу, що заявляє самостійні вимоги, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а вимоги третьої особи в повному обсязі, з наступних підстав: Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку, кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2007 року, мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами. Неповнолітній [PERSON] є студентом ІІІ курсу денної форми навчання спеціальності: Монтаж і експлуатація теплоенергетичного устаткування ТЕС" Державного вищого навчального закладу "Прідніпровський енергобудівний технікум" Курахівська філія 1 рівня акредитації, термін навчання з 01 вересня 2013 року до 30 червня 2017 року, стипендію не отримує, навчається за контрактом, що підтверджується довідкою навчального закладу від 24 вересня 2015 року № 2097. Вартість навчання становить 20600 гривень, сплачено 10100 гривень, що підтверджується довідкою від 24 вересня 2015 року № 6. Позивачка [PERSON] працює медичною сестрою хірургічного відділення Курахівської міської лікарні з посадовим окладом 1397 грн, що підтверджується довідкою з місця роботи позивачки. Відповідач [PERSON] працює у ТОВ "Інтеренергосервіс" з 04 березня 2014 року майстром з ремонту обладнання з посадовим окладом 9240 грн., що підтверджується довідкою від 19 серпня 2015 року № 387. Також в зазначеній довідці, в липні 2015 року нарахований дохід становить 10321, 60 грн, до виплати 8289,28 грн., але зазначено, що загальна сума доходу за період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2015 року за винятком утримань становить 5559, 30 грн. При цьому відповідач зазначив, що не може пояснити відмінність суми доходу за один і той же період, але вважає, що його дохід становить саме меншу суму. Відповідач 03 липня 2015 року звернувся до лікаря терапевта зі скаргами на стан здоров'я і за встановленого діагнозу: виразкова хвороба дванадцятипалої кишки в стадії загострення, призначене лікування, що підтверджується копією амбулаторної карти. Вартість такого лікування становить 3190,17 грн, що підтверджується довідкою аптеки № 3. Відповідач станом на 04 серпня 2015 року має заборгованість перед ПАТ КБ "Приватбанк" за договором в сумі 4778,87 грн. [PERSON] народилася [INFO], є матір'ю відповідача, що ним визнано, перебуває на обліку в УПФУ Мар'їнського району і отримує пенсію за віком в сумі 1746,31 коп. в місяць, що підтверджується довідкою від 14 серпня 2015 року № 1363. 07 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до лікаря терапевта зі скаргами на стан здоров'я, і за діагнозом: кардіосклероз призначене лікування, вартість якого становить 4594,45 грн., що підтверджується копією амбулаторної карти та довідкою щодо вартості медикаментів, наданою аптекою № 3. [PERSON] сплачує комунальні послуги та інші витрати на утримання квартири. Враховуючи матеріальний стан дитини і відповідача, наявність утриманців у відповідача, стан здоров'я відповідача, приймаючи до уваги обставину, що домовленість між батьками про утримання дитини не досягнута, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку батька, щомісячно, з 23 липня 2015 року, дня подання позову, і до повноліття дитини. Позиція відповідача, що проти нього сином допущені неправомірні дії, а тому він має право не платити аліменти, не може бути враховано судом, оскільки відсутні відомості про притягнення неповнолітнього сина до кримінальної відповідальності, і крім того, нормами сімейного законодавства, що регулює питання стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, не передбачені підстави для звільнення батьків від утримання своїх неповнолітніх дітей. Що стосується вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, суд зазначає, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до ч.1 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Таким чином, з урахуванням позиції відповідача, який визнав позов своєї матері в повному обсязі, оскільки вважає, що саме в такому розмірі він повинен та може надавати допомогу своїй матері, яка є непрацездатною, хворіє і потребує матеріальної допомогу, як у вигляді аліментів, так і одноразової допомоги, то суд задовольняє ці вимоги в повному обсязі, оскільки вони визнані відповідачем, підстави не приймати визнання позову відповідачем, який є працездатним, працює, має постійний дохід, і відчуває свій моральний обов'язок надавати матері допомогу саме в такому розмірі, відсутні. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у дохід держави судовий збір в загальному розмірі за позовними вимогами [PERSON] та [PERSON], що становить 974 грн. 40 коп. ( 487 грн.20 коп. + 487 грн.20 коп.)

Outcome: partial