Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ Приватбанк, посилаючись на те, що 31.01.2008 року між сторонами був укладений кредитно-заставний договір № СSRKAK81000094, згідно з яким позивачу був наданий кредит в сумі 72906,50 грн., зі сплатою відсотків 15,48% з кінцевим строком повернення кредиту 31.01.2015р. Протягом дії зазначеного договору [PERSON] належним чином виконував усі умови кредитного договору, не порушував умови кредитування, сплачував платежі на повернення В 2011 року позичальник дізнався про збільшення банком в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитним договором та нарахуванням в звязку з цим заборгованості, з приводу чого між сторонами виник спір, який розглядався в судовому порядку, в процесі вирішення спору працівники банку телефонували з вимогами сплати оспорюваного боргу, переслідували позивача та намагались вилучити заставний автомобіль з метою звернення стягнення боргу. 27.08.2012 року Соснівським районним судом було ухвалено рішення про незаконність збільшення відсоткової ставки та зобов"язано зробити повний перерахунок заборгованості по кредиту за договірною ставкою 15,48 % річних, дане рішення набрало законної сили. Не зважаючи на повне виконання позивачем умов кредитного договору банк звернувся до суду з позовом про стягнення з позивача заборгованості, також не знятим є арешт на заставне майно. Просив суд визнати кредитно-заставний договір №СSRKAK81000094\~ від 31.01.2008 року припиненим в зв"язку з його виконанням. Зобов"язати ПАТ КБ "Приватбанк" зняти обтяження з заставного майна, стягнути на користь [PERSON] з ПАТ КБ "Приватбанк" моральну шкоду в розмірі 1\~000 000 грн. Позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд позов задоволити. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] в наданій суду заяві просив відмовити у задоволенні позову, оскільки на даний час між сторонами відсутній спір щодо припинення правочину внаслідок його виконання, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивач та його представника, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 31.01.2008р. був укладений кредитно-заставний договір № СSRKAK81000094, згідно з яким позивачу був наданий кредит в сумі 72906,50 грн., зі сплатою відсотків 15,48% з кінцевим строком повернення кредиту 31.01.2015р. 27.08.2012 року Соснівським районним судом було ухвалено рішення про незаконність збільшення банком з 2009 року відсоткової ставки та зобов"язано зробити повний перерахунок заборгованості по кредиту за договірною ставкою 15,48 % річних, дане рішення набрало законної сили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до наданих [PERSON] квитанцій, випискою банку залишок боргу за кредитним договором станом на 01.10.2014 року відсутній, останній платіж проведено 25.09.2014р., вказані докази не були спростовані відповідачем, таким чином, зібраними у справі доказами в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належного виконання [PERSON] умов кредитно-заставного договору № СSRKAK81000094. Суд виходить з того, що Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. У розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру з метою поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Перелік способів захисту цивільних прав наведено у ст. 16 ЦК України.Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Частиною 1 ст.598 ЦК України передбачено, що зобовязання\~\~припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених\~\~договором або законом. Підстави\~\~припинення\~\~зобовязання\~\~передбачені\~\~ст. ст. 599-601, 604-\~609 ЦК України, зокрема ст.599 України передбачено, що зобовязання припиняється\~\~виконанням, проведених належним\~\~чином. Звернення до суду [PERSON] з даним позовом як зустрічним мало місце після відкриття провадження у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог про визнання кредитного-заставного договору припиненим [PERSON] вк азував, що шляхом предявлення до нього вимог щодо заборгованості та продовження обтяження заставного майна банк порушує його права як споживача, оскільки він як позичальник належним чином виконав умови кредитно-заставного договору. Разом з тим, реалізація права особи на звернення до суду у будь-якому випадку не може вважатись неправомірною, у даному випадку не може вважатись порушенням прав позичальника як споживача звернення кредитодавця з позовом до суду. В ході розгляду справи з урахуванням наданих [PERSON] доказів заперечення проти наявності у нього заборгованості ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з заявою про залишення позову без розгляду та повідомив про відсутність спору між сторонами щодо факту належного виконання [PERSON] умов кредитно-заставного договору. Враховуючи відсутність на даний час між сторонами спору з приводу припинення кредитного-заставного правовідношення внаслідок належного виконання [PERSON] договору, відсутні підстави для задоволення позову шляхом підтвердження судом даного неоспорюваного факту. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки між сторонами виникли відносини повязані з виконанням умов договору, яким не передбачено відшкодування моральної шкоди, тому посилання позивача на підстави для відшкодування моральної шкоди, наведені у ст. ст. 23,\~\~1167 ЦК України є безпідставними, оскільки зазначені норми закону на спірні відносини не поширюються.\~\~ Таким чином, зібрані у справі докази та їх сукупність вказують на відсутність підстав для задоволення позову. При зверненні до суду з позовом про захист прав споживача позивач був звільнений від оплати судового збору, тому на підставі ст.88 ЦПК України оплату судового збору необхідно віднести на рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed