Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася з вказаним позовом. У позові зазначила, що 18 червня 2001 року уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , з наступною реєстрацією торгового біржового контракту у Снігурівському МБТІ 27 червня 2001 року. Натепер, позивачка обмежена у реалізації прав власника, оскільки угода не посвідчена нотаріально. Враховуючи наведене, просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомленялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 18 червня 2001 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець), у Снігурівській філії Південної товарної біржі було укладено договір №67 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , за інвентаризаційною вартістю у 1243грн. Квартира продана за 800 грн., котрі отримані продавцем до посвідчення дійсного договору Снігурівською філією БТІ. 27 червня 2001 року, вказаний біржовий контракт було зареєстровано в Снігурівському МБТІ, про що суду представлено реєстраційне посвідчення, номер у реєстровій книзі - 20 за реєстровим №17. Згідно договору власником зазначеної квартири є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідчений Снігурівською держнотконторою 1990р. за №1-538 та зареєстрований Снігурівським БТІ 30.09.2000 р. за №20/17 (а.с.6-7). Позивачка зареєстрована та проживає у вказаній квартирі з 16 жовтня 2001 року, що підтверджується паспортними даними та записом в будинковій книзі (а.с.4, 12-13). За технічним паспортом, квартира [ADDRESS] , знаходиться на 3 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 2 кімнат, загальною площею 58,6 кв.м. (а.с.8-11). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №163201761 від 11.04.2019 року, відомості про власника квартири [ADDRESS] Миколаївській області відсутні. Відповідно до ст.153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Ухиляння будь-якої із сторін договору від його нотаріального оформлення на час його укладення є умовним в силу п.6 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 13 грудня 1995 року №56, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996п. за №31/056 відповідно до якого біржовий договір купівлі-продажу визнано правовстановлюючим документом, а згідно ст.15 Закону "Про товарну біржу" реєстрація договору на біржі прирівнювалась до нотаріального оформлення (підтвердженням цьому є реєстрація спірного договору в БТІ). При цьому продавець квартири не оспорювала після спливу значного часу виконання угоди сторонами. Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, у тому числі на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного, суд приходить висновку про доведеність вимог позивача та наявності підстав для визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за наявності письмового підтвердження укладання сторонами договору купівлі-продажу квартири, який хоча і не посвідчено нотаріально, однак сторонами досягнуто угоди щодо всіх його істотних умов та неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди.

Outcome: approved