Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі до березня 2015 року. З липня 2015 року відповідачка у квартирі не проживає, виїхала, забравши всі свої речі. Позивач є власником квартири [ADDRESS]. Він намагався неодноразово вирішити з відповідачкою питання щодо зняття її з реєстраційного обліку, але йому це не вдалося. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], а також зобов"язати третю особу зняти відповідачку з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу у відсутності представника. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS]. Власником вказаної квартири є позивач [PERSON], що підтверджується Витягом з реєстру. Відповідачка [PERSON] зверталася до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зокрема, спірної квартири, але рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.06.2015 року у задоволенні позову їй було відмовлено з тих підстав, що вказана квартира є особистим майном позивача. Як встановлено при розгляді справи, позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 1991 року по 2015 рік. На даний час у спірній квартирі зареєстровано три особи - позивач [PERSON], відповідачка [PERSON] та їх дочка [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3. Згідно із ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім′ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з′ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім′ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що з липня 2015 року відповідачка у квартирі [ADDRESS] не проживає. Той факт, що відповідачка не проживає у спірній квартирі, підтверджується, крім пояснень сторін, зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: -актами ЖЕД-316 від 09.03.2016 року, від 29.01.2016 року, від 30.12.2015 року, від 25.11.2015 року, від 29.10.2015 року, від 23.09.2015 року про непроживання відповідачки у спірній квартирі; -показами свідків [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні, які повністю підтвердили факт непроживання відповідачки у спірній квартирі більше одного року. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка тривалий час ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, доказів того, що вона намагалася вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою вона тривалий час не цікавиться. Відповідно до п. 30 (розділ "Житлове право") Правових позицій Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ наймачу або члену його сім′ї, який був відсутнім без поважних причин понад зазначені у ст. 71 ЖК України строк, суд вправі відмовити з цих підстав у задоволенні позову про виселення, вселення, обмін, поділ жилого приміщення, незалежно від того, чи було пред′явлено зустрічний позов про визнання позивача таким, що втратив право на жиле приміщення. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] у частині усунення перешкод у користуванні власністю є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про зобов"язання третьої особи зняти з реєстраційного обліку відповідачку, то суд у задоволенні даних позовних вимог відмовляє з тих підстав, що судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття вказаної особи з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: partial