Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

02 грудня 2014 року позивач [PERSON]Е.О. звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 17065,03 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вироком Горохівського районного суду від 29 грудня 2012 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. В процесі судового розгляду кримінальної справи судом було встановлено та повністю доведено, що позивач 12 жовтня 2011 року поблизу с.Шклинь Горохівського району Волинської області потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння. Винуватець цієї ДТП [PERSON] керував автомобілем, що належав ТзОВ "ДПЗКУ-МТС" та був застрахований у ПРАТ СК "Провідна". У звязку з цим позивач подав до ПРАТ СК "Провідна" заяву про виплату відповідного страхового відшкодування, внаслідок чого отримав страхову виплату в розмірі 38672,58 грн. В травні 2014 року стан здоровя позивача значно погіршився і він знову був змушений лікуватися амбулаторно та придбавати необхідні медикаменти, однак ПРАТ СК "Провідна" на цей раз відмовилося виплачувати йому страхове відшкодування з огляду на те, що ці витрати необгрунтовані та непідтверджені відповідним медичним закладом. Позивач вважає вищевказану відмову відповідача незаконною, тому просить стягнути з ПРАТ СК "Провідна" 17065,03 грн. страхового відшкодування та понесені ним судові витрати. Позивач [PERSON]Е.О. не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON]Е.О. був повідомлений належним чином. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]Е.О. [PERSON] предявлені позивачем позовні вимоги підтримав повністю, ствердив факти, наведені в позовній заяві, та пояснив суду, що у 2014 році здоровя позивача внаслідок травм, отриманих у ДТП, погіршилося. Позивач змушений був звертатися до Горохівської центральної районної лікарні за медичною допомогою, де лікувався амбулаторно та поніс витрати на придбання медикаментів. Представник позивача ствердив, що позивач, незважаючи на те, що проживає в іншому місці, пройшов курс лікування саме в Горохівській ЦРЛ, що підтверджується його медичною документацією, придбавав медикаменти відповідно до лікарських призначень, а тому відмову відповідача від виплати повязаного з цим лікуванням страхового відшкодування вважає незаконною, у звязку з чим просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні, яке відбулося в режимі відеоконференції, представники відповідача приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" [PERSON] та [PERSON] позову не визнали та суду пояснили, що дійсно [PERSON]Е.О. у 2014 році страховою компанією було виплачено страхове відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Однак, на думку представників відповідача, позивач зловживає своїм правом на звернення до страхової компанії про отримання страхових виплат, оскільки з часу отримання ним тілесних ушкоджень до повторного звернення до медичного закладу пройшло майже 3 роки, на стаціонарному лікуванні позивач не перебував, лікувався не за місцем свого проживання, а значна кількість медикаментів, які він купував, не має стосунку до лікування хвороб, повязаних із ДТП. З огляду на вищенаведене представники відповідача просили суд у задоволенні предявленого до відповідача позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задовольнення частково. З ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 14 листопада 2013 року, якою вирок Горохівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2012 року та ухвала Апеляційного суду Волинської області від 19 березня 2013 року залишені без змін (а.с.22-23), вбачається, що [PERSON] визнано винним у тому, що він 12 жовтня 2011 року близько 10 години 00 хвилин на 130 км + 250 м автодороги сполученням "Шклинь-Сенкевичівка Т-03-10" поблизу с.Шклинь Горохівського району у напрямку руху в умовах нормальної видимості, керуючи технічно справним автомобілем без вантажу марки "КАМАЗ-45143-012-15" з причепом марки "НЕФАЗ-8560-082-02", рухаючись зі сторони селища Сенкевичівки в напрямку села Шклинь Горохівського району, в порушення вимог Правил дорожнього руху України виїхав на смугу руху, призначену для зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки "Фіат-Дукато" під керуванням [PERSON]Е.О., що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого водій [PERSON]Е.О. та пасажир цього авто [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння, а автомобілям КАМАЗ та "Фіат-Дукато" були спричинені механічні ушкодження. Також судовим рішенням встановлено, що оскільки автомобіль, яким керував [PERSON], належить ТзОВ "ДПЗКУ-МТС", з яким останній на час вчинення злочину перебував у трудових відносинах, злочин було вчинено у робочий час і при виконанні засудженим трудових обовязків, тому ТзОВ "ДПЗКУ-МТС" повинно нести цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну належним товариству джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.1 ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що на момент вчинення ДТП цивільна відповідальність ТзОВ "ДПЗКУ-МТС" була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", що вбачається із полісів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с.16, 17). Із страхового акту 7 № 0301/39/1491/3, виданого ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" (а.с.11), вбачається, що [PERSON]Е.О. вищевказаною страховою компанією було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 38672, 58 грн. Із висновку експерта № 298 від 07 листопада 2011 року (а.с.12-13) вбачається, що у [PERSON]Е.О. внаслідок ДТП виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, відкритого перелому правої гомілки, закритого перелому лівого стегна, тупої травми живота з пошкодженням тонкої кишки, сальника та брижі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого та заключень ЛКК Горохівської центральної районної лікарні № 604 від 02 червня 2014 року, № 1381 та № 1382 від 24 листопада 2014 року (а.с.18-21) [PERSON]Е.О. звертався за амбулаторною допомогою до вищевказаного медичного закладу 20 та 29 травня 2014 року, 06 червня 2014 року, 02 липня 2014 року та 18 листопада 2014 року. Діагноз: політравма, закрита тупа травма живота, розрив тонкої кишки, селезінки. Згідно діагнозу [PERSON]Е.О. було призначено лікування із застосуванням відповідних медичних препаратів. Із відповідей на додаткові заяви [PERSON]Е.О. № 0301/39/1491/з, наданих ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" (а.с.9, 15), вбачається, що [PERSON]Е.О. вищевказаною компанією відмовлено у відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та здоровю потерпілої особи внаслідок ДТП, в загальному розмірі 17065,03 грн., які останній витратив на лікування у травні-червні 2014 року. Вищевказана сума витрат стверджується фіскальними чеками та накладними на придбання лікарських препаратів (а.с.5-8, 10, 14). Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності володільця транспортного засобу діє протягом строку, на який його укладено. На вимоги, що випливають із договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, поширюється загальний строк позовної давності, встановлений тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), що обчислюється із дня закінчення дії договору. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що страховик відповідно до положень вищевказаного Закону повинен відшкодувати витрати на лікування позивача, які останнім були понесені згідно лікарського призначення закладу охорони здоровя. При цьому суд не бере до уваги посилання представників відповідача на інформацію головного лікаря Горохівської ЦРЛ про те, що позивач у вищевказаному лікувальному закладі не лікувався (а.с.37-38), оскільки така інформація повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні висновками лікарсько-консультативної комісії Горохівської ЦРЛ та матеріалами медичної карти позивача (а.с.77-84). Поряд з цим у фіскальних чеках № 85 від 06 травня 2014 року, № 22 від 07 травня 2014 року, № 76 від 07 травня 2014 року, № 79 від 07 травня 2014 року (а.с.10) відсутні конкретні назви медичних препаратів, а тому, на думку суду, позивачем не надано належних доказів того, що вищевказані препарати відповідають лікарським призначенням закладу охорони здоровя. З огляду на вищенаведене суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення грошових коштів, витрачених на придбання вищевказаних препаратів у розмірі 4731,93 грн. (3852,91 + 326,78 + 424,80 + 127,44 = 4731,93) позивачу слід відмовити. Отже, таким чином суд приходить до висновку, що предявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в розмірі 12333,10 грн. (17065,03 - 4731,93 = 12333,10). Крім цього у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує їх з відповідача в користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial