Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 38086,15 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що між сторонами був укладений кредитний договір № 103486 CRED від 30.11.2007 року, за яким на даний час кошти не повернуті, що призвело до виникнення заборгованості, тому позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідачів [PERSON] позов не визнала просить застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову у звязку з пропуском цього строку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом 30.11.2007 року між ЗАТ КБ "Приват Банк" правонаступником якого є позивач по справі ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено договір № 103486 CRED відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 2800 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних, строк повного погашення кредиту 19.05.2009 року. Крім того, 30.11.2007 року між [PERSON] та позивачем укладено договір поруки, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] своїх обов"язків за кредитним договором від 30.11.20107 року № 103486 CRED. Відповідно до розрахунку за кредитним договором № 103486 CRED станом на 27.03.2016 року заборгованість за договором становить 1450,90 доларів США. Рішенням Корецького районного суду від 23 грудня 2009 року було задоволено позовну заяву ЗАТ КБ "Приват Банк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 103486 CRED від 30.11.2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у встановлений строк (термін). Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлена тривалість загальної позовної давності у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (ч. 1 ст. 264 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). У частині 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Сторони кредитного договору від 30.11.2007 року № 103486 CRED домовилися про збільшення позовної давності до п'яти років (п. 5.7 договору). Позичальник [PERSON] свої зобов'язання зі своєчасного повернення кредитних коштів не виконала у зв'язку з чим у неї станом на 27 березня 2016 року виникла заборгованість у загальному розмірі 1450,90 дол. США. Судом встановлено, що рішенням Корецького районного суду від 23 грудня 2009 року задоволено позовну заяву ЗАТ КБ "Приват Банк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, що свідчить про переривання строку позовної давності (ч. 1 ст. 264 ЦК України). Саме з цієї дати починається перебіг п'ятирічного строку позовної давності. З позовом про стягнення боргу ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось 02 липня 2016 року, тобто після спливу строку позовної давності, про застосування якої заявила представник відповідачів [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог до [PERSON], оскільки банк звернувся до суду з вказаними вимогами після спливу строку позовної давності. Крім того, суд відмовляє й у задоволенні вимог до поручителя [PERSON], виходячи із змісту ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки порука припинена, так як строк виконання основного зобов"язання згідно графіка повернення кредиту, який є невід"ємною частиною кредитного договору настав 19.05.2009 року, а банк пред"явив вимогу до поручителя у липні 2016 року. На підставі викладеного, ст.ст. 256, 267, 526, 530, 554, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed