Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

09.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Дзержинськвугілля» в особі ВП «Шахта ім. Ф.Е.Дзержинського» про стягнення страхових виплат, пов'язаних з втратою годувальника. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] батько позивача- [PERSON], працюючи на шахті ім. Ф.Е.Дзержинського трагічно загинув на виробництві під час виконання своїх трудових обов'язків, що підтверджується Актом про нещасний випадок на виробництві № 265 по формі Н- 1 від 26.12.1989 року. В зв'язку зі смертю батька та згідно з наказом по підприємству № 126/о від 30.03.1990 року [PERSON] отримав право на страхові виплати та пенсію по втраті годувальника, яку отримувала його мати - [PERSON], так як сам позивач був неповнолітнім. Однак, [INFO] померла і мати позивача, в зв'язку з чим, опікуном [PERSON] у відповідності до рішення виконавчого комітету Дзержинської міської ради народних депутатів № 167.2 від 17.07.1996 року була призначена його бабця - [PERSON]. На підставі наказу відповідача 1 № 430/о від 12.08.1996 року відшкодування шкоди в зв'язку зі смертю годувальника на утримання [PERSON] призначене до виплати [PERSON]. [INFO] [PERSON] також померла і позивач, будучи інвалідом з дитинства, про що свідчить відповідна довідка Дзержинської міської дитячої поліклініки та посвідчення серії АБ № 303717, був направлений на навчання до Макіївської спецшколи-інтернату № 4 для глухих дітей і в подальшому переведений до аналогічної школи в м. Піщанка Вінницької області. Після смерті [PERSON] шахта ім. Ф.Е.Дзержинського припинила виплати відшкодування шкоди за втрату годувальника на утримання [PERSON] Крім того, після введення в 2001 році в дію Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відповідач не виконав, передбаченого зазначеним Законом обов'язку, відносно передачі до Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області документів, що підтверджували право позивача на страхові виплати. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2012 року Державне підприємство «Дзержинськвугілля» зобов'язано зробити розрахунок сум відшкодування шкоди, заподіяної [PERSON] у зв'язку із втратою годувальника, за період з 01 січня 1997 року по 31 березня 2001 року включно та передати до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області всі документи, необхідні для призначення [PERSON] страхових виплат. Страхова справа [PERSON] була передана до відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинську Донецької області лише у квітні 2014 року і з 16 квітня 2014 року позивачу призначені страхові виплати в разі втрати годувальника. Таким чином, з вини ДП «Дзержинськвугілля», яка полягає в безпідставному припиненні нарахування страхових виплат та несвоєчасному переданні до відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинську Донецької області страхової справи, позивач з квітня 2001 року по квітень 2014 року не отримував належні йому страхові виплати, сума яких за вказаний період складає 112491, 30 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати [PERSON] суму втрачених ним з вини підприємства страхових виплат. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав наведених у ньому, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Представник третьої особи - відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинську Донецької області суду пояснив, що страхова справа позивача була передана відповідачем в квітні 2014 року, після чого позивачу були призначені страхові виплати. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. У судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до рішення апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2012 року Державне підприємство «Дзержинськвугілля» зобов'язано зробити розрахунок сум відшкодування шкоди, заподіяної [PERSON] у зв'язку із втратою годувальника, за період з 01 січня 1997 року по 31 березня 2001 року включно та передати до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області всі документи, необхідні для призначення [PERSON] страхових виплат (а.с.5-7). Згідно з постановою відділення ВД ФССНВ у м.Дзержинську від 24 квітня 20014 року, [PERSON] перебуває на обліку з 15 квітня 2014 року, має зареєстрований страховий випадок втрата годувальника з датою початку виплат 15 квітня 2014 року ( а.с.9). Вбачається, що страхова справа [PERSON] була передана відповідачем до відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинську Донецької області лише у квітні 2014 року. Таким чином, з вини ДП «Дзержинськвугілля», яка полягає в безпідставному припиненні нарахування страхових виплат та несвоєчасному переданні до відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинську Донецької області страхової справи, позивач з квітня 2001 року по квітень 2014 року не отримував належні йому страхові виплати, сума яких за вказаний період складає 112491, 30 грн., що підтверджено розрахунком страхових виплат (а.с.8). Пунктом 2 статті 7 Прикінцевих положень Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 22 лютого 2001 року №2272-ІІІ, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин (22 листопада 2006 року), передбачено, що ФСНВ сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку ФСНВ документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до ФСНВ, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця. Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року №1105-ХІУ(далі Закону) відшкодування шкоди провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги. Статтею 36 вище зазначеного Закону передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Статтею 40 цього Закону передбачено, що якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченні трьох років з дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня смерті годувальника, страхові виплати провадяться з дня звернення. Згідно роз'яснень у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" при поданні заяви про відшкодування шкоди після закінчення трьох років із дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня смерті годувальника присудження виплат провадиться з дня звернення з такими вимогами. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналізуючи вищевикладені норми Законів, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем своєчасно не були передані документи, вбачається його вина у невиплаті позивачу страхових виплат за період з квітня 2001 року по квітень 2014 року в розмірі 112491, 30 грн., а тому з нього підлягає стягненню зазначена сума своєчасно не сплачених страхових виплат. Зважаючи на вище викладене, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В зв'язку з задоволенням позову відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved