Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

03.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ПрАТ «СК «Статус» суму страхового відшкодування в розмірі 3759,74 грн. та судовий збір в розмірі 215,00 грн., а з [PERSON] просив стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 500,00 грн. та судовий збір в розмірі 28,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.11.2013 року АТ «Просто-страхування» та [PERSON] уклали договір страхування № ПКД 1302593 майнових інтересів власника автомобіля «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер [NUMBER]. 05.02.2014 року на перехресті вул. Кайсарова - пр-ту Червонозоряного в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобіля «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.02.2014 року, [PERSON] визнано винною у ДТП, що сталась 05.02.2014 року. Позивач зазначає, що у результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника та відповідно до звіту № 11231/94194 з оцінки транспортного засобу від 13.02.2014 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер [NUMBER], становить - 5 162,68 грн., а відповідно до документів по ремонту вартість відновлювального ремонту автомобіля „Renault Megane Scenic", реєстраційний номер [NUMBER] становить 6 059,74 грн. Посилається, що 17.02.2014 року було складено Страховий акт та 24.03.2014 року додатковий страховий акт і відповідно до платіжного доручення № 6235 від 26.02.2014 року та видаткового касового ордеру № 2271 від 14.04.2014 року AT „ПРОСТО-страхування" виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 4 259,74 грн. Позивач зазначає, що оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Статус», відповідно до Полісу « [NUMBER], згідно якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн., при цьому франшиза складає 500,00 грн., то з відповідача-1 на користь позивача має бути стягнуто суму страхового відшкодування в розмірі 3759,74 грн., а з відповідача-2 в розмірі 500,00 грн., а судові витрати пропорційно задоволених вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач - ПрАТ «СК «Статус» в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила, надіслала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги щодо сплати страхового відшкодування і судового збору виконані останньою в повному обсязі на підтвердження чого надала квитанцію від 17.10.2014 року в розмірі 528, 60 грн. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування", при настанні страхового випадку Страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Згідно з ст. 4 Закону України "Про страхування" страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. Судом встановлено, що 28.11.2013 року між АТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування № ПКД 1302593, предметом якого є страхування транспортного засобу «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.4). Судом також встановлено, що 05.02.2013 року на вул. Кайсарова в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault Megane Scenic», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.02.2014 року, [PERSON] визнано винною у ДТП, що сталась 05.02.2013 року за ст. 124 КУпАП та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. Дана постанова набрала законної сили 04.03.2014 року (а.с.12). Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.02.2014 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм - [PERSON] п.п. 13.1, 2.3 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення" (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що вина відповідача [PERSON] в тому, що вона спричинила ДТП, що сталось 05.02.2013 року в м. Києві по вул. Кайсарова, доведена, а тому доказуванню не підлягає. 05.02.2014 року [PERSON] звернувся до АТ «Просто-страхування» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с.8-9). Відповідно до звіту № 11231/94194 з оцінки транспортного засобу від 13.02.2014 р. вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер [NUMBER], становить - 5 162,68 грн. (а.с.13-26). Судом також встановлено, що на підставі страхового акту № 94194 від 17.02.2014 року, розпорядження до страхового акту № 94194 від 20.02.2014 року, додаткового страхового акту від 24.03.2014 року, розпорядження до страхового акту №94194 від 10.04.2014 року, відповідно до платіжного доручення № 6235 від 26.02.2014 року та видаткового касового ордеру № 2271 від 14.04.2014 року AT „ПРОСТО-страхування" виплатило страхове відшкодування потерпілій особі в розмірі 4 259,74 грн. (а.с.28-30,34-36). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а сам: п.9.1. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригода була застрахована в ПрАТ «СК «Статус» відповідно до Полісу № [NUMBER]. Згідно з даним Полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 гривень, при цьому франшиза становить 500,00 гривень (а.с.37). Аналізуючи вищевикладене, ту обставину, що відповідальність відповідача-2 була застрахована у ПрАТ «СК «Статус», відповідачем-2 в порядку передбаченому законом повідомлено відповідача-1 щодо настання страхового випадку, що стався 05.02.2014 року , а тому суд приходить до висновку про стягнення з ПрАТ «СК «Статус» на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 3759,74 грн. ( 4259,74 грн.-500 грн.=3759,74 грн), тобто в межах суми, що охоплюється лімітом відповідальності відповідача-1 та за мінусом франшизи. Доказів того, що відповідачем-1 виплачено на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 3 759, 74 грн., суду не надано. Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача і в частині вимог заявлених до відповідача-2, проте не знаходить підстав для їх задоволення. Так, з матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача в частині стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 500,00 грн. (франшиза) та судового збору в розмірі 28,60 грн., відповідача-2 виконані, тобто на користь позивача перераховано вказану вище суму коштів після пред'явлення позову до суду, що підтверджується копією квитанції № 152D36261 від 17.10.2014 року. За таких обставин вимоги позивача в цій частині заявлених вимог вважаються погашеними. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ПрАТ «СК «Статус» на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 215,00 грн., пропорційно задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial