Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

В січні 2015 року до Рівненського міського суду надійшов позов Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шухевича -2» до [PERSON] про стягнення заборгованості по обов'язкових платежах на обслуговування і утримання будинку та прибудинкової території в сумі 6 573,98 грн. та судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп., на тих підставах, що ОСББ "Шухевича-2" здійснює утримання та управління своїм будинком та прибудинковою територією, а також здійснює юридичне оформлення майнових прав на будинок та прибудинкову територію. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 65,70 кв.м. Згідно п.п. 17.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року за № 572, власники квартир зобов'язані щомісячно, не пізніше 10-го числа наступного місяця вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. 6.2 Статуту ОСББ "Шухевича-2" Власник квартири зобов'язаний виконувати вимоги статуту об'єднання, виконувати рішення статутних органів, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Пунктом 8.4 Статуту встановлює зобов'язання власників квартир вносити платежі на поточні витрати незалежно від умов користування квартирою, жилими та нежилими приміщеннями, що перебувають у спільній власності об'єднання. Згідно з п.8.13. вказаного Статуту, невикористання власником приміщень що їм належить, або відмова від користування неподільним та загальним майном не є підставою для звільнення власника від участі в спільних витратах на обслуговування і ремонт неподільного та загального майна в житловому комплексі. Внаслідок порушення вказаних вимог відповідач станом на 30.11.2014 року заборгував по внеску на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Шухевича-2» вказану позовом суму 6245,18 грн. за період з 01.01.2009 року, в яку входять витрати на установку в жовтні 2013 року теплового лічильника в будинку у сумі 328,50 грн., які відносяться до обов'язкових платежів по утриманню будинку. Як вбачається із ч.6 ст.13 Закону України, пункту 6.2 Статуту об»єднання, у разі відмови власника приміщення укласти договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об»єднаня має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Згідно наданого суду заперечення відповідача, останній позовні вимоги не визнає з тих підстав, що зобов'язання по сплаті у власника квартири виникають лише після надання відповідної послуги згідно договору укладеного між експлуатуючою організацією (балансоотримувач) і споживачем послуги. Такий договір укладений між сторонами лише від 01.01.2015 року. Відповідно до чинного законодавства, зокрема Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закон України "Про захист прав споживачів", ЖКУ, ЦКУ та інші також не покладають на власника квартири зобовязань по оплаті без укладання відповідного договору та наданий позивачем Статут не має до нього ніякого відношення і не може визнаватись належним і допустимим доказом, оскільки відповідач не є членом чи засновником даного ОСББ. Заява про вступ чи протокол зборів з підписом Відповідача в матеріалах відсутні. Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено загальний строк трирічний позовної давності. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі із урахуванням розрахунків заборгованості, дав пояснення по суті позову. Зокрема пояснив, що позивач є переважно посередником в наданні послуг по утриманню будинку і прибудинкової території який шляхом укладення договорів із обслуговуючими організаціями утримує приміщення загального користування,прибудинкову територію, проводить ремонтні роботи, після чого на підставі актів на прийняття таких робіт проводить розрахунки. Питання кошторису, тарифів та розцінок у виді членські внесків по утриманню будинку і прибудинкової території вирішуються на загальних зборах,Ю такі послуги та рішення підтверджуються наданими доказами. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6 573,98 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. Водночас не заперечує заяви відповідача в частині пропущеного позивачем строку позовної давності, щодо якого не може надати доказів поважних причин, не заперечує застосування положень ч.4 ст.267 ЦК України щодо заборгованості поза межами такого строку. Відповідач не визнав позовні вимоги та доводи позивача, підтримав надані суду заперечення. Пояснив також, що не має будь-якого відношення до Статуту позивача, оскільки за змістом такий поширюється щодо членів ОСББ. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Оцінюючи пояснення, дослідженні надані в справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] із березня 20005 року є власником трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 65,7 кв. м., що підтверджується даними особового рахунку позивача, паспортом відповідача, та визнано відповідачем та не потребує доказування в силу ч.1 ст.61 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 382 ЦК України передбачено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартир, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані в будинку. Згідно положень ст. 385 ЦК України, власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об»єднання власників квартир /житла/, яке є юридичною особою, яка утворюється та діє відповідно до статуту та закону. На підставі дослідженої копії Статуту ОСББ та витягу із ЄДРПОУ Державної реєстраційної служби України встановлено, що 17 березня 2003 року Установчими зборами власників квартир та належних приміщень було створено Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шухевича-2» по вулиці Князя Шухевича,2, яке зареєстроване юридичною особою за розпорядженням міського голови міста Рівного №3475 від 26.11.2003 року, внесений запис до ЄДЕРПОУ 26.11.2003 року із ідентифікаційним кодом 32745108, взято на облік ДПІ м. Рівне та УПФУ м. Рівне 15.12.2003 року. У відповідності до ч.4 ст.4 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку», основною діяльністю об»єднання є здійснення функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об»єднання, належне утримання будинку та прибудинкових територій, сприяння членам об»єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об»єднання. Відповідно п.2.2 Типового статуту, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №141 від 22.08.2003 року, завданням та предметом з діяльності об»єднання є, з поміж іншого «забезпечення сприяння членам об»єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об»єднання. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасники відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За змістом даної норми вбачається, що ОСББ може бути не тільки виконавцем але і споживачем будь-якої комунальної послуги. Тобто прямого обов»язку щодо ОСББ , як виконавця послуги по вказаному Закону немає, і ОСББ може бути споживачем послуг на рівні із мешканцями. Законом «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» врегульовано питання оплати комунальних послуг власниками квартир та членами об»єднання. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п.п.3.1- 3.4, 6.2 Статуту ОСББ "Шухевича-2" Власник квартири зобов'язаний виконувати вимоги статуту об'єднання, виконувати рішення статутних органів, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Згідно положень ст. 20 цього Закону, частка в загальному обсязі обов»язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності юридичних чи фізичних осіб. Відповідно р. ІІІ Статуту, власники квартир, частин квартир і нежилих приміщень будинку є співвласниками на праві спільної часткової власності допоміжних приміщень будинку, його конструктивних елементів і технічного обладнання, примірний перелік яких наведено в розділі ІУ Статуту. Частка власності кожного власника квартири /квартир/ чи нежилого приміщення у спільній частковій власності визначається відношенням загальної площі квартири чи нежилих приміщень, які перебувають у власності, до загальної площі всіх квартир і нежилих приміщень будинку. Відповідно розділу УІІІ Статуту, позивач для забезпечення належного утримання будинку щорічно розробляє та затверджує кошторис, де передбачаються відповідні витрати на утримання будинку, розмір щомісячних платежів для покриття таких витрат, тарифи, використання коштів, що вирішується органом управління - загальними зборами членів об»єднання. Встановлено, на підставі досліджених судом наданих позивачем численних Актів прийому-передачі виконаних робіт, послуг по обслуговуванню, наданню електричної енергії, т.п. за період 2010-2015 років по будинку [ADDRESS], складених позивачем із обслуговуючими організаціями, що з метою належного утримання та обслуговування житлового будинку і прибудинкової території ОСББ «Шухевича-2» уклало договори з відповідними суб»єктами господарювання, які і стали підставою складення відповідних актів по виконанню передбачених договором робіт, наданню послуг. Так, відповідно дослідженого протоколу №9 Загальних зборів членів ОСББ від 21.12.2009 року, затверджені тарифи з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій /квартирної плати/ із 01.12.2009 року в розмірі 1,58 грн./м.кв. загальної площі квартири для 2-9 поверхів, та 1,27 грн./м.кв. для 1 поверху. Відповідно дослідженого судом протоколу №17 Загальних зборів членів ОСББ від 25.05.2012 року, встановлені членські внески з 01.06.1012 року з утримання будинку та прибудинкової території для мешканців житлового будинку з розрахунку з 1,474 грн./м.кв. загальної площі квартири для 2-9 поверхів, та 1,164 грн./м.кв. для 1 поверху. Відповідно дослідженого судом протоколу №4 засідання правління об»єднання від 17.05.2013 року, вирішено питання розрахунку одноразового внеску на встановлення теплового лічильника по МПСР. Вищенаведені прийняті рішеннями органів управління об»єднання тарифи та внески з утримання будинку та прибудинкової території для мешканців житлового будинку покладені в основу помісячного розрахунку заборгованості відповідача, як власника квартири №57, за період із січня 2009 року по жовтень 2014 року, загальна сума боргу визначена і становить 6 245,48 грн., яка по суті не оспорена і не спростована відповідачем. Судом встановлено, що договір між сторонами в період проживання із березня 2005 року та нарахованої заборгованості січня 2009 року по жовтень 2014 року не укладався, такий договір «Про надання послуг із утримання будинку та прибудинкових територій» укладений тільки із 01 січня 2015 року. Відповідно до ч.8 ст. 22 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку», відмова від укладення договору, оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об»єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості плати по відповідних рахунках в примусовому порядку. П.2ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями встановлено, що власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках /до них належать власники квартир в кооперативних будинках та викуплених квартир/ є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку /житла/ та прибудинкових територій пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі так і власники викуплених та приватизованих квартир. Згідно п.п. 17.35 зазначених Правил…, власник квартири, що розташована в багатоквартирному будинку, зобов'язаний сплачувати платежі за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги. Обов'язок відповідача проводити оплату за надані позивачем послуги, обслуговування і ремонт будинку безпосередньо витікає із зазначених вище нормативних актів та виникає, відповідно до ч.3 ст. 11 ЦК України, на підставі Закону чи іншого нормативно-правового акту. Ст.17 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об»єднання має право вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об»єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. За наведених обставин, участь у витратах на утримання та ремонт неподільного і загального майна беруть всі власники приміщень будинку. Оплату за утримання житла зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі так і власники викуплених і приватизованих квартир. Відповідно положень ст.ст.526,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, сума заборгованості з достовірністю підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком позивача та не спростована відповідачем, загальний розмір такого нарахування не оспорений, проведений із урахуванням наданих представником відповідача доказів. Доводи і покликання відповідача на відсутність договору між сторонами не заслуговує на увагу. Підстав для звільнення відповідача від вказаних платежів судом не встановлено. Оцінюючи заяву і доводи відповідача з приводу застосування щодо вимог позивача з приводу стягнення заборгованості за період із 01.01.2009 року наслідків спливу строку позовної давності, за відсутності поважних причин для їх поновлення, суд враховує наступне. Відповідно положень ст. 267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Положеннями ст. 257 ЦК України передбачений загальний строк позовної давності, який встановлюється тривалість три роки, та який поширюється на правовідносини між сторонами. Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Представником позивача не наведено доказів на підтвердження поважних причин або інших законних підстав для поновлення строку позовної давності, переривання або зміни тривалості такого строку, а визнано в судовому засіданні заяву відповідача про застосування судом наслідків спливу позовної давності, як підставу для відмови у позові щодо заборгованості за період поза межами такого строку із січня 2012 року по січень 2015 року. Таким чином, суд вважає наявними підстави для відмови в задоволенні вимоги в частині стягнення заборгованості за утриманню будинку та прибудинкової території поза межами трирічного строку позовної давності за період до 30 січня 2014 року на суму 1 930 грн. 43 коп. - внаслідок спливу строку позовної давності, як за заявою сторони. За наведених обставин, заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності підлягає до задоволення, а позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за період із 01.01.2012 року по 30 січня 2014 року на суму 4 643,55 грн. Судові витрати, відповідно до ст. ст. 82, 88 ЦПК України, покладаються на відповідача в повному розмірі 243,60 грн., як такі, що сплачені в мінімальному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: partial