Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Представник позивача вимоги мотивує тим, що з 17.01.1986 року позивач зареєстрований в гуртожитку по [ADDRESS] . З моменту вселення та до теперішнього часу позивач фактично проживає в кімнаті № 27. Власником гуртожитку є територіальна громада м. Суми. 05.10.2016 р. Сумська міська рада своїм рішенням № 1225-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] . Бажаючи скористатись своїм правом на приватизацію кімнати в гуртожитку, позивач звернувся до відповідача 2 з заявою щодо приватизації кімнати № 27 у гур тожитку по [ADDRESS] . Листом від 12.02.2020 відповідач 2 повідомив позивача про відмову у прива\-тизації кімнати, в якому причиною відмови було зазначено: 1) відсутність ордеру про надання житлової площі у позивача; 2) відсутність реєстрації Позивача саме в кімнаті № 3 Гуртожитку. На думку позивача така відмова є необґрунтованою та незаконною. Тому просить визнати [PERSON] наймачем кімнати № 27 у Гуртожитку за ад ресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністра\-тивних послуг у м. Суми» Сумської міської ради вчинити дії щодо приватизації за [PERSON] кімнати № 27 у Гуртожитку за адресою: [ADDRESS] без надання ордера про надання житла. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідачів - Чувакова О.О. у судове засідання не з`явилася, надала відзив, у якому вважає позов необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає. Зазначає, що договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Крім того, по даним зазначеним у паспорті, а саме у відбитку про реєстрацію вбачається, що позивач зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS] без зазначення номеру кімнати. (а.с. 35-36). Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 17.01.1986р. зареєстрований в гуртожитку по [ADDRESS] . З моменту вселення та до теперішнього часу позивач фактично проживає в кімнаті № 27, що підтверджується копією паспорту позивача, довід\-кою про реєстрацію місця проживання, довідкою про склад сім`ї та протоколом за\-гальних зборів мешканців гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-18). Такі обставини відповідачем не спростовані належними та допустимим доказами . 19.08.2014 року рішенням Виконкому Сумської міської ради № 399 затверджено Акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку за адресою: [ADDRESS] від регіонального відді\-лення Фонду державного майна України по Сумській області (а.с.19). 20.06.2018 року рішенням Сумської міської ради № 3607-МР було зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожиток за адре\-сою: [ADDRESS] (а.с. 21). Таким чином, власником гуртожитку є територіальна громада м. Суми. 05.10.2016 р. Сумська міська рада своїм рішенням № 1225-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] ). Бажаючи скористатись своїм правом на приватизацію кімнати в гуртожитку, позивач звернувся до Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради із заявою щодо приватизації кімнати № 27 у гуртожитку по [ADDRESS] . 12 лютого 2020 року позивачу було повідомлено про відмову у приватизації кімнати, в якому причиною відмови було зазначено відсутність ордеру про надання житлової площі у Позивача та відсутності реєстрації у спірній кімнаті (а.с.22). Так, форму спеціального ордера, що видається адміністрацією підп\-риємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гур\-тожитку встановлено Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим пос\-тановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.86 N 208, на підставі нього: 1) Ордер дійсний протягом 30днів. 2) При одержанні ордера пред`являються паспорти всіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку (зняття з реєстрації) з попереднього місця про\-живання. Адміністрація підприємства, установи, організації веде облік ордерів, що видаються громадянам на зайняття жилої площі. 3) Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. Визнання площі, на якій проживає інша особа, вільною здійснюється в судовому порядку з дотриманням норм, які регулюють виселення такої особи. 4) При вселенні ордер здається в житлово-експлуатаційну організацію, а при її від\-сутності - завідуючому (директору) гуртожитком підприємства, установи, органі\-зації. Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності. В лютому 2020 року позивач звернувся до Сумського міського об`єднання громадян «Вікторія" мешканців гуртожитку по [ADDRESS] , яке є обслуговуючою організацією будинку та в якій перебуває вся документація на гур\-тожиток і її мешканців з проханням надати йому належним чином завірену копію ордера. Проте, з відповіді позивачу стало відомо, що копію ордера він отримати не зможе (а.с. 23). Відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" спори, пов`язані з порушенням житлових прав грома\-дян, які вимушені проживати в гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати досудовий розгляд, що здійснюється відповідно до статті 26 цього Закону. Громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сі\-мей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загаль\-них судів та визначення підсудності цивільних справ"№ 3 від 01.03.2013 у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у бу\-динку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного жит\-лового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону Украї\-ни від 4 вересня 2008 року N 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав ме\-шканців гуртожитків") тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, не\-залежно від участі у справі як відповідача суб`єкта владних повноважень. Права Позивача порушені, оскільки він користуються кімнатою на підставі та в порядку визначеному законодавством, підпадає під дію Закону України «Про за\-безпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та мають право на отримання кімнати № 27 у Гуртожитку у власність. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статут\-них капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набува\-ють право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх пере\-дачі у власність відповідної територіальної громади. Однією з обставин, з якою, пов`язано право особи на захист відповідно до ви\-ще вказаного Закону, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком, що доведено вище. Відповідно до ч. ч. 1, 3,10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється упов\-новаженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, дер\-жавними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському ві\-данні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав меш\-канців гуртожитків» визначено сферу дії цього закону, яка поширюється на грома\- дян , які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєст\-ровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будин\-ків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону. Даний перелік підстав для відмови в приватизації житлово\-го приміщення є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбача\-ється, що на житлове приміщення позивача не розповсюджується. Статтею 328 ЦК України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зок\-рема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встанов\-лена судом. Згідно ч. 4 ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», рішення про передачу гуртожитків у власність територіа\-льних громад приймають відповідні органи управління (уповноважені особи) влас\-ників гуртожитків або суд. Відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону України «Про приватизацію державного майна», інших законів з пи\-тань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування. Згідно ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Отже, кімната № 27 у Гуртожитку належить до числа об`єктів, які підлягають приватизації, а позивач є суб`єктом приватизації, яка на законних підставах зареєс\-тровані та тривалий час проживають у гуртожитку, віднесеному до недержавного житлового фонду. Враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства, конкретні обставини справи та надані докази, суд вважає необхідним житлові права позивача захистити та задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved