Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач ТОВ "Порше Мобіліті" звернувся до суду з позовом до відповідачки про звернення стягнення на предмет застави, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.06.2012 року між сторонами був укладений Кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 228224, 45 грн., що еквівалентно 28245, 60 доларів США, та суму додаткового кредиту у розмірі 85649, 25 грн., що еквівалентно 10488, 52 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9, 90 % на рік, із терміном повернення кредиту до 11.06.2017 року. Кредит був наданий відповідачці для придбання автомобіля Фольксваген, 2011 року випуску, та оплати страхових платежів. Крім того, між сторонами був укладений Договір застави транспортного засобу, відповідно до умов якого відповідачка надала у заставу позивачу автомобіль Фольксваген, д\\н [NUMBER], що належить їй на праві власності. Позивачем умови Договору були виконані у повному обсязі, але відповідачка у повному обсязі умови Договору не виконує, грошові кошти на сплату кредиту не вносить. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" за Кредитним договором № 50004719 від 11.06.2012 року, розмір якої станом на 25.10.2015 року становить 512397, 73 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Volkswagen, модель Passat CC з об"ємом двигуна 1984 куб.см., 2011 року виробництва, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а також стягнути з відповідачки судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача подав заяву про зміну підстав та предмету позову, в якій просив суд в рахунок часткового погашення боргу [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" за Кредитним договором № 50004719 від 11.06.2012 року, розмір якої станом на 25.10.2015 року становить 474357, 92 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Volkswagen, модель Passat CC з об"ємом двигуна 1984 куб.см., 2011 року виробництва, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження"; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" суму штрафу у розмірі 38037, 41 грн. в порядку п. 4.1.2 Договору застави транспортного засобу № 50004719 від 13.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В., зареєстрованого у реєстрі за № 1420, а також стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" витрати по сплаті судового збору у розмірі 3842, 96 грн. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що, дійсно, між сторонами був укладений кредитний договір для придбання автомобіля Фольксваген. Певний час відповідачка сплачувала грошові кошти на погашення кредиту, але у подальшому через важке матеріальне становище не змогла цього робити. Тоді він вирішив продати автомобіль і розрахуватися з Товариством. Для реалізації він передав автомобіль своєму знайомому, а через деякий час звернувся до нього з проханням повернути автомобіль. Але автомобіль йому не повернули, знайомий зник і йому невідомо, де на даний час знаходиться автомобіль. Також представник зазначив, що бажав би, щоб був знайдений автомобіль, у подальшому продати його і сплатити кошти на погашення боргу. Просив прийняти рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11.06.2012 року між ТОВ "Порше Мобіліті" та відповідачкою [PERSON] був укладений Кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 228224, 45 грн., що еквівалентно 28245, 60 доларів США, та суму додаткового кредиту у розмірі 85649, 25 грн., що еквівалентно 10488, 52 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9, 90 % на рік, із терміном повернення кредиту до 11.06.2017 року. Кредит був наданий відповідачці для придбання автомобіля Фольксваген, 2011 року випуску, та оплати страхових платежів. Згідно умов Кредитного договору усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту у доларах США, визначеному вище, відповідно до п. 1.3 Загальних умов кредитування. Пунктом 1.2 Загальних умов Договору відповідач зобов"ячався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит та Додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору. Отже, між сторонами виникли зобов"язальні правовідносини стосовно надання відповідачці грошових коштів (кредиту) на умовах зворотності, від платності, строковості та цільового використання. Крім того, між сторонами відповідно до п. 1.6 Загальних умов був укладений Договір застави транспортного засобу від 13.06.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В. Відповідно до умов Договору застави відповідачка надала у заставу позивачу автомобіль Фольксваген, д\\н [NUMBER], що належав їй на праві власності. Пунктом 1.4.2 Загальних умов Сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється відповідачем у повному обсязі у терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як передбачено ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами. До 10 числа кожного місяця ТОВ "Порше Мобіліті" надсилає відповідачці відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту (п. 1.4.3 Загальних умов). Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, як це зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, позивачем відповідно до п. 1.4.3 Загальних умов були виставлені відповідачу відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за березень-травень 2015 року, які, в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного кредитного договору, залишилися несплаченими відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість останнього, що підтверджується відповідними рахунками на оплату за березень-травень 2015 року. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Порушенням зобов"язання, згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Невиконання відповідачкою своїх зобов"язань з оплати чергових платежів з повернення кредиту за Кредитним договором у строки, погоджені Сторонами в Графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості у сумі 39890, 43 грн. та 18726, 36 грн. за Додатковим кредитом. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов′язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов′язання, на вимогу кредитора зобов′язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до викладених норм діючого законодавства позивачем нараховано 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов"язання відповідачкою [PERSON] у розмірі 910, 77 грн. за кредитним договором та додатковим кредитом. Окрім того, сума нарахованих інфляційних втрат на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів, що підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача становить 1541, 80 грн. за кредитним договором та додатковим кредитом. Згідно із ч. 1 ст. 624 ЦК якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Поняття неустойки визначено у ч. 1 ст. 549 ЦК України, за якою неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом п. 8.1 Загальних умов у разі порушення відповідачкою [PERSON] терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, відповідачка сплачує позивачу пеню у розмірі 10 % річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Враховуючи допущені з боку відповідачки прострочення по сплаті чергових платежів, згідно із п. 8.1 Загальних умов та вимог чинного законодавства, була нарахована пеня на загальну суму 3035, 90 грн. за кредитним договором та додатковим кредитом. Як встановлено при розгляді справи, відповідно до Кредитного договору між ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група", як страховиком, та відповідачкою [PERSON], як страхувальником, укладено Договір добровільного страхування від 13.06.2013 року, за яким вигодо набувачем виступає ТОВ "Порше Мобіліті". Відповідно до п. 10.2.1 Договору страхування вигодо набувач зобов"язаний проводити оплату відповідних страхових платежів відповідно до умов, зазначених у ч. 1 даного Договору. На виконання умов Кредитного договору та Договору страхування позивач сплачував страхові платежі Страховику у повному обсязі. Пунктом 1.10.2 Договору про внесення змін/Додаткової угоди № 1 від 18.04.2013 року до Кредитного договору від 11.06.2012 року визначено, що повернення додаткового кредиту здійснюється позичальником у повному обсязі у строки, встановлені графіком погашення кредиту, за винятком випадків, в яких Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту. Розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення Додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, у графіку погашення Кредиту, який є невід"ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення Додаткового кредиту відповідно до виставлених кредитором рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у Кредитному договорі. Положеннями п. 3.2 Загальних умов Сторони погодили, що ТОВ "Порше Мобіліті" має право достроково вимагати повернення Кредиту та Додаткового кредиту, серед іншого, у випадку порушення відповідачкою терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або плати за користування Кредитом на строк більше ніж 1 календарний місяць (п. 3.2.1 Загальних умов). 19.05.2015 року на адресу відповідачки [PERSON] було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, якою позивач вимагав від відповідача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов Договору, які станом на дату направлення вимоги становили 357761, 61 грн. У даній вимозі також було вказано і про те, що у випадку неповернення суми кредиту та заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги, відбудеться примусове їх стягнення, у тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий ТОВ "Порше Мобіліті" у заставу. Однак, дану вимогу відповідачкою виконано не було. Станом на 25.10.2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором відповідачки перед позивачем складається з наступних платежів: 1) прострочена заборгованість - 64105, 26 грн., з яких 58616, 79 грн. - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом та додатковим кредитом; 910, 77 грн. - сума 3 % річних за час прострочення за кредитом та додатковим кредитом; 1541, 80 грн. - сума інфляційних втрат за час прострочення за Кредитом та додатковим кредитом; 3035, 90 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов"язання по сплаті чергових платежів за кредитом та додатковим кредитом; 2) заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 324618, 94 грн., з яких: 300604, 67 грн. - сума заборгованості за кредитом та додатковим кредитом; 9539, 46 грн. - сума заборгованості за процентами; 2982, 48 грн. - сума 3 % річних; 1550, 72 грн. - сума інфляційних втрат; 9941, 61 грн. - сума пені, нарахованої за п. 8.1 Загальних умов. Крім того, п. 8.2 Загальних умов передбачено, що у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у ст.. 3.3, позичальник сплачує Компанії штраф у розмірі 20 % від суми кредиту. На підставі зазначеного пункту відповідачці нараховано штраф у розмірі 45644, 89 грн. Пунктом 8.5 Загальних умов передбачено, що збитки, заподіяні у зв"язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Згідно із ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Враховуючи факт порушення відповідачкою умов кредитного договору, для забезпечення відношення порушеного нею права позивачем було укладено Договір про надання юридичних послуг від 26.05.2015 року з ТОВ "КПД Консалтинг". Згідно із Заявкою на надання послуг № 35 від 22.10.2015 року до Договору про надання юридичних послуг вартість юридичних послуг за представництво інтересів ТОВ "Порше Мобіліті" в суді першої інстанції становить 10000, 00 грн., крім того ПДВ 2000, 00 грн. Згідно із Заявкою на надання послуг № 23 від 16.09.2015 року до Договору про надання юридичних послуг вартість юридичних послуг за підготовку заяви про кримінальне правопорушення, її подачу та контроль реєстрації, комплексний супровід кримінального провадження відносно боржника [PERSON] становить 1600, 00 грн., крім того ПДВ 320, 00 грн., та 10000, 00 грн., крім того ПДВ 2000, 00 грн. відповідно. Додатково позивачем були понесені витрати за Договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 року, відповідно до якого ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" надало послуги ТОВ "Порше Мобіліті" стосовно боржника [PERSON] згідно Акту № 192 від 31.05.2015 року на суму 3773, 20 грн., згідно Акту № 246 від 30.06.2015 року на суму 2457, 15 грн., згідно Акту № 321 від 03.08.2015 року на суму 3500, 00 грн. Таким чином, збитки, заподіяні позивачу у зв"язку з порушенням умов кредитного договору та договору застави, підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача. Загальна сума інших витрат, понесених позивачем у порядку п. 8.5 Загальних умов, становить 25596, 42 грн. та 12000, 00 грн. сума збитків, нарахованих за п. 8.5 Загальних умов. Крім того, пунктом 8.3 Загальних умов передбачено, що за кожен випадок порушення Позичальником умов ст. 5.1-5.4, 8.2 позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі, еквівалентному 20 доларів США, за обмінним курсом банку, зазначеному у кредитному договорі, на момент направлення компанією першої вимоги щодо сплати, та відповідно у розмірі, еквівалентному 25 доларів США за обмінним курсом банку, зазначеному у кредитному договорі, на момент направлення компанією другої вимоги щодо сплати, та у розмірі, еквівалентному 30 доларів США за обмінним курсом банку, зазначеному у кредитному договорі, на момент направлення компанією третьої вимоги щодо сплати. У зв"язку з неналежним виконанням відповідачкою передбачених кредитним договором обов"язків, їй неодноразово направлялися вимоги про сплату боргу, після чого були нараховані штрафні санкції у розмірі 2392, 41 грн. Отже, загальна сума заборгованості відповідачки [PERSON] перед позивачем станом на 25.10.2015 року становить 474357, 92 грн. Крім того, відповідно до п. 4.1.2 Договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання заставодавцем умов, передбачених ст.. 2.3 цього Договору, заставодержатель може застосувати до заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 % від вартості предмета застави, визначеної у ст.. 1 цього Договору. З метою встановлення дійсного власника автомобіля, що був переданий у заставу за кредитним договором, позивач через свого представника звернувся із заявою до Голови Національної поліції України. Відповідно до наданої інформації автомобіль Фольксваген д\\н [NUMBER], що був переданий у заставу за Договором застави від 13.06.2012 року, був знятий з реєстраційного обліку для реалізації, внаслідок чого був перереєстрований за довідкою-рахунком від 09.11.2013 року на нового власника [PERSON] (відповідача 2). Отже, на даний час предметом застави є автомобіль Фольксваген, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] Положеннями п. 2.3.4 Договору застави визначено, що Заставодавець зобов"язується без попередньої письмової згоди заставодержателя не здійснювати стосовно предмету застави дій, пов"язаних зі зміною права власності на предмет застави, а також дій, пов"язаних з передачею предмета застави третім особам, у тому числі у тимчасове користування. Станом на день вчинення відповідачкою реєстраційної операції щодо зміни права власності на предмет застави, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містилися відомості про наявність обтяження - застави рухомого майна, згідно Договору застави від 13.06.2012 року, у зв"язку з чим новий власник (покупець) мав реальну можливість бути обізнаним про наявність обмежень у вчиненні правочинів стосовно спірного автомобіля. З урахуванням зазначеного можна прийти до висновку про фактичну заміну Заставодавця. Пунктом 1.1 Договору застави передбачено, що за домовленістю сторін заставна вартість предмету застави встановлена у розмірі 380374, 08 грн., тобто розмір штрафу становить 38037, 41 грн. В силу застави, відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов"язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Заставодержатель, згідно із п. 5.1 Договору застави, має право задовольнити свої вимоги за цим Договором у випадку невиконання (або часткового невиконання) Заставодавцем своїх зобов"язань за Кредитним договором. Частиною 1 статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. За рахунок заставленого майна, згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про заставу", заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Наведені норми спеціального Закону кореспондуються з приписами ст.. 598 ЦК України, якою передбачено, що у разі невиконання зобов"язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов"язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв"язку з пред"явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 5.2 Договору застави задоволення вимог Заставодержателя здійснюється шляхом добровільної передачі предмета застави у власність заставодержателя; шляхом звернення стягнення на предмет застави. Згідно із ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде узгоджено сторонами або дозволено законодавством. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі, визначеному в п. 1.1 цього Договору, або, за вимогою заставодержателя, визначається незалежними суб"єктами оціночної діяльності, призначеними заставодержателем (п. 5.4.1 Договору застави). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених вище. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3842, 96 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved