Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №5308/Р від 07.12.2006 року в розмірі 80434,95 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 становить 1689646,56 грн., 650 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту 79622,64 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року становить 1672582,88 грн., прострочених відсотків 776,32 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року становить 16307,67 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту 650 грн., пені 35,99 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року становить 756,02 грн. та просив стягнути судовий збір в розмірі 3654,00 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.12.2006 року між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту у розмірі 125000 доларів США зі строком остаточного повернення 01.12.2026 року та процентною ставкою 12 % річних. Договором було передбачено, що позичальник сплачує банку комісії: за видачу кредиту одноразово - 1125 доларів США, за розгляд заяви-анкети 100 грн., за управління кредитом, щомісячно 50 грн., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної у п.3.2 Договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. Виконання зобовязань забезпечується способами, що обумовлені в договорі, зокрема: неустойкою, іпотекою, належного позичальнику, житлового будинку, який розташований за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Наварія, вул. Південна, 3; іпотекою, належної позичальнику, земельної ділянки, розташованої за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Наварія, кв. забуд. Південний, 3, заставою автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова JMB0NK9405J003463. У разі невиконання т/або неналежного виконання п.6.3 Договору позичальник сплачує штраф у розмірі 2% від розміру фактичної кредитної заборгованості на день сплати штрафу. 04.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк» до кредитного договору було укладено додатковий договір №1, за умовами якого процентна ставка за користування кредитом була збільшена до 13% річних. Як стало відомо ПАТ «Кредобанк» з заяви дружини позичальника від 20.08.2014 року, [PERSON] помер 28.04.2014 року, [PERSON] є єдиною спадкоємницею майна [PERSON], оскільки сини померлого позичальника відмовилися від своїх часток у спадщині. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено іпотечний договір від 08.12.2006 року між банком та [PERSON], на підставі якого передано в іпотеку земельну ділянку та житловий будинок №3 по вул. Південній в с.Наварія Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 375,1 кв.м. Крім того для забезпечення зобовязань за кредитним договором укладено договір застави від 07.12.2006 року, предметом якого є автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова JMB0NK9405J003463. Станом на 02.07.2015 року загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 80434,95 долари США, що за курсом НБУ складає 1689646,56 грн., 650 грн (79622,64 долари США неповернена сума кредиту, 776,32 долари США прострочені відсотки, 650 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 35,99 долари США пеня). З метою досудового врегулювання спору відповідачу були надіслані претензії про усунення порушень зобовязань та необхідності сплати за кредитним договором, однак відповідач такі не виконала. В ході судового розгляду справи позивач подав заяву про зміну предмету позову та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 80434,95 доларів США шляхом звернення стягнення за договором іпотеки, укладеним між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та [PERSON] на: житловий будинок №3 по вул. Південній в селі Наварія Пустомитівського району Львівської області шляхом продажу у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з встановленням початкової ціни предмета іпотеки 785299 грн.; земельну ділянку площею 0,1201 га, яка розташована в селі Наварія Пустомитівського району Львівської області шляхом продажу у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з встановленням початкової ціни предмета іпотеки 489933 грн., звернення стягнення за договором застави на предмет застави - автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова JMB0NK9405J003463, легковий універсал В, реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу предмета застави у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про заставу», з встановленням початкової ціни предмета застави 194391 грн.. В обгрунтування вимог покликається на те, що відповідач не виконала вимогу щодо сплати заборгованості [PERSON] одноразовим платежем. Представник позивача в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала заяву про перенесення розгляду справи у звязку з тяжким станом здоровя та долучила направлення на стаціонарне лікування, однак жодних відомостей про перебування на лікуванні на момент розгляду справи суду не надала. Крім того, судові засідання у даній справі відбувалися неодноразово, відповідач висловила свою позицію з приводу заявленого позову та надала заперечення, відповідно до яких сума боргу є необгрунтованою, банк пропустив піврічний строк для предявлення позову. Кредитор не скеровував свої претензії до нотаріуса, що завела спадкову справу, а тому вважає, що такий позбавлений права вимоги. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Третя особа орган опіки та піклування явку свого представника не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.12.2006 року між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №5380/Р на суму 125000 доларів США на строк до 01 грудня 2026 року для придбання нерухомості згідно договору купівлі-продажу нерухомості, укладеного між позичальником та продавцем. Додатковим договором №1 до кредитного договору №5380/Р від 07.12.2006 року п.3.2. викладено в іншій редакції, згідно якого за користування кредитом позичальник сплачує банку 13% річних. Для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] та вимог ВАТ «Кредобанк» за кредитним договором №5380/Р від 07.12.2006 року, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі було укладено договір застави від 07.12.2006 року, предметом якого є рухоме майно: автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова JMB0NK9405J003463, легковий універсал В, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 5.1 право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває незалежно від настання строку виконання зобовязань за кредитним договором у разі смерті заставодавця. Крім того 08.12.2006 року між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, що належить на праві власності Іпотекодавцю, а саме, житловий будинок, позначений в технічній документації літерою А-2, який знаходиться: село Наварія, вулиця Південна, 3 Пустомитівського району Львівської області, та складається з пяти житлових кімнат, житловою площею 121,3 кв.м та кухні, загальною площею 375,1 кв.м.; земельна ділянка площею 0,1199 га, що знаходиться за адресою: с.Наварія квартал забудови «Південний», будівельна ділянка №13 на території Пустомитівської міської ради Львівської області цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 4623610100:02:002:0124. Згідно п.5.1 договору іпотеки право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває незалежно від настання строку виконання зобовязань за кредитним договором, якщо виявлені обставини, що впливають на спроможність виконати основне зобовязання (смерть іпотекодавця). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно з ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 28.04.2014 року. Відповідач повідомила ПАТ «Кредобанк» про смерть чоловіка [PERSON] 20.05.2014 року, що підтверджується копією заяви. З матеріалів спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем [PERSON] є відповідач [PERSON], яка подала заяву про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці за законом діти померлого: [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини. Як вбачається з спадкової справи, відповідач [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] успадкувала майно, яке є предметом іпотеки та застави, а саме: житловий будинок №3 по вул. Південній в селі Наварія, Пустомитівського району Львівської області , який складається з пяти житлових кімнат, житловою площею 121,3 кв.м, кухні, загальна площа житлового будинку становить 375,1 кв.м., вартість житлового двоповерхового цегляного будинку загальною площею 375,1 кв.м (житлова 121,3 кв.м, кухня 18,3 кв.м) та господарських споруд на приватизованій земельній ділянці площею 0, 1201 га за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Наварія, вул. Південна, 3 станом на 28.10.2014 року становить 785299 грн.(а.с. 109-119), земельну ділянку площею 0,1201 га за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Наварія, вул. Південна, 3, кадастровий номер 4623610100:02:002:0124, вартість якої згідно висновку від 28.10.2014 року становить 489933 грн. (а.с. 158-167), автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова JMB0NK9405J003463, легковий універсал В, реєстраційний номер [NUMBER], вартість якого 194391 грн. (а.с. 182-192). Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок, земельна ділянка, успадковані відповідачем є предметом іпотеки, згідно укладеного спадкодавцем договору іпотеки та позивачем, а транспортний засіб автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL предметом договору застави, укладеного спадкодавцем та позивачем. Про тотожність земельної ділянки, яка є предметом іпотеки та успадкованої відповідачем, незважаючи на несуттєву різницю у її розмірах 0, 002 га свідчить аналогічний кадастровий номер, а саме 4623610100:02:002:0124, присвоєний земельній ділянці предмету іпотеки, розміром 0,1199 га, та земельній ділянці, успадкованій відповідачем, площею, 0,1201 га. Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Частиною третьою статті 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Таким чином, за змістом статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.\~\~ Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у статтях 12, 33 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобовязання. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням. Згідно із ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Ураховуючи, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України), то у кредитора за договором залишається право вимоги до боржника, а боржник не звільняється\~від обовязку розрахуватися з кредитором, відповідне право вимоги залишається навіть після спливу строку договору. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.32 Постанови від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобовязань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. В п.36 вказаної Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку"). Проте якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна. Отже, правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобовязань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-31цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів. З огляду на викладене, при розгляді даної справи не знайшли свого правового обґрунтування посилання відповідача на порушення банком порядку звернення до спадкоємців з вимогою про усунення порушення зобов'язань та строків такого звернення, передбачених ст. 1281 ЦК України, оскільки у даному випадку до спірних правовідносин слід застосовувати норми спеціального Закону, а саме ст. 23 Закону України «Про іпотеку». Як вбачається з розрахунку суми заборгованості по кредитному договору 5308/Р від 07.12.2006 року, укладеного з [PERSON], заборгованість станом на 22.05.2015 року становить 80398,96 доларів США та 650 грн., з яких неповернута сума кредиту складає 79622,64 долари США, 776,32 долари США прострочені відсотки, 650 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту. Як зазначив представник позивача, відсотки за користування кредитом після смерті [PERSON] не нараховувалися та становили на день його смерті 776,32 долари США. Таким чином посилання відповідача на надуманість розрахунку суми заборгованості в частині визначення неповернутої суми кредиту та відсотків не відповідають дійсності. Щодо простроченої суми комісії за адміністрування кредиту у розмірі 650 грн., то позивачем не доведено підставність такого нарахування, як і обгрунтованість нарахування пені у розмірі 35,99 доларів США за період з 29.04.2013 року по 28.04.2014 року, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. Судом була призначена експертиза документів фінансово-кредитних операцій, однак ухвала була залишена без виконання, оскільки не проведено оплату вартості експертизи. Враховуючи викладені норми діючого законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки до спадкоємців іпотекодавця вони несуть відповідальність перед іпотекодержателем в межах вартості іпотечного майна лише за забезпеченим зобов'язанням тобто як майнові поручителі за договором іпотеки. З огляду на викладене, враховуючи встановлення факту порушення виконання зобов'язань позичальником [PERSON] за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, предметом якої є житловий будинок, позначений в технічній документації літерою А-2, який знаходиться: село Наварія, вулиця Південна, 3 Пустомитівського району Львівської області, та складається з пяти житлових кімнат, житловою площею 121,3 кв.м та кухні, загальною площею 375,1 кв.м.; земельна ділянка площею 0,1199 га, що знаходиться за адресою: с.Наварія квартал забудови «Південний», будівельна ділянка №13 на території Пустомитівської міської ради Львівської області цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 4623610100:02:002:0124, відповідальність перед позивачем іпотекодержателем несе спадкоємець відповідач в межах вартості спадкового майна. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; 2) опис нерухомого майна за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; 5) пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; 6) початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідні роз'яснення містяться у п. 42 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, згідно із яким резолютивна частина рішення у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч.1 ст. 215 ЦПК України. Зокрема, в ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Враховуючи наведені норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, слід дійти до висновку, що одним з обов'язкових критеріїв, які мають бути визначені рішенням суду при зверненні стягнення на предмет іпотеки, згідно із ст. 39 Закону України «Про іпотеку» є визначення початкової ціни предмета іпотеки. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 року № 6-1465цс14. Позивачем, відповідно до резолютивної частини заяви про зміну предмету позову ставиться питання про визначення початкової вартості предметів іпотеки та застави на підставі висновків про вартість майна, наданих в ході оформлення спадщини. Проте вказані позовні вимоги не відповідають положенням, викладеним у ст. 39 Закону України «Про іпотеку». В ході розгляду даної справи жодною із сторін не було надано суду звіту про дійсну ринкову вартість предмета іпотеки або ж клопотання про призначення судом експертизи для визначення цієї вартості. В той же час, в матеріалах справи наявні висновки про вартість спадкового майна, які надані в ході оформлення спадщини. Згідно договору іпотеки від 08.12.2006 року, вартість предмета іпотеки - житлового будинку та земельної ділянки оцінена в сумі 663186,40 грн. ( житлового будинку 566307, 20 грн., земельної ділянки 96879,20 грн.), згідно договору застави від 07.12.2006 року, заставна вартість автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, становить 154568,10 грн., однак на час оформлення спадщина вартість предмета іпотеки та заставленого майна збільшилася та позивач зазначає таку як початкову вартість при продажі предмета іпотеки у заяві про зміну предмету позову, суд вважає за необхідне визначити початкову вартість предмету іпотеки житлового будинку, позначеного в технічній документації літерою А-2, який знаходиться: село Наварія, вулиця Південна, 3 Пустомитівського району Львівської області, та складається з пяти житлових кімнат, житловою площею 121,3 кв.м та кухні, загальною площею 375,1 кв.м. 785299 грн.; земельної ділянки площею 0,1199 га, що знаходиться за адресою: с.Наварія квартал забудови «Південний», будівельна ділянка №13 на території Пустомитівської міської ради Львівської області цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 4623610100:02:002:0124 489933 грн., та предмету застави автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова JMB0NK9405J003463, легковий універсал В, реєстраційний номер [NUMBER] 194391 грн.. Враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини, які мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №5380/Р від 07 грудня 2006 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», в сумі 80398,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.07.2015 року складає 1688890,55 грн., з них неповернута сума кредиту 79622,64 доларів США, що за офційним курсом НБУ станом на 02.07.2015 року складає 1672582,88 грн., прострочені відсотки 776,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.07.2015 року становить 16307,67 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 08.12.2006 року, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON], яким передано в іпотеку житловий будинок №3 по вул. Південній в селі Наварія, Пустомитівського району Львівської області , який складається з пяти житлових кімнат, житловою площею 121,3 кв.м, кухні, загальна площа житлового будинку становить 375,1 кв.м., вартість житлового двоповерхового цегляного будинку загальною площею 375,1 кв.м (житлова 121,3 кв.м, кухня 18,3 кв.м) та господарських споруд на приватизованій земельній ділянці площею 0, 1201 га за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Наварія, вул. Південна, 3, та земельну ділянку площею 0,1201 га за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Наварія, вул. Південна, 3, кадастровий номер 4623610100:02:002:0124, та на предмет застави за довгором застави від 07.12.2006 року, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON], яким передано в заставу, автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова JMB0NK9405J003463, легковий універсал В, реєстраційний номер [NUMBER], правонаступником якого в порядку спадкування зазначеного майна є [PERSON]. Звернути стягнення в межах вартості спадкового майна на - житловий будинок №3 по вул. Південній в селі Наварія, Пустомитівського району Львівської області, який складається з 5 житлових кімнат, житловою площею 121,3 кв.м, кухні, загальна площа становить 375,1 кв.м., що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.11.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1128, шляхом продажу вказаного вище предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з встановленням початкової ціни предмета іпотеки 785299 грн.; - земельну ділянку площею 0,1201 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, які розташовані в с. Наварія, Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер 4623610100:02:002:0124, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.11.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1132, шляхом продажу вказаного вище предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з встановленням початкової ціни предмета іпотеки 489933 грн.; - звернути стягнення на автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO 2.5 TD GL, 2005 року випуску, № кузова JMB0NK9405J003463, легковий універсал В, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.11.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1182, шляхом продажу вказаного вище предмету застави у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про заставу» з встановленням початкової ціни предмета застави 194391 грн. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати, які складають із судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3654 грн.

Outcome: partial