Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ „Акцент-Банк" та відповідачем [PERSON] 11.08.2008 року було укладено кредитний договір № АВ3ХRХ11590207, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1182,00 гривень з умовою - сплати процентів за користування кредитом у розмірі 12 % на рік від суми залишку заборгованості. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов'язання, в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 15.01.2015 року становить 49631,42 гривень, із яких: 450,30 грн. - заборгованість за кредитом, 133,39 грн. - заборгованість по сплаті процентів, 905,94 грн. - заборгованість по сплаті комісії, 48141,79 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Від представника позивача надійшла до суду заява про зменшення позовних вимог, оскільки за судовим рішенням від 28.05.2013 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 7044,03 грн., яка складалась із: 1004,70 грн. - заборгованість за кредитом, 133,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 905,94 грн. - заборгованість за комісіями та 5000 грн. - пеня, яка була зменшена із нарахованих позивачем 32203,67 грн. Внаслідок відповідного зарахування вказаних стягнень представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15938,12 грн., що є пенею за несвоєчасне виконання зобов'язань. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з'явилася, про час слухання справи повідомлялася належним чином рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду двічі повернулось рекомендоване відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому законом місці свого проживання не проживає, тому він відповідно до абз.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений). До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та сторони вважаються такими, що належним чином повідомлені, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (заяву позичальника № АВ3ХRХ11590207 від 11.08.2008 року; розрахунок заборгованості; Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт»); копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.05.2013 року по справі № 468/871/13-ц), суд, розглянувши спір між сторонами в межах змінених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість вимог і можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 11.08.2008 року між ЗАТ „Акцент-Банк" (правонаступником якого є ПАТ „Акцент-Банк") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір АВ3ХRХ11590207, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1182 гривні з умовою - сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць від суми залишку заборгованості. Договір складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом та комісією. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 15.01.2015 року становить 49631,42 гривень, із яких: 450,30 грн. - заборгованість за кредитом, 133,39 грн. - заборгованість по сплаті процентів, 905,94 грн. - заборгованість по сплаті комісії, 48141,79 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.05.2013 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 7044,03 грн., яка складалась із: 1004,70 грн. - заборгованість за кредитом, 133,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 905,94 грн. - заборгованість за комісіями та 5000 грн. - зменшеного судом розміру пені. (справа № 468/871/13-ц). Таким чином, з врахуванням зменшених позивачем позовних вимог, борг відповідача становить 15938,12 грн., що є пенею за несвоєчасне виконання зобов'язань. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором. Позивач вказує, що відповідач на підставі вказаного кредитного договору заборгував йому 15938,12 грн. пені. При цьому, з вказаного розрахунку слідує, що вже стягнута за судовим рішенням заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 450,30 гривень, за процентами - 133,39 гривень та за комісією - 905,94 грн., загалом 1489,63 грн., натомість нарахована сума пені становить 15938,12 гривень, що більш ніж у десять разів перевищує розмір збитків, що виникли внаслідок неналежного виконання зобов'язання відповідачем (суми розміру тіла кредиту, процентів та комісії), що суперечить положенням ч. 3 ст. 509 ЦК України в частині розумності та справедливості зобов'язання з врахуванням того, що відповідно до п.5 ч.3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" є несправедливими умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. З рішення Конституційного Суду України від 7 липня 2013 р. по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 липня 1996 р. слідує, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання необґрунтованих додаткових прибутків кредитора. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За такого, оскільки розмір неустойки (пені) в даному випадку явно не співмірний розміру заподіяних збитків та з врахуванням описаних вище мотивів та принципів, суд вважає за необхідне зменшити суму пені до 1500 грн. У зв'язку з цим, позов підлягає частковому задоволенню - з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № АВ3ХRХ11590207 від 11.08.2008 року в сумі 1500 гривень пені. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов'язання, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволеній частині вимог. У зв'язку з тим, що позивачем зменшено позовні вимоги до 15938,15 грн., що відповідає судовому збору в розмірі 243,60 грн., відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» позивачу слід повернути сплачений при зверненні до суду в більшому розмірі судовий збір в сумі 208,57 грн. На підставі ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: partial