Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

01 серпня 2014 року представник позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги представник позивача зазначав, що 30.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №ML501/189/2007, згідно умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 70 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 30.10.2037 року, в свою чергу відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитом в розмірі 3,99% річних. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, а саме виконував свої зобов'язання неналежним чином, внаслідок чого станом на 15.07.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 60 972,62 доларів США, а саме: 59 622,27 доларів США (еквівалентно 697 356,85 грн.) - заборгованість за кредитом, 1 305,35 доларів США (еквівалентно 15 267,69 грн.) - пеня за прострочення виконання зобов'язання, представник позивача просив позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №ML501/189/2007, згідно умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 70 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 30.10.2037 року, в свою чергу відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитом в розмірі 3,99% річних. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного потрфелю № б/н від 18.03.2011 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором №ML501/189/2007 від 30.10.2007 року В судовому засіданні було встановлено та підтвердилося матеріалами справи, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15.07.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 60 972,62 доларів США, а саме: 59 622,27 доларів США (еквівалентно 697 356,85 грн.) - заборгованість за кредитом, 1 305,35 доларів США (еквівалентно 15 267,69 грн.) - пеня за прострочення виконання зобов'язання. У відповідності зі ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких встановлюється в Законі або договорі. Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору. Враховуючи викладене та відсутність доказів, які б спростовували наявність вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Outcome: approved