Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі за текстом - МТСБУ) звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку регресу у розмірі 19332,24 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 710,00 грн., та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.. Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 10.09.2015 року по Броварському пр-ті в м. Києві, на момент вчинення ДТП відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Тойота» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Оскільки, винуватець ДТП, яким є відповідач, не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, власник пошкодженого транспортного засобу «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі потерпілого, позивачем визначено розмір страхового відшкодування та виплачено 19332,24 грн., у зв`язку з чим у МТСБУ виникло право стягнути завдану матеріальну шкоду з відповідача, як особи винної у ДТП, на підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05 січня 2018 року, цивільну справу передано до Деснянського районного суду міста Києва за підсудністю. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року цивільну справу передано до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду. Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду міста Києва «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» від 01 червня 2020 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи №363/4557/17 Протоколом повторного автоматизованого автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2020 року, цивільну справу передано в провадження Марфіної Н. В.. Ухвалою суду від 02 червня 2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Як вбачається з матеріалів справи,повідомлення відповідача про розгляд справи було здійснено шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади, однак, станом на 29.07.2020 року, відповідач процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що на підставі постанови Деснянського районного суду міста Києва від 21 січня 2016 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністпративної відповаідальності закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с 4). Як зазначено у мотивувальній частині постанови: «10.09.2015 року о 18 год. 30 хв. гр. [PERSON] керуючи мотоциклом марки «Дукаті» д/н [NUMBER] на пр. Броварському в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER] , водій [PERSON] , внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні. Таким чином, своїми діями порушив п. 2.3б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.». Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Як з`ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, на момент вчинення ДТП між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] діяв Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за № АІ/ 8365138. Об`єктом страхування відповідно до даного договору, є транспортний засіб - автомобіль «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] . (а.с. 6) Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 10 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] , яка заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10 вересня 2015 року з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом - «Дукаті», державний номерний знак [NUMBER] , та на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 22) 02 жовтня 2015 року ТОВ «Експерт - Сервіс», складено Звіт №217 про оцінку автомобіля Toyota Avensis 1.8i номерний знак [NUMBER] , яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 19332,24 грн. (а.с. 7-10) 24 березня 2016 року Моторно (транспортне) страхове бюро України видало наказ №2349 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] », відповідно до якого [PERSON] , в рахунок відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (з вини незастрахованої особи), було перераховано страхове відшкодування за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 16110,20 грн. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 2349рв від 25 березня 2016 року. (а.с. 23, 25) Крім того, 24 жовтня 2016 року Моторно (транспортне) страхове бюро України видало наказ №8225 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] », відповідно до якого [PERSON] , в рахунок відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (з вини незастрахованої особи), було перераховано страхове відшкодування за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 3222,04 грн. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 8225рв від 25 жовтня 2016 року. (а.с. 24, 25) За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону. За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред`явило вимоги до [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 вересня 2015 року, про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування, пов`язаної з виплатою потерпілій особі [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 19332,24 грн., внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля «Тойота» номерний знак [NUMBER] , який є об`єктом страхування. Як убачається з матеріалів справи, позивачем МТСБУ окремо заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 710,00 грн. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з положеннями статті 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат за послуги аварійного комісара, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача [PERSON] вартості витрат за послуги аварійного комісара в сумі 710,00 грн., тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути [PERSON] на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 19332 грн. 24 коп.. В порядку ст. 141 ЦПК України, ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн.. Враховуючи наведене та

Outcome: partial