Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] незаконно отримані кошти за автомобіль. Вимоги обгрунтовує тим, що на початку серпня 2009 року він вирішив придбати автомобіль марки ВАЗ моделі 210934, 2008 року випуску, номер шасі № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER] у відповідачки [PERSON] та сплатив останній погоджену ринкову вартість автомобіля у сумі 40 000 грн. В свою чергу [PERSON] передала йому документи на автомобіль. Крім того з метою забезпечення правомірного користування та розпорядження ним придбаним автомобілем відповідачка надала на його ім'я нотаріально посвідчену довіреність. Будь-яких сумнівів у добросовістності відповідачки щодо продажу автомобіля у нього не було. З цього часу він постійно користувався автомобілем, бував по різним містам України, проходив техогляд. Через деякий час вирішив продати вищезазначений автомобіль. За взаємною згодою з [PERSON] 06 серпня 2012 року на підставі довіреності, яка була посвідчена нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу від імені [PERSON], він передав [PERSON] вказаний автомобіль за що останній сплатив 40 000 грн. Також він передав [PERSON] документи на автомобіль та написав відповідну розписку. Через деякий час до нього звернувся [PERSON] та повідомив, що 22 лютого 2014 року він був затриманий співробітником ДПС взводу ДПС з ОСП № 1 м. Глухова, який оглянув зазначений автомобіль та затримав його. Як згодом з'ясувалося на вказаний автомобіль накладений арешт у зв"язку з боргами його власника, а саме відповідачки [PERSON] Через деякий час [PERSON] звернувся з позовом до суду про стягнення з нього 40 000 грн., які сплатив за придбаний автомобіль. 12 червня 2014 року Конотопський міськрайонний суд ухвалив рішення, яким стягнув з нього на користь [PERSON] 40 000 грн. незаконно отриманих коштів та 400 грн. судових витрат. Вказане рішення він оскаржував в апеляційному та касаційному порядку. Однак скарги були відхилені. Склалася ситуація, що на даний час з нього стягнуті кошти і він не користується автомобілем. Він звертався до [PERSON] про добровільне повернення йому 40 000 грн. за проданий автомобіль, однак вона категорично відмовилась. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен окремо, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечує. Третя особа: [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Третя особа: відділ ДВС Глухівського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з"явився, надав клопотання про розгляд справи без участі його представника (а.с.26). Вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], відповідачки [PERSON], третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником ВАЗ моделі 210934, 2008 року випуску, номер шасі № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 07 серпня 2009 року [PERSON] уповноважила [PERSON] користуватися та розпоряджатися (продавати, здавати в оренду фізичним чи юридичним особам тощо) належним їй автомобілем (а.с.6). Крім того, 06 серпня 2012 року [PERSON] видала нотаріально посвідчену довіреність на ім'я [PERSON], якою уповноважила останнього також користуватися та розпоряджатися (продавати, здавати в оренду фізичним чи юридичним особам тощо) належним їй автомобілем ВАЗ-210934, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.7). У копії розписки від 07 серпня 2009 року, яку суду надав позивач, зазначено, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 40000 грн. за проданий йому на підставі доручення від 07 серпня 2009 року автомобіль ВАЗ-210934, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кошти отримала у повному обсязі, претензій не має (а.с.8). 22 лютого 2014 року працівником ІДПС взвода ДПС з ОСП № 1 в м. Глухові був здійснений огляд та затримання автомобіля ВАЗ-210934, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та яким керував водій [PERSON], про що був складений протокол огляду та затримання транспорту (а.с.12). Пунктом 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Судом встановлено, що такий письмовий правочин (договір купівлі-продажу) сторонами не вчинявся. Згідно зі ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, грунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов"язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом. Статтею 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, за змістом вказаних норм права, за довіреністю право власності від однієї особи до іншої не переходять. Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Торгівля т/з, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі т/з та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 р. №120. Крім того, в Україні існує спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів, що регламентується Законом України "Про дорожній рух" та Постановою КМ України від 07.09.1998 р. № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів". Зокрема, ст. 34 Закону України "Про дорожній рух"передбачено обов"язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання. Пунктом 8 Постанови КМ України від 07.09.1998 р. № 1388 обов"язковою умовою для укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекціїї. При вчиненні довіреності між [PERSON] та [PERSON] від 07.08.2009 року. автомобіль марки ВАЗ 210934, 2008 р.в., номер шасі № [NUMBER], - його власником [PERSON] з обліку знятий не був. Видача генеральної довіренності чи передоручення повноважень на т/з, що був у експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб. Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України: правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 40000 грн. вартості автомобіля, у зв"язку з юридичною необізнаністю. Зазначену суму сторони не оспорюють. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в сумі 400 грн., сплачені при подачі позову (а.с.1).

Outcome: approved