Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту правоналежності правовстановлюючого документу, посилаючись, на те, що з 1981 року по 1989 рік заявник працював в колгоспі «Шлях до комунізму». 03.04.2020 року на ім`я [PERSON] була видана архівна довідка за № 87Ф про його трудову діяльність в колгоспі «Шлях до комунізму» з 1981 року по 1989 рік. У вказаній довідці помилково зазначено прізвище заявника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Заявник просив встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме архівних довідок, що видані на ім`я " [PERSON] " належать заявнику. В судове засідання заявник не з`явилися, від заявника до суду надійшла письмова заяви про розгляд справи без його участі, заяву підтримав повністю. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до суду не з`явився від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Розгляд справи відбувся на підставі ст. 223 ЦПК України у відсутність сторін та відповідно до поданих заяв. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Наведений у ч.1 ст.315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним і відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В суді встановлено, що з 1981 року по 1989 рік заявник працював в колгоспі «Шлях до комунізму». Як вбачається з довідки від 03 серпня 2020 р. за №87Ф прізвище заявника вказано як [PERSON] (а.с.6). Згідно досліджених в судовому засіданні паспорта громадянина України, свідоцтва про народження, трудової книжки заявника прізвище останнього зазначено - [PERSON] . Таким чином, вимога заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Outcome: approved