Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

У жовтні 2018 року Приватне Акціонерне Товариство «Солді і Ко» (далі - ПАТ «Солді і Ко») звернулося до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ СК «Альфа-Гарант»), [PERSON] про відшкодування матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, ПАТ «Солді і Ко» просило стягнути з ТОВ СК «Альфа-Гарант» суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 51 677 грн. 89 коп., а з [PERSON] суму матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32 968 грн. 16 коп. В обґрунтування позову ПАТ «Солді і Ко» вказувало, що 01.04.2017 року сталася ДТП за участі автомобіля «FORD MONDEO» д/н [NUMBER] , що належить ПАТ «Солді і Ко» та автомобілем «NISSAN QASHQAI» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом №АЕ 7960702 від 05.04.2016 року. За твердженням позивача ДТП трапилось з вини [PERSON] , якого постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2017 року притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. Вартість ремонту автомобіля, у тому числі пошкоджених деталей, згідно виставленого рахунку від 05.05.2017 року №1037157 оцінено в розмірі 180 626 грн. 20 коп., який направлено ТДВ СК «Альфа-Гарант». При цьому, 30.06.2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснено страхове відшкодування ПАТ «Солді і Ко» лише у сумі 36 644 грн. 41 коп. На неодноразові звернення до ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо обґрунтувань розмірі здійсненого страхового відшкодування відповіді не отримали. З метою визначення розмірі матеріального збитку заподіяного ПАТ «Солді і Ко» в результаті ДТП звернулись до СПД-ФО [PERSON] відповідно до Звіту від 28.07.2017 року №00721 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «FORD MONDEO» д/н [NUMBER] внаслідок його пошкодження станом на 28.07.2017 року складає 92 651 грн. 18 коп. Після скарги на дії страхової компанії від 31.05.2018 року №729 до МТСБУ та в Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 11.07.2018 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало на поточний рахунок ПАТ «Солді і Ко» додатково 7 328 грн. 88 коп. страхового відшкодування та 1825 грн. пені. Вартість ремонту вказаного автомобіля виконаного ФОП [PERSON] згідно Акту здачі прийняття робіт (надання послуг) від 30.08.2017 року №3-00000005 склала 74 597 грн., а вартість робіт виконаних ТОВ «ВІННЕР АВТОМОТІВ» з ремонту вказаного автомобіля згідно актів виконаних робіт від 07.09.2017 року №6270433, від 07.09.2017 року №6270434, від 07.09.2017 року №6270435, від 19.07.2017 року №6271999, від 25.09.2017 №6272679 та від 22.11.2017 року №6281086 склала 54 022 грн. 34 коп. За твердженням позивача, загальна вартість робіт з ремонту автомобіля «FORD MONDEO» д/н [NUMBER] склала 128 619 грн. 34 коп., а тому враховуючи лише часткове відшкодування шкоди заподіяної власнику транспортного засобу внаслідок ДТП та ліміт відповідальності страхової компанії, з страхової компанії має бути стягнуто недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 51 677 грн. 89 коп. (95 651,18 грн.-36 644,41 грн.-7 328,88грн=51 677,89 грн.) При цьому, на думку позивача з заподіювача шкоди [PERSON] в порядку ст. 1194 ЦК України на користь ПАТ «Солді і Ко» має бути стягнуто різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 32 968,16 грн. (128 619,34 грн.- 95 651,18 грн.=32 968,16 грн.) Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив про задоволення позову. Представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» проти позову заперечив, вказуючи про належне та в повному обсязі виконання зобов`язань зі сплати страхового відшкодування та про відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження оплати позивачем грошових коштів за ремонт автомобіля «FORD MONDEO» д/н [NUMBER] у розмірі 128 619 грн. 34 коп. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. З огляду на позицію представника позивача, представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» суд вважає можливим продовження та завершення розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи та надані докази встановив наступне. 01.04.2017 року близько 18 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «NISSAN QASHQAI» д/н [NUMBER] в м. Києві на перехресті вул., Богатирської та вул., Полярної наближаючись до регульованого перехрестя був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, виїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора на перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем КІА д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобілем «FORD MONDEO» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що спричинило пошкодження транспортних засобів, а водій [PERSON] та [PERSON] отримали незначні тілесні ушкодження, чим порушив п. 8.7.3(е) ПДР. Вина водія автомобіля «NISSAN QASHQAI» д/н [NUMBER] [PERSON] у скоєнні даного ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2017 року за якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Право власності ПАТ «Солді і Ко» на автомобіль «FORDMONDEO» д/н [NUMBER]підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 10). Факт керування [PERSON] автомобілем «NISSAN QASHQAI» д/н [NUMBER] в момент ДТП підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. За п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Більше того відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що ДТП сталося з вини [PERSON] . Судом встановлено, що 05.04.2016 року між [PERSON] та ТДВ СК «Альфа-Гарант» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про що було видано Поліс №АЕ7960702. За вказаним Договором забезпечений транспортний засіб «NISSAN QASHQAI» д/н [NUMBER] , а [PERSON] є особою, цивільно-правова відповідальність якого застрахована при експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно вказаного договору, ТДВ СК «Альфа-Гарант» взяла на себе обов`язок, при настанні страхового випадку, відповідно до встановленого ліміту відповідальності, відшкодувати у встановленому Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну та моральну шкоду третім особам. Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 цього ж Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За страховим полісом №АЕ7960702 ліміт відповідальності страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» за шкоду заподіяну майну 100 000 грн. На підтвердження вартості матеріального збитку нанесеного внаслідок пошкодження в ДТП автомобіля «FORD MONDEO» д/н [NUMBER] позивачем надано Звіт оцінювача №00721 від 28.07.2017 року за яким вартість матеріального збитку нанесеного внаслідок пошкодження автомобіля становить 92 651 грн. 18 коп. (а.с. 22-29). 30.06.2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснено страхове відшкодування ПАТ «Солді і Ко» у сумі 36 644 грн. 41 коп., а згодом додатково 7 328 грн. 88 коп. страхового відшкодування та 1825 грн. пені. Факт отримання страхового відшкодування у зазначеному розмірі позивачами не заперечувався. За підрахунками ПАТ «Солді і Ко», враховуючи часткове відшкодування шкоди заподіяної власнику транспортного засобу «FORD MONDEO» д/н [NUMBER] внаслідок пошкодження в ДТП з ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню сума, яка складає: 95 651,18-36644,41-7328,88=51 677,89 грн. Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти розміру матеріального збитку визначеного у Звіті №00721 від 28.07.2017 року страховою компанією не наданого альтернативного дослідження на спростування позовних вимог. З огляду на зазначене та положення ст.ст. 9, 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вимоги до страховика про виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика є законними і обґрунтованими, при цьому суд не погоджується із сумою, яка підлягає стягненню з страхової компанії, оскільки позивачем у розрахунках невірно зазначено суму матеріального збитку нанесеного внаслідок пошкодження в ДТП автомобіля «FORD MONDEO» д/н [NUMBER] за Звітом №00721 від 28.07.2017 року, а саме помилково вказано 95 651,18 грн. замість вірного 92 651 грн. 18 коп. Таким чином, стягненню з ТДВ СК «Альфа-Гарант» в межах ліміту відповідальності страховика підлягає 48 677 грн. 89 коп., що є різницею із реально визначеним у Звіті оцінювача №00721 від 28.07.2017 року матеріальним збитком внаслідок пошкодження автомобіля та здійсненим страховим відшкодуванням. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством». Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до п.7 розділу 5 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 року №165, документами, що підтверджують надання послуг, є: акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб). Враховуючи зазначене, надані позивачем в обґрунтування розміру суми здійсненого ремонту автомобіля «FORD MONDEO» д/н [NUMBER] акти виконаних робіт не є належним та допустимим доказом на підтвердженням оплати відновлювального ремонтом вказаного транспортного засобу, оскільки самі по собі не фіксують факт господарської операції, не є первинними бухгалтерськими документами на підтвердження розміру виплат та факту завершення операції і її обсяг. За таких обставин, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження оплати вартості ремонтних робіт на суму 128 619 грн. 34 коп., що виключає можливість стягнення суми відшкодування, яка перевищує межі ліміту відповідальності страховика з особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, вимога позивача про стягнення з [PERSON] , як заподіювача шкоди, на користь ПАТ «Солді і Ко» 32 968 грн. 16 коп. в рахунок компенсації вартості відновлювального ремонту автомобіля «FORD MONDEO» д/н [NUMBER] не підлягає задоволенню. Судовий збір з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1013 грн. 28 коп. З огляду на зазначене та

Outcome: partial