Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Провідна" звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в сумі 3277,83 грн. в порядку регресу, яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 13.07.2014 року між ПрАТ „СК „Провідна" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді Полісу № АІ/2236287, відповідно до умов якого було забезпечено транспортний засіб „Форд", державний реєстраційний номер [NUMBER], на випадок заподіяння матеріальної шкоди третім особам з лімітом відповідальності страховика в 50 000,00 грн. Так, 18.12.204 року по вул. Дружби Народів в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля „Форд", державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Всупереч вимог Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач не повідомив позивача ПрАТ „СК „Провідна" про настання дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, позивачем в повному обсязі виконано зобов'язання перед постраждалою особою та сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 3277,83 грн. Таким чином, у зв'язку з невиконанням відповідачем, якого постановою суду визнано винним у вчиненні ДТП, вимоги щодо повідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду у встановлений законом строк, позивач набув права зворотної вимоги до відповідача в межах суми виплаченого страхового відшкодування, що є предметом спору. Представник позивача ПрАТ „СК „Провідна" в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву де не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 18.12.204 року о 17 год. 30 хв. по вул. Дружби Народів в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля „Форд", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Позивач вказав, що Постановою Печерського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 28 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 18.12.204 року автомобіль „Форд", державний реєстраційний номер [NUMBER], було забезпечено ПрАТ „СК „Провідна" згідно Полісу № АІ/2236287 обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.07.2014 року на випадок заподіяння матеріальної шкоди третім особам з лімітом відповідальності страховика в 50 000,00 грн. (а.с. 5) ПрАТ „СК „Провідна" здійснено перерахування грошових коштів в розмірі 3277,83 грн., що є сумою страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди з участю автомобіля „Форд", державний реєстраційний номер [NUMBER], забезпеченого ПрАТ „СК „Провідна". Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно вимог п. ґ п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ „СК „Провідна" правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3277,83 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якого на випадок пошкодження майна третіх осіб була застрахована позивачем ПрАТ „СК „Провідна", ураховуючи порушення відповідачем обов'язку повідомлення позивача, як страховика, у встановлений законом строк про вчинення дорожньо-транспортної пригоди, наслідком чого є правомірна реалізація права позивача на регресне стягнення сплаченого страхового відшкодування. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Провідна" до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved