Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Адвокат Гусаров О.Л. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до ТОВ "Агрофірма Корнацьких" про стягнення заборгованості за договором оренди. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01 січня 2006 року між [PERSON] , в особі представника [PERSON] , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності серії ВВА №651011 від 20 грудня 2003 року та ТОВ "Агрофірма Корнацьких". За умовами зазначеного договору [PERSON] передала, а ТОВ "Агрофірма Корнацьких" прийняла в строкове, на строк 50 років з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2055 року, платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, загальною площею 2,92 га., щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 571,53 гр. Протягом 2018 - 2019 років відповідач, всупереч вимогам договору, не виконав покладені на нього договором зобов`язання, в зв`язку з чим має місце заборгованість перед позивачкою по орендній платі в сумі 1 143,06 грн. та пені в сумі 1 335,67 грн. 05 січня 2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, остаточно представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по виплаті орендної плати за користування земельною ділянкою за 2018 - 2020 роки, згідно договору оренди землі №1/Ск, укладеного 01 січня 2006 року, зареєстрованого у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ 01 листопада 2006 року за №040601700021 в розмірі 1 714,59 грн., пеню в розмірі 1 335,67 грн., судові витрати по оплаті судового збору та витрати на оплату професійної правничої допомоги. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в суд не з`явився, в письмовій заяві просив суд розглянути справу без його участі, своїм правом на подання заяв, клопотань та заперечень щодо заявлених вимог відповідач не скористався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи судом встановлено, що 01 січня 2006 року між [PERSON] , в особі представника Шушняєва Р.М., який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності серії ВВА №651011 від 20 грудня 2003 року та ТОВ "Агрофірма Корнацьких". За умовами зазначеного договору [PERSON] передала, а ТОВ "Агрофірма Корнацьких" прийняла в строкове, на строк 50 років з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2055 року, платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, загальною площею 2,92 га., щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 571,53 гр. Договір оренди землі №1/Ск, укладений 01 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма Корнацьких", зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ 01 листопада 2006 року за №040601700021. Положеннями ч.3 ст.12, ст.ст. 76-81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно умов зазначеного договору орендна плата визначена у фіксованому розмірі 571 грн. 53 коп., яку відповідач повинен сплачувати не пізніше 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Твердження позивачки, що ТОВ "Агрофірма Корнацьких" не здійснило з нею розрахунок по орендній платі за 2018 - 2020 роки протягом розгляду справи в суді відповідачем не спростовано, підтвердження виплати щорічної орендної плати на користь орендодавця за 2018-2020 роки немає. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивачки орендної плата визначеної у фіксованому розмірі 1 714,59 грн. Вирішуючи питання задоволення вимог про стягнення пені, при задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості по орендній платі, суд враховує положення пункту 14 договору оренди, яким передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення. Виключень за цими наслідками цивільно-правової відповідальності орендаря договором не передбачено. Отже, виходячи з обсягу заявлених вимог, проведеного позивачкою розрахунку пені за період з 21 грудня 2019 року по 27 липня 2020 року, внаслідок чого загальна сума пені за несвоєчасне внесення орендної плати складе 1335,67 грн., з якої, після її сплати, позивачка особисто внесе визначені державою податок та збір. Даючи правову оцінку позовній вимозі щодо судових витрат, пов`язаних із розглядом судової справи суд констатує наступне: Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином, виходячи із системного аналізу нормативних положень ст.ст. 133, 141, 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що судові витрати понесені позивачкою на оплату судового збору в сумі 840,80 грн. та професійної правничої допомоги в сумі 4 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved