Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

16.09.2014р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради про стягнення майнової шкоди ( а.с. № 1-3). В подальшому, 26.11.2014р. позивачкою було доповнено позовні вимоги в частині обґрунтування (а.с. № 29-30), а 28.01.2015р. позивачкою було уточнено позовні вимоги та зменшено суму майнової шкоди до суми 481грн. 89коп. ( а.с. № 57). В обґрунтування заявлених позовних вимог з урахування доповнень і уточнень, позивачка в позовних заявах посилалася на те, що є споживачем послуг з постачання холодної води, які надаються КП "Дніпроводоканал" ДМР на підставі типового договору про надання холодної води. 10.07.2013р. позивачка дізналась з довідки ЖСК-171 "Слава" про наявну в неї заборгованість у сумі 565грн. 31коп. за послуги з постачання холодної води. Згідно довідки ЖБК від 12.11.2014р., позивачкою було сплачено на користь відповідача 481грн. 89коп. в рахунок заборгованості. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно була нарахована зазначена заборгованість, оскільки вона має засіб обліку води та плата повинна була нараховуватися відповідно до показників лічильника. З огляду на те, що відповідач безпідставно нарахував їй суму, яку вона сплатила, то позивачка просила стягнути з КП "Дніпроводоканал" ДМР на її користь суму матеріальної шкоди в розмірі 481грн. 89коп. В наданій суду 28.01.2015р. заяві позивачка уточнені 28.01.2015р. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та винести рішення в судовому засіданні за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами ( а.с. № 57). Представник відповідача - Яріз О.А. (діє на підставі довіреності від 05.01.2015р. - а.с. № 61) в наданих суду запереченнях від 05.11.2014р., 08.12.2014р. та заяві від 28.01.2015р. позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що нарахування плати по нормі, а не за показаннями лічильника, було проведено відповідачем у відповідності з положеннями постанови КМУ № 630. Просила в задоволені позову відмовити, розглянувши справу в судовому засіданні за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 23, 33-35, 60). За такими обставинами, з огляду на те, що сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін і постановити по справі рішення суду на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Справа розглянута за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п.1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення ) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 10 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2013р. встановлено, що у липні 2013р. лічильник холодної води позивачкою [PERSON] було передано відповідачу на повірку та 15.07.2013р. лічильник було повернуто їй. Несправності засобів обліку води після повірки лічильника виявлено не було (а.с. № 10). У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, дані обставини доказуванню не підлягають. Згідно пояснень представника відповідача, нарахування плати проводилось відповідно до норм та тарифів затверджених Національною комісією без урахування показників лічильника (а.с. № 23,), що є порушенням п. 15 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, згідно якого, за час періодичної повірки засобів обліку води, споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. Таким чином, відповідачем неправомірно була нарахована сума за комунальні послуги в розмірі 481грн. 89коп., оскільки відповідачем порушено порядок її нарахування. Крім того, судом також враховано, що відповідно до п. 15 вищевказаних правил, лише у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. А з урахуванням того, що апеляційним судом Дніпропетровської області в рішенні від 06.12.2013р. встановлено, що несправностей в засобі обліку води виявлено не було, то вимоги відповідача щодо сплати позивачкою послуг за нормативами також є неправомірними. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на те, що відповідачем неправомірно була нарахована плата за наданні послуги саме в розмірі 481грн. 89коп., який підтверджується довідкою ЖБК № 171 "Слава" від 12.11.2014р. № 176 (а.с. № 31), то дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Приймаючі до уваги, що позовні вимоги позивачки, яка була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України „Про захист прав споживачів", то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved