Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ( далі Банк) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.07.2013 року, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо погашення кредиту у строки, визначені генеральною угодою, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між банком та відповідачем 08.07.2013 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) № б/н, відповідно до якої [PERSON] отримав від Банку кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 6613,39 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредитних коштів у строки, передбачені договором, не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 14 985,79 грн., яка складається з наступного: - 5874,19 грн.- заборгованість за кредитом; - 2871,52 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5169,12 грн. - заборгованість за комісією; - 1070,98 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. На підтвердження вказаних обставин покликається на Генеральну угоду №б/н від 08.07.2016 року з додатками, а також на розрахунок заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився. Натомість в позовній заяві Банк вказав, що в разі неявки відповідача, ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника Банку з постановленням заочного рішення у справі. ( а.с. 2 ) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Разом з тим суду пояснив, що через тяжкі життєві обставини, зокрема, відсутність інших доходів, допустив заборгованість по кредиту, який сплачував по мірі можливості. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини\~ позики. Статтею 1046. Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином\~ відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 08.07.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено Генеральну угоду № б/н, за якою Банк взяв на себе зобов'язання провести реструктуризацію заборгованості та відповідно до Умов та правил надання продукту кредитних карт, видати [PERSON] кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 6613,39 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості, що підтверджується документально. ( а.с. 5 -32 ) Як видно з наявної у справі Генеральної угоди № б/н, Банк свої зобов'язання виконав, надавши кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 6613,39 грн., що підтверджується відповідним підписом на Генеральній угоді [PERSON] і працівника банку про ідентифікацію клієнта під час підписання угоди. ( а.с. 6 ). В той же час, [PERSON] свого обов'язку по поверненню кредиту у строки та в розмірах, передбачених договором, належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 01.08.2016 року Банком нараховано заборгованість в сумі 14985,79 грн., яка складається з наступного: - 5874,19 грн.- заборгованість за кредитом; - 2871,52 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5169,12 грн. - заборгованість за комісією; - 1070,98 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком. ( а.с. 4). Розглядаючи питання обгрунтованості вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1.1.5.21. наявних у справі "Умов та правил надання банківських послуг" при непогашенні кредиту в строк, встановлений Графіком погашення кредиту, процентів і винагород, заборгованість в частині своєчано непогашеної суми кредиту рахується простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, встановленим в заяві на приєднання до основного Договору для процентів, з дня виникнення простроченої заборгованості. У випадку непогашення вказаного простроченого зобов'язання протягом 30 календарних днів всі сплачувані після вказаної дати платежі є пенею, крім платежів направлених з врахуванням встановленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. В період нарахування пені на всю сумму заборгованості по кредитному договору проценти не нараховуються. Як видно, з розрахунку заборгованості, внаслідок несвоєчасного виконання грошового зобов'язання, Банком нараховано [PERSON] проценти на прострочену заборгованість (а.с. 4), в розмірі - 2871 гривні 50 копійки, що суперечить п. 1.1.5.21. Умов. А тому, суд, вважає, що нормативно врегульованим і таким, що відповідає умовам договору є розмір несплачених процентів на поточну заборгованість в сумі 22 гривень 29 копійок, а нарахований позивачем розмір несплачених процентів на прострочену заборгованість в сумі 2871 гривні 50 копійки є безпідставним, оскільки суперечить п. 1.1.5.21. Умов. Таким чином, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON], по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження. У зв'язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за Генеральною угодою №б/н від 08 липня 2016 року частково в сумі 12136 гривень 58 копійок, що складається з тіла кредиту, процентів на поточну заборгованість, комісії, пені та штрафів за несвоєчасність виконання зобов'язань. В решті позов до задоволення не підлягає за безпідставністю позовних вимог.\~ Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково,\~ судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 551, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: partial