Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

ПАТ "Акцент -Банк" звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24.05.2011 року між ПАТ "Акцент - Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір №A37WCC9EZ10120, згідно якого відповідач 24.05.2011 року отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним та банком договір. Відповідач був ознайомлений і згоден з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Згідно умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Крім того, відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.06.2013 року виникла заборгованість в сумі 113 718,96 грн., яка складається з наступного: 19 676,03 грн. - заборгованість за кредитом; 26,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 208,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 79 917,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5 391,38 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №A37WCC9EZ10120 від 24.05.2011 року в сумі 113 718,96 грн., а також судові витрати, понесені на сплату судового збору. [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з зустрічним позовом до ПАТ "Акцент - Банк" про визнання договору недійсним. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.03.2014 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднано їх в одне провадження. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2014 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Акцент - Банк" про визнання договору недійсним залишено без розгляду. В судове засідання представник позивача Сауляк Є.В. не з`явився, однак попередньо через канцелярію суду подав заяву, в якій зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором до 19676,02 грн., решту позовних вимог підтримав, просив їх задовольнити. Розгляд справи просив провести у його відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак представник відповідача [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає, що пункт договору щодо нарахування пені є несправедливим, розмір пені в сумі 79917,15 грн. значно перевищує заборгованість по кредиту. Крім того зазначив, відповідно п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту позивачем за одне й те саме порушення нараховано 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 5 391,38 грн. - штрафу (процентна складова), що є неприпустимим відповідно до вимог ЦК України. Розгляд справи просив провести у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.05.2011 року між ПАТ "Акцент - Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №A37WCC9EZ10120, згідно умов якого [PERSON] 24.05.2011 року отримала кредит у сумі 21600,00 грн. на строк 36 місяців з 24.05.2011 року по 23.05.2014 року включно, на споживчі цілі, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії в зазначені в заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг строки (а.с. 4). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з Умовами. Відповідно до договору позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди, відповідно до Заяви та Умов. При порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої визначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими ПАТ «Акцент - Банк» Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір, а також був ознайомлений і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Згідно п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.06.2013 року виникла заборгованість в сумі 113 718,96 грн., яка складається з наступного: 19 676,03 грн. - заборгованість за кредитом; 26,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 208,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 79 917,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5 391,38 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3), а згідно поданої до суду заяви представника позивача про зменшення позовних вимог в сумі 53 477,84 грн., яка складається з наступного: 19 676,03 грн. - заборгованість за кредитом; 26,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 208,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 19 676,03 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5 391,38 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи заяву представника позивача про зменшення розміру пені до суми заборгованості, тобто до 19 676,03 грн., суд вважає, що даний розмір пені визначений позивачем є об'єктивним та відповідає обставинам справи. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Згідно п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», що складає між відповідачем та банком договір відповідно до підписаної ним заяви, сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності, а саме при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13), яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. За таких обставин доводи представника відповідача в частині неправомірного нарахування штрафів за одне і те саме правопорушення зобов'язання не знайшли свого підтвердження. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, з урахуванням встановлених обставин справи, вимоги позивача є обгрунтованими, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, а тому зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 534 грн. 77 коп. судового збору.

Outcome: approved