Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на території України ( [ADDRESS] ) з 1988 року по теперішній час, в тому числі станом на 24.08.1991 та 13.11.1991. В обґрунтування заяви зазначає, що народився в м. Києві, в 1988 році приїхав до с. Червоні Яри та проживав там з цивільною дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] . З 1991 року за межі України не виїжджав, з 03.01.2010 по 21.04.2017 перебував у виправній колонії № 114, після звільнення і по даний час проживає без реєстрації в [ADDRESS] . В 2017 році виявив у себе відсутність паспорта громадянина України, який не отримував через часті тривалі проблеми в особистому житті та із тривалими розладами власного здоров`я. В серпні місяці 2019 року, з метою відновлення інформації щодо свого місця проживання на території України, заявник звернувся до Таращанського РС УДМСУ в Київській області, проте у наданні даної інформації заявнику в усній формі відмовлено та запропоновано звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи: Володимирівської сільської ради Таращанського району Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву визнає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Таращанського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заяву визнає та не заперечує проти її задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу положень Закону України "Про громадянство України", Указу Президента України від 27 березня 2001 року "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України на певний час. Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (24 серпня 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цих Кодексом. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , місцем народження - невідомо, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Відповідно до довідки № 472, виданої 09.09.2019 виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Таращанського району Київської області, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 09.09.2019, [PERSON] станом на 24.08.1991 проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . З 03.01.2010 по 21.04.2017 перебував у виправній колонії № 144. Після звільнення і по даний час проживає без реєстрації за вищевказаною адресою. Згідно довідки про звільнення серія [NUMBER] , [PERSON] відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 03.01.2010 по 21.04.2017, звідки звільнений із ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія (№ 114)» по відбуттю строку покарання. 01.08.2017 заявник звертався з запитом до Печерського районного відділу ДМС України в м. Києві стосовно надання йому копії заяви про видачу паспорта зразка СРСР. В запиті зазначено про необхідність даного документу для подальшого отримання паспорту громадянина України. 09.12.2017 на запит було надано відповідь, що його пере направлено на виконання по територіальності до Дніпровського РВ ГУ ДМС України у м. Києві. На даний час, відповідь на запит не надійшла. Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суді встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема: постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України. Особи, є громадянами України з 24 серпня 1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянств України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 2 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянин колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 199 року. У пункті 44 вказаного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, як стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» умовою прийняття до громадянства України є, зокрема, безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справа про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для набуття громадянства України та отримання паспорта громадянина України. Враховуючи вищезазначене, а також те, що [PERSON] проживав на території України, не був громадянином іншої держави, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт проживання останнього в Україні станом на 24.08.1991 та 13.11.1991. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved