Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

До суду звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"" (надалі ПАТ КБ "Приватбанк" ) з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначали, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладений 15.10.2010 року договір № б\\н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав, кредитні кошти не повернуті, відсотки за користування не сплачені. Просили стягнути з відповідача заборгованість на користь ПАТ КБ "Приватбанк" у сумі 26820,61 грн., з яких: - 17115,95 грн. - заборгованість за кредитом; - 7751,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 200,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:- 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 1253,36 грн. - штраф (процентна складова) Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" надав письмові пояснення до позову, а також письмову заяву, в якій наполягав на позовних вимогах та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] надав письмові заперечення проти позову щодо стягнення заборгованості. Зазначає, що позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк незаконними, безпідставними та необґрунтованими, а тому просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне. 15.10.2010 року [PERSON] уклав кредитний договір з ПАТ КБ Приватбанк, на підставі якого 08.07.2013 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні даного кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір від 15.10.2010 р. укладений сторонами у відповідності до Наказу банку № С-89 від 24.05.2005р. про запровадження спрощеної форми укладання договорів, згідно якого для зручності оформлення з клієнтом договору про відкриття та обслуговування дебетних і кредитних карт затверджена спрощена форма договору про надання банківських послуг для продуктів, що мають подібні умови і правила обслуговування: кредитні карти - "Універсальна" , "Товари в розстрочку", "Подія, дебетні карти - особисті, зарплатні, пенсійні, соціальні, картки миттєвого випуску. Дана технологія передбачає підписання клієнтом Заяви (змінна частина договору). У Заяві клієнт вказує, що ознайомлений і згоден з умовами та правилами надання банківських послуг. Умови складають базис - постійну частину договору, але не підписуються клієнтом. При оформленні кредитного договору від 15.10.2010 року відповідачем [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, тобто повнолітньою та дієздатною особою, яка здатна своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання відповідно до ч .2 п.1 ст.30 ЦК України. Таким чином, своїм підписом [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що його Заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, з якими він ознайомлений та згоден, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він зобов'язався виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Умови і Правила надання банківських послуг затверджені Наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року. На підставі ч.1.ст.634 ЦК України, підписавши дану заяву, позичальник приєднався до запропонованих банком умов кредитування, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання [PERSON] заяви, між ПАТ КБ Приватбанк (кредитор) і [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір шляхом приєднання відповідача до запропонованого позивачем договору (умов кредитування). Згідно до умов кредитного договору ПАТ КБ Приватбанк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 "Умовами та правилами надання банківських послуг". Пунктом 1.1.3.2.3 "Умов та правил користування платіжною карткою" передбачено право банку на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Згідно до пункту 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами правил та / або тарифів банку клієнт зобов'язаний звернутися в банк для розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Судом встановлено, що на підставі умов кредитного договору сума кредитного ліміту неодноразово змінювалась. Починаючи з дати отримання відповідачем [PERSON] кредитної картки Gold 55+ сума встановленого кредитного ліміту була: 08.07.2013р. - 8430,72 грн, 09.07.2013р. 16000,00 грн., 06.08.2013р. 17000,00 грн., 07.08.2013р. - 17000,00 грн., 09.08.2013р. 18000,00 грн., 21.05.2014р. - 17120,00 грн. Щодо зміни кредитного ліміту сторони керувались п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яку він отримав 08.07.2013 року, що підтверджується інформацією з програмного комплексу банку, а також фотографією клієнта з отриманою карткою Gold. Відповідач користувався грошовими коштами банка в межах встановленого розміру кредитного ліміту, однак належним чином не виконав свої зобов'язання з повернення кредиту, що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості за договором від 15.10.2010 року, станом на 30.11.2014 року. З пункту 2.1.1.5.6. "Умов та правил надання банківських послуг"постає, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку боржник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п.2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг" при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми позову. Відповідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що [PERSON] мав обов'язок погасити наданий йому кредит, відсотки та комісію за користування кредитом в повному обсязі, але не виконав своїх зобов'язань перед Банком. Відповідно до ст. 611 ЦПК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу(ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії, він автоматично пролонгується на такий же термін, якщо раніше не поступило письмової заяви про припинення дії договору, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його укладено, зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Від початку приєднання [PERSON] до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБПриватбанк від 15.10.2010 р. та отримання кредитної карти Gold 55+ сторони не заявили про намір припинити дію договору, а тому даний договір діє до цього часу. Сторони не надали належних та допустимих доказів про розірвання та/або припинення дії договору від 15.10.2010р. Відповідно до тарифів по престижним картам Visa Універсальна Gold розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 50 грн. Строк щомісячних платежів визначений до 25 числа місяця наступного за звітним. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК Україниспливає у відповідне число останнього місяця строку. Як встановлено судом, [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання з повернення кредиту, в тому числі відсотків та комісії за користування кредитом, в результаті чого станом на 30.11.2014року має непогашену заборгованість перед ПАТ КБ Приватбанк у розмірі 26820,61 грн., чим порушує права позивача на повернення виданого кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором останнє надходження грошових коштів на рахунок погашення заборгованості за договором від 15.10.2010р відбулося 04.10.2014 року у сумі 250,00 грн. З виписки по особовому рахунку, постає, що платіж на погашення заборгованості за кредитним договором 04.10.2014 року у розмірі 250,00 грн. був здійснений в терміналі самообслуговування особисто відповідачем. Грошові кошти у розмірі 250,00 грн. спрямовані на погашення заборгованості на кредитну карту №5457092303349090, яку [PERSON] отримав 08.07.2013 року. Суд критично відноситься до тверджень представника відповідача, що договір між сторонами не було укладено, оскільки в порушення правил ст.10, ст.11, ст.60 ЦПК України, останній не подав жодного належного, допустимого та достатнього доказу в обґрунтування зазначеного факту. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичнихчи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказівсторінта інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 15.10.2010 року між позивачем ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір, шляхом приєднання до запропонованих банком умов кредитування, в порядку ст.634 ЦК України. В наслідок неналежного виконання умов кредитного зобов'язання з боку відповідача, у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 30.11.2014 складає суму у розмірі 26820,61 грн., з яких: - 17115,95 грн. - заборгованість за кредитом; - 7751,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 200,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:- 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 1253,36 грн. - штраф (процентна складова). Позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] за стягненням заборгованості по кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, а також штрафів, нарахованих відповідно до умов договору. На даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена. Відповідач в порушення вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України не надав суду жодного належного, допустимого та достатнього доказу на спростування позову, що є його обов'язком. Відповідач не довів, що кредитний договір від 15.10.2010р відповідно до вимог закону є недійсним, нікчемним або неукладеним. У судовому порядку ці питання не вирішувались, оскільки не були предметом позову. А тому відповідно до принципу правової визначеності кредитний договір від 15.10.2010р, що укладений між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] є діючим на час розгляду справи. На підставі наведеного, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 26 820,61 гривень, з яких: - 17115,95 грн. - заборгованість за кредитом; - 7751,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 200,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:- 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 1253,36 грн. - штраф (процентна складова) Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України. Так, оскільки відповідач звільнений від їх сплати, судовий збір в сумі 268,21 гривень компенсується за рахунок держави.

Outcome: approved