Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» звернулося до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 лютого 2008року між Відкритим акціонерним товариством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» (правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ІНТЕГРА» був укладений кредитний договір №85-180208. У відповідності до зазначеного кредитного договору ТОВ «Видавничий дім «ІНТЕГРА» надавався кредит з кредитною лінією розмірі 35000000 (тридцять п'ять) мільйонів гривень, які позичальник зобов'язувався повернути Банку та сплатити проценти за користування кредитом у строки та в порядку, передбаченими кредитним договором. Кінцевий строк погашення кредиту до 19 лютого 2015 року. Позичальником не було виконано пункт 4.4. Кредитного договору, а саме прострочено сплату процентів за користування кредитними коштами за липень та серпень 2014 року. Станом на день звернення до суду прострочена заборгованість Позичальника по сплаті процентів становить 1220112 гривень 94 копійки. Загальна заборгованість ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ «ІНТЕГРА» перед ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК» у відповідності до розрахунку становить 29966737,97 (двадцять дев'ять мільйонів дев'ятсот шістдесят шість тисяч сімсот тридцять сім) гривень 97 копійок, які складаються з - непогашена строкова заборгованість по основній сумі кредиту становить 28731691гривень 58 копійок (двадцять вісім мільйонів сімсот тридцять одна тисяча шістсот дев'яносто одна) гривня 58 копійок; - прострочена заборгованість по процентах складає: 1220112,94 (один мільйон двісті двадцять тисяч сто дванадцять) гривень 94 копійки; - сума нарахованої пені за несвоєчасну сплату процентів складає:14933 гривень 45 копійок (чотирнадцять тисяч дев'ятсот тридцять три) гривні 45 копійок. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 29.12.2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» та [PERSON] (далі по тексту - Іпотекодавець) було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки № 1093-2912112/1 з усіма змінами і доповненнями , згідно умов якого Іпотекодавцем було передано в іпотеку Банку в якості забезпечення виконань зобов'язань Позичальника перед Банком по Кредитному договором наступне майно: земельна ділянка загальною площею 9,0035 га, що належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 658671, виданого 25 жовтня 2006 року Обухівським районним відділом земельних ресурсів, на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04 березня 2011 року за реєстровим № 2001. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2344, зареєстровано в поземельній книзі за номером 3223187700120270036:3:001. Земельна ділянка розташована на території с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223187700:12:027:0036. У п. 7.2. Кредитного договору передбачено, що у разі відсутності коштів на рахунку Позичальника відшкодування боргів Банку проводиться шляхом звернення на предмет застави стягнення з гаранта, поручителя, тощо у встановленому законодавством порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за адресою місця проживання, вказаною у довідці адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області №826 від 07.10.2014 року та в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 18 лютого 2008року між Відкритим акціонерним товариством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» (правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ІНТЕГРА» був укладений кредитний договір №85-180208. У відповідності до зазначеного кредитного договору ТОВ «Видавничий дім «ІНТЕГРА» надавався кредит з кредитною лінією розмірі 35000000 (тридцять п'ять) мільйонів гривень, які позичальник зобов'язувався повернути Банку та сплатити проценти за користування кредитом у строки та в порядку, передбаченими кредитним договором. Кінцевий строк погашення кредиту до 19 лютого 2015 року. Позичальником не було виконано пункт 4.4. Кредитного договору, а саме прострочено сплату процентів за користування кредитними коштами за липень та серпень 2014 року. Станом на день звернення до суду прострочена заборгованість Позичальника по сплаті процентів становить 1220112 гривень 94 копійки. Загальна заборгованість ТОВ «ВИДАВНИЧИЙ ДІМ «ІНТЕГРА» перед ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК» у відповідності до розрахунку становить 29966737,97 (двадцять дев'ять мільйонів дев'ятсот шістдесят шість тисяч сімсот тридцять сім) гривень 97 копійок, які складаються з - непогашена строкова заборгованість по основній сумі кредиту становить 28731691гривень 58 копійок (двадцять вісім мільйонів сімсот тридцять одна тисяча шістсот дев'яносто одна) гривня 58 копійок; - прострочена заборгованість по процентах складає: 1220112,94 (один мільйон двісті двадцять тисяч сто дванадцять) гривень 94 копійки; - сума нарахованої пені за несвоєчасну сплату процентів складає:14933 гривень 45 копійок (чотирнадцять тисяч дев'ятсот тридцять три) гривні 45 копійок. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 29.12.2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» та [PERSON] (далі по тексту - Іпотекодавець) було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки № 1093-2912112/1 з усіма змінами і доповненнями , згідно умов якого Іпотекодавцем було передано в іпотеку Банку в якості забезпечення виконань зобов'язань Позичальника перед Банком по Кредитному договором наступне майно: земельна ділянка загальною площею 9,0035 га, що належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 658671, виданого 25 жовтня 2006 року Обухівським районним відділом земельних ресурсів, на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04 березня 2011 року за реєстровим № 2001. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2344, зареєстровано в поземельній книзі за номером 3223187700120270036:3:001. Земельна ділянка розташована на території с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223187700:12:027:0036. Позивач просив в рахунок погашення заборгованості основного боргу за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження». За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідачу було направлено вимогу , про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається. Згідно до статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 статті 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно до ст. 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником заставодавцем зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч. 1 статті 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 статті 590 Цивільного кодексу України передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст. 33 Закону України „Про іпотеку" вказано, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст. 39 Закону України, "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього закону, пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Ціна продажу предметів іпотеки визначається, виходячи з положень ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», в силу якої, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Отже, позовні вимоги щодо продажу предмета іпотеки підлягають задоволенню. В силу ч. 10 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. У відповідності до ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 258, 267, 509, 525, 526, 530, 538, 546, 554, 549 - 552, 610, 611, 651 - 653, 1049, 1050, 1054 ЦК, ст. ст. 10, 60, 79, 88, 179, 213, 224 ЦПК України, Законом України "Про іпотеку", суд -

Outcome: approved