Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Заявник посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що з 2002 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в лікаря-фтизіатра Горностаївської ЦРЛ з активним туберкульозом легень, діагноз: РРТБ (06.05.2016) легень (дисемійований) Дестр.+МБТ-М-МГ+R+К-Рез.1+(HRSE),Рез.2+(KmOflEt) Гіст.0, категорія спостереження 4, когорта 2/16. Даний діагноз відображає найскладніший перебіг туберкульозного процесу. З червня місяця 2016 року хвора [PERSON] не виділяє мікобактерію туберкульозу (абацильована по мазку та культурі), в легеневій тканині залишаються множинні вогнища деструкції (розпаду), які можуть ускладнити перебіг процесу без лікування та швидко призвести до повернення бактеріовиділення, коли хвора стає найбільш небезпечною в епідеміологічному плані для оточуючих. 06 квітня 2017 року хвора [PERSON] самовільно перервала лікування та не з'являється на виклики лікаря-фтизіатра, має наркотичну залежність. Оскільки хвора [PERSON] має найскладнішу та тяжко виліковну форму туберкульозу, тому переривання лікування на цьому етапі неминуче призведе до її смерті та зараження оточуючих. Враховуючи повну відсутність прихильності до амбулаторного лікування та шкідливі звички хворої [PERSON], єдиною можливістю недопустити розповсюдження смертельної форми туберкульозу є завершення лікування хворої на стаціонарному етапі. На підставі викладеного, заявник просить суд примусово госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу - Новозбур'ївської обласної туберкульозної лікарні, строком на три місяці. В судовому засіданні представник заявника Горностаївської ЦРЛ Остахова Н.Г. підтримала заявлені вимоги. В судовому засіданні представник хворої [PERSON] - [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. В судове засідання представник заінтересованої особи Новозбур'ївської обласної туберкульозної лікарні не з'явився з причин, невідомих суду, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно п.12, п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують; Згідно ч.1 ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно ч.3 ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно ч.5 ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Згідно ч.2 ст.28 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. З постанови лікарської консультативної комісії Горностаївського ЦРЛ від 19 квітня 2017 року (л/с 3) та висновку лікаря-фтизіатра Горностаївської ЦРЛ від 08 травня 2017 року (л/с 12) вбачається, що з 2002 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в лікаря-фтизіатра Горностаївської ЦРЛ з активним туберкульозом легень, діагноз: РРТБ (06.05.2016) легень (дисемійований) Дестр.+МБТ-М-МГ+R+К-Рез.1+(HRSE),Рез.2+(KmOflEt) Гіст.0, категорія спостереження 4, когорта 2/16. Даний діагноз відображає найскладніший перебіг туберкульозного процесу. З червня місяця 2016 року хвора [PERSON] не виділяє мікобактерію туберкульозу (абацильована по мазку та культурі), в легеневій тканині залишаються множинні вогнища деструкції (розпаду), які можуть ускладнити перебіг процесу без лікування та швидко призвести до повернення бактеріовиділення, коли хвора стає найбільш небезпечною в епідеміологічному плані для оточуючих. 06 квітня 2017 року хвора [PERSON] самовільно перервала лікування та не з'являється на виклики лікаря-фтизіатра, має наркотичну залежність. Оскільки хвора [PERSON] має найскладнішу та тяжко виліковну форму туберкульозу, тому переривання лікування на цьому етапі неминуче призведе до її смерті та зараження оточуючих. Враховуючи повну відсутність прихильності до амбулаторного лікування та шкідливі звички хворої [PERSON], єдиною можливістю недопустити розповсюдження смертельної форми туберкульозу є завершення лікування хворої на стаціонарному етапі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] хворіє на активний туберкульоз легень та ухиляється від лікування, чим становить загрозу для населення та потребує лікуванню в умовах стаціонару, на що не дає своєї згоди. На підставі викладеного, суд вважає можливим примусово госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу - Новозбур'ївської обласної туберкульозної лікарні, строком на три місяці.

Outcome: approved