Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] по довіреності [PERSON] 10.07.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про визнання дублікату договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на майно, зобов»язання здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру, зобов»язання вчинити дії та виселення . Представник позивача [PERSON] по довіреності [PERSON] 09.10. 2014 року уточнив свої позовні вимоги , звернувся до суду з позовом до [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] , реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області , третя особа служба в справах дітей виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання дублікату договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на майно, зобов»язання здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру, зобов»язання вчинити дії та виселення . Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання до участі по справі в якості відповідача була залучена куниця [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 09.09.2004 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], укладеного між [PERSON] та [PERSON], останньому на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. 17.02.2007 року [PERSON], використовуючи підроблену довіреність від 25.10.2006 року, отримав у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №491, дублікат вище вказаного договору купівлі-продажу квартири. 27.02.2007 року [PERSON], використовуючи підроблену довіреність від 25.10.2006 року та отриманий ним дублікат договору купівлі продажу квартири від 09.09.2004 року продав належну [PERSON]. квартиру [ADDRESS] своєму вітчиму - [PERSON]. 07.03.2007 р. [PERSON] продав зазначену квартиру відповідачу [PERSON] Після тривалих звернень [PERSON] до правоохоронних органів м. Черкаси та області, прокурором Придніпровського району м. Черкаси по факту умисного, з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодіння невідомими особами належною [PERSON]. квартирою, було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України. Досудове розслідування справи триває до цього часу. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 27.02.2007 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] В решті позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23.03.2012 р. рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011 р. скасовано в частині відмови в задоволенні позову [PERSON]. до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов [PERSON]. задоволено. Витребувано квартиру [ADDRESS] з чужого незаконного володіння [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13.12.2012р. в заяві [PERSON]. про роз'яснення апеляційного суду від 23.03.2012р. в частині способу вилучення квартири [ADDRESS] з чужого незаконного володіння [PERSON] та передачі її власнику - [PERSON]., а також щодо форми перереєстрації вказаної квартири з [PERSON] на [PERSON]. відмовлено з посиланням на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладених в ч. 5 п. 10 постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними відповідно до яких рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). При зверненні до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію права власності за [PERSON]. на квартиру він дізнався, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано відомості про обтяження квартири [ADDRESS] внесене на підставі договору іпотеки №49223 від 07.03.2007р., реєстраційний номер 872, /) укладеного між [PERSON] та АКІБ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2013 р, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04.12.2013 р., позовні вимоги [PERSON]. до [PERSON], АКІБ «УкрСиббанк» задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки №49223 від 07.03.2007 р., реєстраційний номер 872, укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Скасовано заборону відчуження об'єкту нерухомого майна №873/2355 від 07.03.2007 р. на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Вказане рішення суду 13.12.2013 р. було зареєстровано в Реєстраційній службі Черкаського міського управління юстиції Черкаської області і цього ж дня видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження про припинення обтяження. Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.08.2014 р. роз'яснено резолютивну частину вище вказаного рішення суду від 26.09.2013 р., а саме те, що запис про іпотеку в Реєстрі іпотек підлягає скасуванню. При зверненні до Реєстраційної служби із заявою про здійснення реєстрації права власності на квартиру за [PERSON]., держреєстратором знову було відмовлено з посиланням на те, що для реєстрації необхідно надати отриманий 17.02.2007 р. [PERSON] дублікат договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2004 р. або в судовому порядку визнати його недійсним. Оскільки оригінал дублікату договору купівлі-продажу квартири на даний час знаходиться в матеріалах кримінальної справи, [PERSON]. фактично не має можливості надати його державному реєстратору. Таким чином, [PERSON]. являючись на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2004р. фактичним власником квартири [ADDRESS] не може здійснити реєстрацію права власності на вказану квартиру в установленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» порядку. На даний час в спірній квартирі проживають: [PERSON] та його малолітні діти: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]., які не визнають право власності на квартиру за [PERSON]. На вимоги позивача звільнити квартиру від власних речей, виселитись та передати ключі від вхідних дверей [PERSON] не реагує, продовжуючи проживати в квартирі. Жодних договорів оренди або найму житлового приміщення між [PERSON]. та [PERSON] не укладалось. На даний час [PERSON] володіє та користується квартирою без відповідних правових підстав, порушуючи таким чином право позивача на володіння, користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою. Відповідно до ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Відповідно до ч.І ст. 383 ЦК України: «Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб». Згідно ст.386 ЦК України, ст. 41 Конституції України держава гарантує фізичним особам непорушність права приватної власності та забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном». Положеннями ст. ст. 150, 155 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів сім'ї, які мають право розпоряджатися цією квартирою на власний розсуд, власника не може бути позбавлено права користування квартирою. Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає, тобто її право на проживання у спірній квартирі є похідним від права на проживання її батьків. Самостійного права на проживання у квартирі діти не мають, оскільки це суперечить положенням ст. 29 ЦК України, а також ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої члени сім'ї наймача або І власника жилого приміщення мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідачі по справі не є ні власниками квартири, ні членами сім'ї позивача в розумінні ст. 64 ЖК України. Крім того, рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 23.03.2012 р. встановлено, що спірна квартира перебуває в незаконному користуванні [PERSON] Так як відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] вселялися в спірну квартиру [ADDRESS] без згоди власника квартири - [PERSON]. та перешкоджають останньому у реалізації свого права власності, вважаємо, що вони підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення. Ст. 16 ЦК України передбачено такі способи захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права, припинення дії, яка порушує право. Так як відповідачі по справі не визнають право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], [PERSON] умисно створив перешкоди в користуванні позивачем квартирою, проживаючи в ній без дозволу позивача та будь-яких інших правових підстав, позивач вимушений звернутись за захистом свого права власності до суду шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на квартиру за позивачем та виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON]. із спірної квартири (припинення дії, яка порушує право). В зв»язку з цим просить визнати недійсним дублікат договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2004 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], виданий 17.02.2007 р. приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON]. Визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. Зобов'язати Реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції Черкаської області здійснити реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Зобов'язати [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], усунути перешкоди в користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS]. Виселити [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], із квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача судові витрати. Представники позивача до довіреності [PERSON], адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що він являється власником квартири, діти проживають також в квартирі, зараз опалювальний сезон про виселення не може йти мова, син [PERSON] в квартирі не зареєстрований. В позові просив відмовити. Представник відповідача реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений, надіслав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності. Представник третьої особи служби в справах дітей виконавчого комітету Черкаської міської ради по довіреності [PERSON] позов не визнала та суду пояснила, що враховуючи інтереси неповнолітніх дітей в позові слід відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи , в результаті їх повного, об»єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 09.09.2004 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], укладеного між [PERSON] та [PERSON], останньому на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. 17.02.2007 року [PERSON], використовуючи підроблену довіреність від 25.10.2006 року, отримав у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №491, дублікат вище вказаного договору купівлі-продажу квартири. 27.02.2007 року [PERSON], використовуючи підроблену довіреність від 25.10.2006 року та отриманий ним дублікат договору купівлі продажу квартири від 09.09.2004 року продав належну [PERSON]. квартиру [ADDRESS] своєму вітчиму - [PERSON]. 07.03.2007 р. [PERSON] продав зазначену квартиру відповідачу [PERSON] Після звернення [PERSON] до правоохоронних органів м. Черкаси та області, прокурором Придніпровського району м. Черкаси по факту умисного, з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодіння невідомими особами належною [PERSON]. квартирою, було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України. Досудове розслідування справи триває до цього часу. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 27.02.2007 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] В решті позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23.03.2012 р. рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011 р. скасовано в частині відмови в задоволенні позову [PERSON]. до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов [PERSON]. задоволено. Витребувано квартиру [ADDRESS] з чужого незаконного володіння [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13.12.2012р. в заяві [PERSON]. про роз'яснення апеляційного суду від 23.03.2012р. в частині способу вилучення квартири [ADDRESS] з чужого незаконного володіння [PERSON] та передачі її власнику - [PERSON]., а також щодо форми перереєстрації вказаної квартири з [PERSON] на [PERSON]. відмовлено з посиланням на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладених в ч. 5 п. 10 постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними відповідно до яких рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). При зверненні до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію права власності за [PERSON]. на квартиру він дізнався, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано відомості про обтяження квартири [ADDRESS] внесене на підставі договору іпотеки №49223 від 07.03.2007р., реєстраційний номер 872, ) укладеного між [PERSON] та АКІБ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2013 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04.12.2013 р., позовні вимоги [PERSON]. до [PERSON], АКІБ «УкрСиббанк» задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки №49223 від 07.03.2007 р., реєстраційний номер 872, укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Скасовано заборону відчуження об'єкту нерухомого майна №873/2355 від 07.03.2007р. на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Вказане рішення суду 13.12.2013 р. було зареєстровано в реєстраційній службі Черкаського міського управління юстиції Черкаської області і цього ж дня видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження про припинення обтяження. При зверненні до реєстраційної служби із заявою про здійснення реєстрації права власності на квартиру за [PERSON]., держреєстратором знову було відмовлено з посиланням на те, що для реєстрації необхідно надати отриманий 17.02.2007 р. [PERSON] дублікат договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2004 р. або в судовому порядку визнати його недійсним. Посилання представника позивача на те, що по справі слід визнати недійсним дублікат договору купівлі-продажу квартири, як цього вимагає реєстратор , не можуть стати підставою для задоволення позову в цій частині. Дублікат договору купівлі-продажу є ідентичним по тексту з оригіналом договору купівлі-продажу квартири від 09.09.20104 року. Вказаний договір є законним, ніким не змінений , не скасований , не визнаний недійсним. Визнання дублікату правочину недійсним не передбачено діючим законодавством і заявляти про це позов на незаконну вимогу реєстратора позивач не повинен. Тому в цій частині позов до задоволення не підлягає. Що ж стосується вимог позивача про визнання за ним права власності на квартиру , то саме по вищевказаному договору купівлі-продажу він і є власником квартири [ADDRESS]. А посилання відповідача [PERSON], що поскільки на нього зареєстровано право власності, то він і є власником квартири, суд вважає неспроможними, так як всі угоди судами визнані недійсними і спірну квартиру витребувано на користь [PERSON] Що ж стосується вимог позивача про зобов»язання реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції здійснити реєстрацію його права власності на квартиру, то ці вимоги до задоволення не підлягають. Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2014 року задоволено позов [PERSON] до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов»язання вчинити дії, позов задоволено. Визнано бездіяльність, яка полягає у нездійсненні державної реєстрації права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Зобов»язано відповідача здійснити державну реєстрацію права власності за [PERSON] Вказана постанова оскаржена відповідачем та знаходиться на розгляді Київського апеляційного адміністративного суду. Даною постановою встановлено, що дії відповідача в частині не прийняття документів та відмови у здійсненні реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] з підстави ненадання дублікату договору купівлі-продажу від 17.02.2007року на [ADDRESS] не відповідають вимогам чинного законодавства та не можуть бути підставою для відмови в реєстрації квартири. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004р. державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011р. та рішення апеляційного суду Черкаської області від 23.03.2012 р. про задоволення позову [PERSON] є підставою для здійснення державної реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], а також скасування попередньої реєстрації. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Таким чином, визнаний судом недійсним договір іпотеки від 07.03.2007р. не створює жодних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Суд вважає, що поскільки ці вимоги вже розглянуті судом в порядку адміністративного судочинства, то заявляти їх повторно, позивач не вправі. Що ж стосується вимог позивача про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та виселення осіб, які проживають в належній йому квартирі, то суд вважає, що дані вимоги обґрунтовані та підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та його неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS]. Ст. 16 ЦК України передбачено такі способи захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права, припинення дії, яка порушує право. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічні норми містяться і в ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що на підставі ст. 391 ЦК України позивач, як власник майна, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном, поскільки в судовому засіданні встановлено, що права позивача, як власника нерухомого майна порушує відповідач [PERSON] з сім»єю. Тому слід зобов»язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачу квартирою [ADDRESS] та виселити його та його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] із вищевказаного приміщення без надання іншого житлового приміщення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач при зверненні з позовом до суду по квитанції №1192/з4 від 09.07.2014 року сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. тому вказану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial