Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач за первісним позовом в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що квартира [ADDRESS] належить до Державного житлового фонду. Він є наймачем зазначеної квартири, в якій прописані: він, відповідач [PERSON] та його племінник [PERSON]. Відповідача [PERSON] перебував у фактичних шлюбних стосунках з його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] Після смерті матері з квітня 2007 року, відповідач виїхав з квартири [ADDRESS] та більш в неї не повертався до теперішнього часу, його місце перебування позивачу не відоме. Факт не проживання відповідача підтверджується актом, затвердженим КП «Відродження» від 15.01.2014р. Також позивач зазначив, що з квітня 2007року саме він проводить оплату комунальних послуг. На підставі зазначеного позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Відповідач позов не визнав та пред'явив до [PERSON], зустрічний позов. Даний позов також пред'явлено і до Комунального підприємства "Відродження", [PERSON]. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначив, що з 1981 року він зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою він проживав зі своєю цивільною дружиною [PERSON], яка померла [INFO] Зазначена квартира знаходиться в державній власності, в квартирі зареєстровані син його цивільної дружини - позивач за первісним позовом [PERSON], внук його цивільної дружини - відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та він. Квартира складається з 3-х житлових кімнат: площею 18,5 кв.м., 10,9 кв.м., 13,6 кв.м., коридору, кухні, санвузла, обладнана балконом. Копію довідки про склад сім'ї та плану квартири по [ADDRESS] додає. Після смерті його цивільної дружини відносини з [PERSON] у нього стали загострюватися, [PERSON] постійно говорив йому, щоб він йшов, виявляв агресію щодо нього, висловлював погрози щодо знищення належного йому майна та носильних речей. У жовтні 2007 року, точної дати він не пам'ятає, повернувшись додому, він виявив в кімнаті, в якій проживав він ([PERSON].) і відповідач [PERSON], поламане ліжко, на якому саме він постійно спав. В результаті чого у них з позивачем за первісним позовом [PERSON] виник конфлікт, через що він вийшов з квартири, щоб конфлікт не переріс в обопільну бійку і цю ніч він в квартирі не ночував. Наступного дня він повернувся додому, проте [PERSON] змінив замки на вхідних дверях квартири, внаслідок чого він не зміг потрапити в квартиру. Згодом він неодноразово приходив і намагався потрапити в квартиру, але [PERSON] його не впускав; двері не відчиняв; ключі від запірного пристрою не надав; на його неодноразові вимоги передати йому носильні речі відповідав відмовою. За період з жовтня 2007 року по теперішній час він неодноразово звертався до органів прокуратури і в міліцію, проте його звернення виявилися безрезультатними і [PERSON] все одно перешкоджав його поверненню додому. Весь цей час він змушений був проживати у знайомих, на знімних квартирах, а в літній час - на дачах в районі ставка Холодний в місті Алмазна. Збереження його права на користування житловим приміщенням по [ADDRESS], передбачено положеннями ст. 71 Житлового кодексу Україна, згідно з якою при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 - ти місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6-ти місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Так як він не може вільно і безперешкодно користуватися зазначеної квартирою для постійного проживання, внаслідок протиправних дій [PERSON], це є поважною причиною його відсутності в ній. Таким чином [PERSON] порушує його право на користування житловим приміщенням - квартирою по [ADDRESS], змушуючи його жити на знімних квартирах, на дачах і у знайомих, що і стало підставою для звернення з цим позовом про вселення до суду. На підставі зазначеного позивач за зустрічним позов [PERSON] в уточненій позовній заяві просив продовжити для нього строк, протягом якого за ним зберігається право користування житловим приміщенням квартири по [ADDRESS], визнавши поважною причину його відсутності в зазначеному житловому приміщенні; зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS]; вселити його в квартиру [ADDRESS] та визначити порядок користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування житлове приміщення - кімнату, площею 10,9 кв.м,; виділивши [PERSON] житлове приміщення - кімнату, площею 18,5 кв.м, виділивши [PERSON] житлове приміщення - кімнату площею 13,6 кв.м., а кухню, туалет, ванну кімнату, коридор та інші підсобні приміщення залишити в загальному користуванні. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі і надав суду пояснення, які повністю співпадають з доводами, викладеними в позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS], так як не мешкає в зазначеній квартирі з квітня 2007 року, комунальні платежі за квартиру не сплачує. Після смерті його матері, що наступила 14.02.2007року, [PERSON] ще якийсь час мешкав в квартирі, а потім пішов та наймав собі квартиру десь в іншому місці. Він перестав готувати їжу [PERSON], тому той і пішов. Потім відповідач з'явився в квартирі [ADDRESS] в жовтні 2007 року у п'яному вигляді, тоді ще ключі від квартири в нього були. На той час цивільна дружина позивача [PERSON] була вагітною, і тому він (позивач) почав викликати міліцію, бо [PERSON] нецензурно висловлювався та налякав його дружину [PERSON] Коли відповідач почув, що позивач почав викликати міліцію, він повернувся та пішов з квартири. Але в міліцію позивач так і не звернувся, бо пожалів [PERSON] Через тиждень відповідач повернувся, забрав всі свої речі та пішов назавжди. Тоді ж у жовтні 2007 року позивач змінив замки на дверях квартири, так як п'яний [PERSON] дуже налякав його дружину та погрожував їм з дружиною, що він їх повбиває. [PERSON] за один раз забрав всі свої речі і більш до них в квартиру не приходив та ключі від квартири не вимагав. Потім у вересні 2013 року [PERSON] знов з'явився після тривалого часу відсутності та сказав, щоб він (позивач) купив йому кімнату або приватизував квартиру. Також позивач пояснив, що станом на квітень 2007року в квартирі [ADDRESS], яка має три кімнати: зал та дві спальні мешкали він, його цивільна дружина [PERSON], його племінник [PERSON] та [PERSON]. Донька його цивільної дружина [PERSON] з ними не мешкала, іноді лише залишалась. [INFO] року у них з дружиною народився син [PERSON]. Що стосується [PERSON] - то це син його покійного брата. Його мати [PERSON] була опікуном [PERSON] і він мешкає в квартирі [ADDRESS] десь з 2000року. Таким чином [PERSON] пішов з квартири сам, ніхто його не виганяв, будь-яких погроз з його боку він на адресу [PERSON] не виказував. Що стосується заміни замків, то це була вимушена міра з його боку, так як він намагався захистити свою вагітну дружину від [PERSON] Також позивач зазначив, що він вважає, що відповідач [PERSON] не має права звернення з позовом до суду, оскільки він не перебував у зареєстрованому шлюбі з його матір'ю [PERSON], а отже, на його думку, [PERSON] був лише тимчасовим мешканцем в квартирі [ADDRESS], а тому не має права вимагати вселення в цю квартиру. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю та за участю його представника - [PERSON] Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував у повному обсязі (ар.с.106). У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] по зустрічному позову підтримав у повному обсязі і надав суду пояснення, які повністю співпадають з доводами, викладеними у зустрічній позовній заяві. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] пішов з квартири [ADDRESS] не в квітні 2007 року, а в жовтні 2007р. Але пішов він з зазначеної квартири не просто так, а саме через те, що позивач [PERSON] створив для [PERSON] нестерпні умови для проживання в цій квартирі, так як окрім раніше мешкаючих в квартирі [PERSON] та [PERSON], позивач [PERSON] поселив в цю квартиру ще й свою цивільну дружину [PERSON] з її неповнолітньою донькою. Між [PERSON] та [PERSON] завжди були недобрі стосунки, які ще погіршилися після смерті матері [PERSON] -[PERSON]. Тоді ж позивач почав постійно чіплятися до [PERSON], для чого шукав різні приводи, постійно казав [PERSON] про те, щоб він убирався з квартири, бо він не має ніякого відношення до цієї квартири. Окрім цього [PERSON] повісив на кожну кімнату замки, навіть на кухню. Потім [PERSON] взагалі розібрав ліжко, на якому спав [PERSON], через що між ними виникла сварка. Після цієї сварки [PERSON] не витримав та пішов з квартири і не ночував вдома, але потім, коли наступного дня повернувся, то з'ясувалося, що [PERSON] поміняв замки на вхідних дверях в квартирі і [PERSON] не зміг потрапити в квартиру. [PERSON] робив кілька спроб щоб потрапити до квартири, але його не впускали. Після заміни ключів [PERSON] сказав [PERSON], що нових ключів він не отримає. Таким чином [PERSON] вимушено став безпритульним, ночував на вулицях та по під'їздах, потім почав мешкати на дачах в м.Алмазна у зовсім чужих людей, які пускали його переночувати за те, що він порався у них на городах, допомагав їм по господарству. Отже [PERSON] не мешкав в квартирі [ADDRESS] саме через те, що не міг потрапити в цю квартиру, бо у нього не було ключів, а [PERSON] його до квартири не впускав. Також представник відповідача зазначив, що [PERSON] перешкоджав мешкати в даній квартирі і своєму племіннику [PERSON], в якого також забрав ключі від квартири і [PERSON] вимушений був іноді ночувати навіть на сходовому майданчику. Кілька разів [PERSON] звертався до дільничного, але той йому відповідав, що це їх сімейні справи. Окрім цього [PERSON] кілька разів писав листи до прокуратури та відправляв їх поштою, іноді передавав конверти через сторонніх людей та просив, щоб вони їх відправили. Але через те, що він є юридично не грамотною людиною, він не знав точно, як йому діяти. Разом з цим це підтверджує той факт, що людина намагалася хоча б якось захистити свої права. Що стосується позивача [PERSON], то він просто скористався тим, що він є молодим, а [PERSON] є особою похилого віку та не може сам себе захистити. У судовому засіданні відповідач по зустрічному позову [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] по зустрічному позову визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що він мешкає в квартирі [ADDRESS] з 9 років, тобто десь з 2000року. На протязі всього часу проживання в даній квартирі він пам'ятає, що коли [PERSON] ще мешкав з ними, вони з [PERSON] постійно сварилися. Ще за життя його бабуся [PERSON] висловлювала намір переписати квартиру на [PERSON], але він не погодився. Коли була жива бабуся, то саме вона оплачувала всі рахунки по комунальним послугам за квартиру, але гроші на це зі своєї пенсії надавав [PERSON] Після смерті його бабусі - [PERSON], конфлікт між [PERSON] та [PERSON] посилився. [PERSON] постійно докоряв [PERSON] стосовно того, що він йому ніхто. Таким чином [PERSON] покинув квартиру через моральний тиск на нього [PERSON] [PERSON] казав йому, що [PERSON] його вигнав. Дійсно [PERSON] поміняв замки на вхідних дверях та нові ключі надав тільки йому, а [PERSON] ключі не дав. Окрім цього [PERSON] наказав йому, щоб він не давав ключі [PERSON] Також [PERSON] йому сказав, що він так вирішив, що [PERSON] з ними мешкати не буде. Також відповідач [PERSON] повідомив суду, що дійсно [PERSON] повісив на кожну кімнату замки, навіть на кухню. В лютому 2010 р. [PERSON] знов поміняв замки на вхідних дверях у квартирі, де вони мешкають і вже ключі від нового замка йому не віддав, тому він був вимушений кожного разу чекати на [PERSON] або його дружину, щоб потрапити до квартири. Коли він запізнювався, то [PERSON] не впускав його до квартири і він вимушений був ночувати на сходовому майданчику. Таке становище тривало до середини грудня 2013 року, тобто доки він не звернувся до міліції, і лише після його звернення до міліції, [PERSON] надав йому ключі від квартири. Представник КП «Відродження» у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути за його відсутністю, рішення просили прийняти на розсуд суду відповідно до діючого законодавства. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є цивільною дружиною позивача по справі - [PERSON]. Сумісно з [PERSON] вони почали мешкати в квартирі [ADDRESS] десь з грудня 2007 року. В даній квартирі вона не прописана, а прописана за адресою [ADDRESS]. До цього вона не постійно, але періодично проживала у [PERSON] Десь з 2006 року вона періодично почала проживати у [PERSON] До літа 2007 року вона проживала у [PERSON] тільки вдень. Вона приходила, готувала йому їжу, прала йому речі, так як мати [PERSON] була паралізованою. Влітку 2007 року її донька [PERSON] уїхала, тому все літо 2007 року вона також постійно проживала у [PERSON] Потім її донька повернулася та до листопада 2007 року мешкала за адресою [ADDRESS], але у листопаді 2007року донька переїхала мешкати до її матері в Донецьку область, де і закінчувала одинадцятий клас, тому вже в грудні 2007 року вона (свідок) почала постійно мешкати в квартирі [ADDRESS]. [INFO] року у них з позивачем народився спільний син [PERSON]. Що стосується її доньки [PERSON], то вона в цій квартирі не проживала, іноді приходила у гості, це було десь один - два рази на місяць, тоді вона ночувала в них у вітальні. Що стосується [PERSON], то він перестав мешкати в квартирі [ADDRESS] десь через три тижні після смерті матері позивача. У них з позивачем були складні стосунки ще за життя матері [PERSON] Про те, що [PERSON] пішов з квартири вона дізналась зі слів [PERSON] Після уходу [PERSON], позивач розібрав ліжко, на якому спав [PERSON] Але через тиждень [PERSON] повернувся, побачив, що [PERSON] розібрав його ліжко і у них з [PERSON] знов виник конфлікт. Після цього [PERSON] ще кілька разів приходив та забирав свої речі, які саме речі він забирав, вона не пам'ятає. Потім десь у жовтні 2007 року [PERSON] знов прийшов у квартиру та почав пред'являти претензії з приводу її проживання у цій квартирі. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом позивача та мешкає за адресою [ADDRESS]. Свідок пояснив, що пам'ятає, що після смерті дружини [PERSON], [PERSON] перестав мешкати в квартирі [ADDRESS]. Він працює з 0700 до 1600, тому йому не відомо чи приходив [PERSON] проситися в квартиру до [PERSON] чи ні. З яких причин [PERSON] пішов з квартири йому також невідомо. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є двоюрідним братом позивача [PERSON] Він проживає за адресою [ADDRESS]. Свідок зазначив, що коли була жива ще [PERSON], то він приходив у гості до [PERSON] та до своєї тітки [PERSON] десь два рази на рік. Ще на той час між [PERSON] та [PERSON] не було ніяких стосунків, вони між собою практично не спілкувались. Навіть коли він приходив до них у гості, то вони виходили до нього поодинці, тобто кожен окремо. Так, наприклад, спочатку він спілкувався з [PERSON], потім [PERSON] уходив до своєї кімнати, виходив [PERSON], і він (свідок) спілкувався з [PERSON] Чому [PERSON] пішов з квартири [ADDRESS] йому невідомо, на це питання йому ніхто не відповідав. Після народження у [PERSON] сина, він ще бував в гостях у [PERSON] рази три. Також свідок повідомив суд про те, що одного разу він зустрів [PERSON] в дачному селищі біля ставка Холодного в м.Алмазна, там люди мешкають тільки влітку. [PERSON] там комусь будував дачу. При зустрічі [PERSON] повідомив йому, що мешкає де прийдеться, тобто постійного місця мешкання не має. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає за адресою [ADDRESS], а отже є сусідкою позивача, вони з ним проживають в одному під'їзді, вона на першому, а позивач [PERSON] на другому поверсі, а отже їй добре відомий як позивач, так і відповідач [PERSON] З матір'ю позивача [PERSON] вони товаришували, а відповідач [PERSON] був цивільним чоловіком матері позивача [PERSON]. У [PERSON] та [PERSON] були добрі стосунки, вона сама їй (свідку) про це розповідала, також казала, що [PERSON] добре заробляв. [PERSON] навіть сама пропонувала [PERSON] кілька разів офіційно укласти шлюб, казала, що треба розписатися, бо боялася, що якщо вона помре, то її син [PERSON] вижене [PERSON] з квартири, так як стосунки між [PERSON] та [PERSON] були поганими, бо [PERSON] не любив [PERSON] Разом з цим, коли мати позивача захворіла, то саме [PERSON] доглядав [PERSON], купав її, піклувався про неї, він її і поховав, організував поминки. Разом з цим [PERSON] часто скаржилася на сина [PERSON], казала, що він навіть не дозволяє їй дивитися телевізор. Вона сама боялася свого сина [PERSON], так як він не пускав її на вулицю, не хотів, щоб вона спілкувалась з іншими людьми. Через де якийсь час після смерті матері [PERSON] вигнав [PERSON] з квартири та поміняв замки на вхідних дверях. Спочатку [PERSON] навіть не знав, що [PERSON] поміняв замки на дверях, намагався відкрити двері своїми ключами, але в нього нічого не виходило і тоді він зрозумів, що замок поміняли. Через що [PERSON] був вимушений ночувати в під'їзді. Також сусіди бачили, що він ночував і прямо на лавках, бо у нього не було іншого житла. Взимку, коли було холодно, він сидів в підвалі, грівся біля труб. Так як вона проживає в одному під'їзді з позивачем та практично завжди буває вдома, то вона особисто бачила та чула, що [PERSON] постійно приходив до [PERSON] та просився пустити його до квартири. Так, він десь раз на місяць приходив до [PERSON], стукав до квартири, але часто двері йому ніхто не відчиняв. Іноді [PERSON] все ж таки відкривав йому двері, але до квартири не впускав. Після цього вона постійно бачила, що [PERSON] ходив брудний, адже ночувати йому доводилось по підвалах, по під'їздах, іноді у випадкових людей, хто йому дасть притулок. Іноді вона також бачила, що племінник [PERSON] - [PERSON] також ночував на сходовому майданчику, бо [PERSON] і йому не давав ключі від квартири. Інші сусіди це також бачили, бо розповідали їй про це. Також свідок підтвердила, що дійсно вона підписувала акт 08.02.2014року (ар.с.70), коли у черговий раз [PERSON] не впустив [PERSON] до квартири. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача та мешкає за адресою [ADDRESS], у сусідньому з позивачем під'їзді. В цьому будинку вона мешкає вже 46 років. [PERSON] почав мешкати з матір'ю позивача [PERSON], ще коли сам [PERSON] був підлітком, це сталося у 1981 році. [PERSON] мала двох дітей - [PERSON] та ще одного сина. Їх родина вижила тільки завдяки заробіткам [PERSON], так як [PERSON] сама утримувати двох дітей була не в змозі. Коли [PERSON] паралізувало, то саме [PERSON] доглядав за нею, завдяки йому вона й жила. Що стосується [PERSON], то він відокремився від них, сам собі готував їжу, навіть не давав матері дивитися телевізор, вона сама скаржилась їй (свідку) з даного приводу на свого сина [PERSON] Після смерті матері [PERSON] поміняв замки і не впускав [PERSON] до квартири. Неодноразово при ній [PERSON] дзвонив у двері, просився до квартири, але [PERSON] весь час проганяв його. Кожного місяця [PERSON] приходить до будинку та отримує пенсію у дворі будинку, тому періодично [PERSON] приходив і до квартири №28, стукав, просився пустити його в квартиру, але [PERSON] його не впускав, вона особисто була свідком цього. Також свідок підтвердила, що дійсно вона підписувала акт 08.02.2014року (ар.с.70), коли у черговий раз [PERSON] не впустив [PERSON] до квартири. Свідок підтвердила, що їй відомо, що у [PERSON] не було ключів, тому він не міг потрапити до квартири. Спочатку [PERSON] ночував у підвалі, навіть взимку, коли морози були 30 градусів. Зараз їй відомо, що [PERSON] мешкає на дачах сторонніх людей в м.Алмазна. Свідок також зазначила, що [PERSON] спиртними напоями не зловживав, сусіди навіть ніколи не чули від нього грубого слова. Також свідок суду повідомила, що вона неодноразово бачила, як і [PERSON] не ночував вдома, а ночував у під'їздах на сходовому майданчику та у підвалах, бо [PERSON] не давав і йому ключі від квартири, тому [PERSON] не міг потрапити до квартири. Так, майже три роки [PERSON] ночував у підвалах та на сходах. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з [PERSON] приблизно п'ять років. У неї є батьківська дача в м.Алмазна, а працювати на цій дачі в неї вже не має здоров'я, тому одна її знайома порадила їй [PERSON] як чоловіка, який може допомогти їй по господарству, покопати город і таке інше. Так вона познайомилася з [PERSON] і він їй розповів, що в 1981 році він приїхав в м.Стаханов та познайомився з жінкою, яка мала двох дітей, з якою згодом він почав мешкати однією родиною. Дружина працювала нянечкою у дитячому садку, тому всю родину утримував він. Весь час він намагався добре утримувати свою родину та дітей своєї дружини, працював на шахті, а коли в нього була відпустка, то їздив підробляти у колгосп або працювати на будівництві. Коли померла його дружина [PERSON], то її син [PERSON] поламав ліжко, на якому спав [PERSON] та поміняв замки на дверях в квартиру, тому [PERSON] ніяк не міг потрапити до квартири, де він мешкав все своє життя. Разом зі своєю дружиною [PERSON], [PERSON] прожив майже 27 років. Після цього випадку [PERSON] вимушений був ночувати де прийдеться. Зараз ночує у тих людей, у яких працює на дачах. Саме через те, що [PERSON] вигнав [PERSON] з квартири, в якій він прожив майже все своє життя та поміняв замки, [PERSON] і не міг проживати в тій квартирі. Разом з цим кожного місяця він приходить та отримує пенсію за місцем прописки. Вона сама особисто рази 2-3 приходила разом з [PERSON] до квартири [ADDRESS] та бачила, як [PERSON] намагався потрапити до квартири, але його не впускали в цю квартиру. При ній двері відчиняли, але до квартири не впускали, проганяли. Також разом з [PERSON] вона ходила до дільничного, щоб йому допомогти, так як вважає, що його просто викинули з квартири. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд вважає позов [PERSON] таким, що задоволенню не підлягає, а зустрічний позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів не надходило. Ніким не заперечується та відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України судом вважається доведеним, що на час розгляду справи в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], 1966р.н., його син [PERSON], 2008 р.н., [PERSON], 1991р.н. та [PERSON], 1941 р.н., квартира є державною, що також підтверджується довідкою КП «Квартал-уют» (ар.с.147). У судовому засіданні також встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з 3-х житлових кімнат: площею 18,5 кв.м., 10,9 кв.м., 13,6 кв.м., коридору, кухні, санвузла, обладнана балконом, що підтверджується планом квартири по [ADDRESS] (ар.с.148). Вирішуючи позовні вимоги сторін суд виходив з того, що статтею 71 Житлового кодексу встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] був відсутнім у квартирі за місцем його реєстрації понад шість місяців з поважної причини, а саме у зв'язку з тим, що у нього склалися неприязнені стосунки з сином його цивільної дружини [PERSON], які супроводжувалися сварками, перешкодами з боку позивача у користуванні відповідачем спірною квартирою. Дані факти підтверджуються копіями листів [PERSON] на ім'я прокурора м.Стаханова (ар.с.55-59, 63), зверненнями до міліції (ар.с.60-62,64), копією постанови про закриття кримінального провадження (ар.с.67), відповідно до яких [PERSON] звертався до правоохоронних органів з приводу того, що відповідач не пускає його в квартиру, не надає йому ключів від квартири. Факт того, що [PERSON] не проживав в [ADDRESS] з поважних причин, а саме через те, що [PERSON] створював конфліктні ситуації та перешкоджав йому проживати в квартирі також підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які є безпосередніми сусідами позивача та у судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] не міг проживати в [ADDRESS] через те, що [PERSON] вигнав його з квартири та поміняв замки. Саме з цих причин [PERSON] не міг потрапити до квартири, а позивач [PERSON] добровільно [PERSON] в квартиру не впускав. Свідок [PERSON] також у судовому засіданні підтвердила той факт, що [PERSON] намагався потрапити до квартири, але його не впускали в квартиру. Факт існування неприязних стосунків між позивачем та відповідачем також підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], а відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дійсно [PERSON] повісив на кожну кімнату замки, навіть на кухню. Суд не приймає до уваги посилання позивача [PERSON] на те, що [PERSON] не має права звернення з позовом до суду, оскільки він не перебував у зареєстрованому шлюбі з його матір'ю [PERSON], а тому, на думку позивача, [PERSON] був лише тимчасовим мешканцем в квартирі [ADDRESS], так як будь-яких доказів з даного приводу позивач суду не надав. Разом з цим, відповідно до копії паспорту [PERSON] (ар.с.53), він народився 14 квітня 1941 року та має офіційну реєстрацію за адресою м.Стаханов, [ADDRESS] з 22 жовтня 1981 року. Будь-яких відомостей про те, що [PERSON] вселився до квартири як тимчасовий мешканець суду надано не було. Сам позивач звертаючись з позовом до суду та вимагаючи визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням посилається при цьому на норми ст.71-72 Житлового кодексу України, які регулюють порядок визнання саме наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Таким чином суд приходить до висновку, що будь-яких доказів з приводу того, що відповідач [PERSON] був тимчасовим мешканцем позивачем суду надано не було. Разом з цим у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] був цивільним чоловіком матері позивача [PERSON] та проживав з нею понад 20 років. Відповідач [PERSON] вселився у квартиру [ADDRESS] в 1981 році, тобто тоді, коли сам позивач ще був неповнолітнім, йому було лише 14 років. Той факт, що [PERSON] вселився в спірну квартиру як співмешканець матері позивача, також підтверджується довідкою КП «Відродження» №141 від 15.01.2014р. (ар.с.5), тобто відповідач мешкав в зазначеній квартирі на правах члена сім'ї наймача. Таким чином у судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] була постійним місцем проживання [PERSON] з 1981року та що він вів з наймачем квартири [PERSON] спільне господарство, доглядав її під час хвороби. Відповідно до ч.1 ст.64 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. У судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив той факт, що коли була жива його бабуся [PERSON], то саме вона оплачувала всі рахунки по комунальним послугам за квартиру, але гроші на це зі своєї пенсії їй надавав [PERSON] Відповідно до ч.2, 3 ст.64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Отже сторони нарівні мають право користування спірним житлом. Окрім того, позивачем [PERSON] не надано достатніх доказів, як того вимагає ст.ст.10,11 ЦПК України на підтвердження добровільного виселення [PERSON] зі спірної квартири без поважних причин у інше місце проживання. Суд не приймає до уваги посилання позивача на акт КП «Відродження» від 15.01.2014р. (ар.с.6) як на підставу його вимог, так як даним актом не підтверджено ніяким чином, що [PERSON] не мешкає в зазначеній квартирі саме без поважних причин. Клопотання про дослідження інших доказів до суду від позивача не надходило. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до суду, лише після звернення [PERSON] до Стахановського МВ ГУМВС України у Луганській області та вже після того, як була винесена постанова про закриття кримінального провадження. Таким чином, ще до подачі позивачем позову до суду, відповідач [PERSON] намагався захистити своє право на користування вказаним житлом та в його зверненнях до органів внутрішніх справ посилався на те, що не може мешкати в цій квартирі саме через те, що відповідач замінив замок та не пускає його до зазначеної квартири. Зазначені обставини підтверджую копіями його звернень до міліції та прокуратури, а також показаннями свідків, які були допитані в судовому засіданні та копією акту за підписом сусідів від 08.02.2014 р. про відмову [PERSON] впустити [PERSON] в квартиру. Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року N2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. Вирішуючи спір в даній справі, суд встановив, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] склались стійкі неприязні стосунки, позивач замикав на замки кімнати в квартирі, розібрав ліжко, на якому спав відповідач, в результаті чого [PERSON] в 2007 році пішов з квартири, тоді ж позивач поміняв замки на дверях квартири і відповідач [PERSON] був позбавлений доступу до квартири. Таким чином суд дійшов висновку, що [PERSON] не проживав в [ADDRESS] з поважних причин, про що було зазначено вище, а отже не може бути визнаний таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Комунальне підприємство "Відродження" про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задоволенню не підлягає, а зустрічний позов відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved