Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У лютому 2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказав, що він народився 20 грудня 1993 року в пологовому відділенні Жовтневої центральної лікарні Миколаївської області, про що було видано медичне свідоцтво про народження № 1197 від 21.12.1993 року, та в якому було записано, що у [PERSON] народилася дитина чоловічої статті 20.12.1993 року. Його батьками є: мати [PERSON] Ріта Михайлівна, а батько [PERSON]. На час його народження його батьки перебували у цивільному шлюбі. При народженні його мати в медичному свідоцтві про народження зазначила своє дівоче прізвище [PERSON], і до державних органів для реєстрації народження заявника не зверталася. [PERSON] не маючи свідоцтва про народження, закінчив 9 клас Миколаївської ЗОШ № 29 I-III ступенів, після чого навчався у Вищому професійному училищі суднобудування м. Миколаєва. В подальшому заявник був засуджений Корабельним районним судом м. Миколаєва за скоєння злочину та відбував покарання в місцях позбавлення волі, звідки 22.08.2014 року був звільнений. На день звільнення [PERSON] виповнилося 21 рік і він мав намір отримати паспорт громадянина України, однак без свідоцтва про народження отримати паспорт не можливо. У зв'язку з цим, [PERSON] звернувся до Корабельного відділу ДРАЦС ММУЮ з заявою про реєстрацію його народження та видачі йому свідоцтва про народження. Однак, заявнику було відмовлено, на підставі абз. 2 п. 24 глави І розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затвердженого наказом МЮУ 18.10.2000 року № 52/5 у редакції МЮУ 24.12.2010 року № 3307/5 -У разі досягнення дитиною 16 років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред'явленням паспорта та відповідно до законодавства, яке регулює порядок поновлення актових записів цивільного стану. На підставі вищевикладеного заявник просить суд встановити факт його народження, про те що він [PERSON] народився 20 грудня 1993 року в місті [PERSON], Україна, і його мати - [PERSON] Ріта Михайлівна, громадянка України, батько [PERSON], громадян України; а також зобов'язати Корабельний районний в м. Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Миколаївській області провести державну реєстрацію його народження, зазначивши місце народження - місто [PERSON], Україна, матір"ю вказати - [PERSON] Ріту Михайлівну, а батьком [PERSON]. В судовому засіданні заявник, вимоги, викладені у заяві, підтримав, просив суд задовольнити їх. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною матір'ю [PERSON] На час його народження вона не мала паспорта, а тому не зверталася до державних органів для реєстрації факту народження сина. З батьком заявника [PERSON] вона проживала з 1992 року по 2007 року без реєстрації шлюбу. 15.08.1998 році у них народився ще один син Артем, факт народження якого також був встановлений у судовому порядку. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявник [PERSON] є його сином, з його матір'ю [PERSON] він проживав без реєстрації шлюбу з 1992 року по 2007 року. 15.08.1998 році у них народився другий син Артем. Факт народження дітей не реєстрували в органах РАЦС з тих підстав, що [PERSON] не мала паспорту. Представник заінтересованої особи Корабельного районного в м. Миколаєві ВДРАЦСу ГТУЮ в Миколаївській області в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Суд, заслухавши пояснення з'явившихся осіб, свідка, дослідивши надані суду письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи із такого. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 53 КпШС України (яка була чинною на час народження заявника), походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір"ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного із батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір"ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до пункту 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма 103/о) , медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма 103-1/о), форми яких затверджені наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545. У випадку народження дитини поза закладом охорони здоровя державна реєстрація народження проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. У разі відсутності жодних документів, визначених центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоровя, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявника про встановлення факту його народження, оскільки діючим законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що в свою чергу надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження та паспорт громадянина України. На підставі викладеного,

Outcome: approved