Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] вернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми Сумської області, треті особи: [PERSON] , Міськрайонне управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про скасування Державного акту на право приватної власності на землю, в якому він просив: 1. Скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії СМ 0030 на земельну ділянку площею 0,17 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, розташовану на території [ADDRESS] , виданий на ім`я [PERSON] Піщанською сільською радою народних депутатів 17.09.1993 року на підставі рішення Піщанської сільської Ради народних депутатів від 20.05.1993 року № 19. 2. Скасувати його державну реєстрацію за № 30 від 17.09.1993 року у відповідній Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив про те, що він є власником нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована в [ADDRESS] для будівництва індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі рішення Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми від 27.06.2001 року "Про вилучення та надання земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку" . Однак, при звернення до Міськрайонного управління у м. Суми та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, позивачу було відмовлено з підстав того, що на вказану земельну ділянку зберігся Державний акт на право приватної власності на землю серії СМ 0030, виданий 17.09.1993 року Піщанською сільською Радою народних депутатів [PERSON] на підставі рішення Піщанської сільської Ради народних депутатів від 20.05.1993 року № 19. [PERSON] добровільно відмовилася від зазначеної земельної ділянку, право власності на яку посвідчує спірний Державний акт. З огляду на вказане позивач зазначив про те, що спірний Державний акт на право власності на земельну ділянку порушує його право власності на належну йому земельну ділянку та підлягає скасуванню. Також, на його думку, підлягає скасуванню державна реєстрація спірного Державного акту, здійснена відповідачем в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 30 від 17.09.1993 року. До початку судового засідання від представниці позивача - адвоката Якименко О. І. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача - сільській голова Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми Сумської області не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Визнав позовні вимоги в повному обсязі та повідомив суд про те, що [PERSON] добровільно відмовилася від зазначеної земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Піщанської сільської Ради народних депутатів Ковпаківського району м. Суми Сумської області від 11.06.1996 року "Про виділення земельної ділянки" , згідно якому у [PERSON] було вилучено спірну земельну ділянку, надану для будівництва індивідуального жилого будинку в [ADDRESS] , та їй було надано у приватну власність земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку розміром 0,10 га в [ADDRESS] ) . Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа - представник Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Із учасників справи проти задоволення позову ніхто не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судовим розглядом було встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована в [ADDRESS] , наданої для будівництва індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі рішення Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми від 27.06.2001 року "Про вилучення та надання земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку" . Присвоєння кадастрового номера зазначеній земельній ділянці не здійснювалося. Рішенням від 27.06.2001 року на підставі заяв [PERSON] та позивача вищевказана земельна ділянка була вилучена у [PERSON] у зв`язку з відмовою та була надана у приватну власність позивачу для будівництва індивідуального жилого будинку. 12.04.2019 року позивач звернувся до інженера-землевпорядника фізичної-особи підприємця [PERSON] з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) . Інженером-землевпорядником виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки. 07.05.2019 року позивач звернувся до Міськрайонного управління у м. Суми та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру на підставі вищезазначеної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки. 16.05.2019 року державним кадастровим реєстратором Міськрайонного управління у м. Суми та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області за результатом розгляду вказаної заяви від 07.05.2019 року було прийнято рішення № РВ-5900716002019 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав того, що згідно облікових даних право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . 11.06.1996 року на підставі заяви [PERSON] рішенням Піщанської сільської Ради народних депутатів Ковпаківського району м. Суми Сумської області від 11.06.1996 року "Про виділення земельної ділянки" у [PERSON] було вилучено спірну земельну ділянку, надану для будівництва індивідуального жилого будинку в [ADDRESS] , та їй було надано у приватну власність земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку розміром 0,10 га в [ADDRESS] . Після припинення права власності на спірну земельну ділянку, шляхом добровільної відмови [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] 11.06.1996 року рішенням Піщанської сільської Ради народних депутатів Ковпаківського району м. Суми Сумської області від 11.06.1996 року "Про виділення земельної ділянки під забудову" земельну ділянку було надано у приватну власність [PERSON] для будівництва індивідуального жилого будинку. Ч. 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (ст. 13) , захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55) . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно (ст. 6 ЗК України 1990 року) . За змістом ст. 17 ЗК України від 1990 року (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передача земельних ділянок у приватну власність проводилась Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Відповідно до ст. 22 ЗК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст. 23 ЗК України (в редакції, яка була чинною на час видачі спірного державного акта) , та виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 28 ЗК України (в редакції від 1990 року чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право колективної та приватної власності на земельну ділянку чи її частину припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки. Припинення права власності на земельну ділянку у випадках, передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, провадиться за рішенням відповідної Ради народних депутатів. Ст. 29 ЗК України (в редакції від 1990 року чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок припинення права власності на землю та права користування земельною ділянкою, а саме припинення права власності на землю або права користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови власника землі або землекористувача провадиться за його заявою на підставі рішення відповідної Ради народних депутатів. Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) , затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 року № 28 (яка була чинною на час видачі спірного Державного акта) встановлено порядок видачі і реєстрації державних актів, за яким: державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання її у постійне користування. Якщо рішення про передачу (надання) земельної ділянки прийняте обласною Радою народних депутатів або Верховною Радою України, то видача і реєстрація державних актів здійснюється районною Радою народних депутатів. Державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею реєструються відповідно: - у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за формою згідно з додатком № 2 Інструкції. Згідно ст. 152 ЗК України від 2001 року (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) закріплено способи захисту прав на земельні ділянки. Так, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що Державний акт на право на приватну власність на землю, виданий 17.09.1993 року Піщанською сільською Радою народних депутатів [PERSON] на підставі рішення Піщанської сільської Ради народних депутатів від 20.05.1993 року № 19, за яким їй в приватну власність було передано земельну ділянку площею 0,17 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель - підлягає скасуванню, також підлягає скасуванню його державна реєстрацію за № 30 від 17.09.1993 року в відповідній Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved