Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 30.09.2008 року між комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № IFILGA 0000000006, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 38381.88 доларів США на термін до 30.09.2028 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 15.00 % річних. Позивачем свої зобов'язання за даним договором виконані в повному обсязі на відміну від відповідача, яка порушила умови договору і станом на 11.12.2013 року має заборгованість по несплаченому кредиту 107046.03 доларів США, з них: 31918.87 доларів США - заборгованість за кредитом; 22480.05 доларів США - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 8088.30 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 39431.58 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штраф (фіксована частина) -31.29 доларів США та процентна складова штрафу становить - 5095.94 дололарів США. В забезпечення виконання зобов»язання за даним кредитним договором 30.09.2008 року сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме : домоволодіння - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому. Будинок загальною площею 167,60 кв.м., житловою площею 84,60 кв.м., який розташований в [ADDRESS]. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 209 023,00 грн. 22.09.2009 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області було винесено рішення в якому вказано звернути стягнення на заставлене майно - житловий будинок, загальною площею 167,60 кв.м., житловою площею 84,60 кв.м.який розташований в [ADDRESS]. Втім даним рішенням не було звернено стягнення на домоволодіння в цілому - на господарські будівлі та споруди, в наслідок чого проведення реалізації заставного майна (домоволодіння) стає неможливим. Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки: домоволодіння, яке складається з господарських будівель та споруд, яке розташоване в [ADDRESS]. А також виселити Відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) розташованому в [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з"явився, однак подав заяву з проханням слухати справу у його відсутності. Позов підтримує та просить його задоволити. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, в межах заявлених вимог позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір № № IFILGA 0000000006 від 30.09.2008 року, згідно якого банк надав позивачу кредит в сумі 38381.88 доларів США на термін до 30.09.2028 року зі сплатою 15,00% річних (а.с.20-24). В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір іпотеки від 30.09.2008 р., де предметом іпотеки є домоволодіння - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому (а.с.25-30). У відповідності ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, у відповідності ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.1.2 кредитного договору № IFILGA 0000000006 від 30.09.2008 року, відповідачка повинна була повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором та згідно п.3.1 цього договору, зобов"язана була сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % річних. Встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору у зв»язку з чим станом на 11.12.2013 року утворилася заборгованість по несплаченому кредиту в сумі 107046.03 доларів США, з них: 31918.87 доларів США заборгованість за кредитом; 22480.05 доларів США - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 8088.30 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 39431.58 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штраф (фіксована частина) -31.29 доларів США та процентна складова штрафу становить - 5095.94 дололарів США. (а.с.8-11). Згідно з ч. 1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов»язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, у відповідності до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються : загальний розмір вимог та всі його складові, опис нерухомого майна, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленого ст.38 цього закону, пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації. Відповідно до п.33.5 договору іпотеки від 30.09.2008 року сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 209 023,00 грн., згідно Експертного висновку від 15.09.2008 року. Таким чином, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № № IFILGA 0000000006 від 30.09.2008 року в розмірі 107046,03 доларів США, що еквівалентно 855297,77 грн. слід звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки у спосіб, передбачений ст.38 ЗУ «Про іпотеку». 22.09.2009 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області було винесено рішення в якому вказано звернути стягнення на заставлене майно - житловий будинок, загальною площею 167,60 кв.м., житловою площею 84,60 кв.м. який розташований в [ADDRESS]. Втім даним рішенням не було звернено стягнення на домоволодіння в цілому - на господарські будівлі та споруди, в наслідок чого проведення реалізації заставного майна (домоволодіння) стає неможливим /а.с.35-37/. Згідно з ч.4 ст.9 ЖК України, ст.39,40 ЗУ «Про іпотеку» виселення мешканців з житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку встановленому законом. Суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення його мешканців. Як вбачається з договору іпотеки, при його укладенні, іпотекодавці гарантували, що у третіх осіб відсутні права щодо предмета іпотеки та згідно п.18.12 договору, зобов"язалися протягом дії основного зобов"язання нікого не реєструвати у будинку /а.с.27/. Судом з'ясовано, що у домоволодінні, яке є предметом іпотеки, крім відповідачів, зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено довідкою Новицької сільської ради №242 від 30.01.2014 року /а.с.55/. Так як в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що інші особи, не зазначені в позові як відповідачі, на момент укладення договору іпотеки не мали права власності та права користування предметом іпотеки, а також зареєструвалися у домоволодінні під час дії даного договору, то в частині їх виселення слід відмовити. Суд в даному випадку зважив на ту обставину, що враховуючи наявність в житлі неповнолітньої особи, позивач не надав суду доказів про згоду органів опіки та піклування на укладення договору іпотеки. У відповідності до вимог ст.109 ЖК України, ст.ст.39-40 Закону України "Про іпотеку" , іпотекодержатель направив відповідачам вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення. За таких обставин, виселенню підлягають тільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати по справі стягнути з відповідачів. На підставі наведеного та

Outcome: approved