Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

08 вересня 2016 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі-ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що між позивачем та [PERSON] 09 червня 2008 року був укладений кредитний договір № 152-3/53 від 09.06.2008 р. згідно з яким [PERSON] було надано кредит сумі 34 000,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 13% річних. Відповідно до п.1.2 договору кредиту, кредит відповідачу надавався для придбання нерухомого майна. 09 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № 152-5/198 від 09.06.2008 року, згідно з умовами якого [PERSON] зобовязалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором № 152-3/53 від 09 червня 2008 року. 17 січня 2015 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 152-3/53 від 09 червня 2008 року, яким внесено зміни до кредитного договору. 25 вересня 2015 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про внесення змін № 2 до договору кредиту № 152-3/53 від 09 червня 2008 року, яким внесено зміни до кредитного договору. Зобовязання позивача [PERSON], визначені у договорі кредиту, а саме: п. 3.1.1., були виконані належним чином та в повному обсязі. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення [PERSON] строків сплати відсотків, визначених п.2.4 кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1 кредитного договору, [PERSON] сплачує ПАТ «Укрсоцбанк» пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, у разі порушення відповідачем [PERSON] п.п.3.3.2-3.3.17 кредитного договору, відповідач повинна сплатити позивачу штраф у розмірі десять відсотків від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованим відсотками за кожний випадок. Станом на 16 серпня 2016 року загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 9893,50 доларів США 50 центів, що за курсом НБУ на 16 серпня 2016 року складає 248 476,65 грн. грн., з них: сума заборгованості за кредитом 7763,16 доларів США, яка станом на 16 серпня 2016 року за курсом НБУ складає 194 972,86 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1986,73 доларів США, яка станом на 16 серпня 2016 року за курсом НБУ складає 49 897,00 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 14,01 доларів США, яка станом на 16 серпня 2016 року складає 351,86 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 129,60 доларів США, яка станом на 15 серпня 2016 року складає 3254,92 грн. ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість в сумі 248 476,65 грн., а також судові витрати в сумі 3727,15 грн. У судове засідання представник позивача не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. На позові наполягають, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON]В, [PERSON] в судове засідання не з"явилися. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http://dr.dn.court.gov.ua/sud0516/novini/134822/), оскільки територія, де знаходяться відповідач, є тимчасово окупованою, і поштове сполучення з ним не здійснюється. Суд, отримавши згоду позивача, постановив, ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд встановив, що 09 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 152-3/53. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, ПАТ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 34 000,00 доларів США 00 центів зі сплатою 13,5% річних та комісій,в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до цього договору, що є його невідємною частиною Пунктом 1.1.1. кредитного договору передбачено, що погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку: до 15 числа (включно) кожного місяця, починаючи з 01 липня 2008 року до 08 червня 2023 року. Пунктом 2.4 кредитного договору встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360. Пунктом 4.1 кредитного договору зазначено, що у разі порушення позичальником прострочення строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному п.п. 2.4, 2.10 кредитного договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1, 3.2.3, 3.3.16 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно виплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п.3.2.3 кредитного договору, кредитор має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати. Суд встановив, що відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти, але не виконувала належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за нею, станом на 16 серпня 2016 року виникла заборгованість у загальній сумі 248 476,65 грн. Судом встановлено, що 09 червня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 09 червня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитор), [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки № 152-5/198. Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов"язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках,передбачених договором кредиту № 152-3/53 від 09 червня 2008 року. Пунктом 3.5.2 договору поруки визначено, що у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобовязання, поручитель відповідає перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення божником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Під виконанням сторонами зобовязання слід розуміти здійснення дій з реалізації прав та обовязків, що випливають із зобовязання, передбаченого договором. Отже, основне зобовязання це реально існуючі право відносини, зміст яких складають права та обовязки сторін кредитного договору. Сторони (боржник і поручитель) первинно взяли на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 08 червня 2023 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Оскільки позивач в судовому порядку і в межах строку дії договору поруки предявив вимоги до відповідача [PERSON], тобто в межах встановленого строку для звернення з вимогою про стягнення боргу з поручителя, тому суд вважає, що договір поруки, укладений між позивачем, [PERSON] та [PERSON] станом на 16 серпня 2016 року не є припиненим, і з [PERSON] підлягає примусовому стягненню заборгованість за кредитним договором, укладеним між позивачем та [PERSON] 09 червня 2008 року № 152-3/53. Крім того, суд встановив, що станом на 16 серпня 2016 року позивач нарахував та просить стягнути з відповідачів пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 351,86 грн. та пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 3254,92 грн. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до пункту якого було включено м. Ясинувата Донецької області, де зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] На час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тому суд вважає, що відсутні законні підстави для нарахування пені за прострочення сплати основної суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають, в даному випадку, у м. Ясинуватій Донецької області. Виходячи з цього, суд вважає, нарахування позивачем пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 351,86 грн. є безпідставним, і тому позовні вимоги в частині стягнення цієї суми не підлягають задоволенню. Оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII встановлений мораторій на нарахування пені за прострочення сплати тільки основної суми заборгованості, то суд вважає, що пеня, нарахована за несвоєчасне погашення процентів, підлягає стягненню. Суд прийшов до висновку, що з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитом, процентами, пені за несвоєчасне повернення процентів в загальному розмірі 248 124,78 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Пропорційно до задоволених вимог (99%) з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 3689,88 грн. по 1844,94 грн. з кожного. В задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial