Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частки від заробітку ( всіх видів доходів) платника , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Пояснила, що на даний час з відповідачем вони проживають окремо , а їхній неповнолітній син проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Крім того зазначила, що з відповідачем вони усно домовились , про те, що він щомісячно надаватиме кошти на утримання їхнього сина в розмірі 3500 грн, однак такі умови він перестав виконувати , а тому просить суд її позовні вимоги задоволити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити у її відсутності , позовні вимоги підтримує, просить такі задаволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позовних вимог згідно прохальної частини позовної заяви. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що подану заяву слід задоволити з наступних підстав . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.10.2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 97, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Суд враховує, що відповідач визнає позовні вимоги, а тому даний факт не підлягає доказуванню. Сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.03.2013. Згідност.180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 - способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2ст.182 СК- розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, принаймні іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбаченихст.188 СК, не встановлено. А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, а також вимоги ст.182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, згідний сплачувати аліменти в тому розмірі, в якому просить позивачка, а тому, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на неповнолітню дитину, а саме сина [PERSON] , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 15.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони його батька. При визначенні розміру аліментів суд виходить із обставин зазначених позивачем і визнаних відповідачем. Відповідно до ч.1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір.

Outcome: approved