Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування, посилаючись на те, що 06.10.2012 року між [PERSON] та [PERSON] акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" був укладений договір № АВ/8410215 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховик бере на себе зобов'язання відшкодувати завдану шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом «Mersedes-Benz C180», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 02 грудня 2012 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mersedes-Benz C180», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва по справі №3-9631/12 від 14.01.2013 року, ДТП сталася внаслідок вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 14 грудня 2012 року до НАСК «Оранта» із заявою звернувся водій транспортного засобу «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов полісу № АВ/8410215 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.10.2012 року. 04 грудня 2012 року та 14 грудня 2012 року (додатковий огляд) аварійним комісаром ТОВ «Гарант-Асістанс» був оглянутий пошкоджений транспортний засіб «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], та складено основний та додатковий протокол огляду транспортного засобу. 26 лютого 2013 року НАСК «Оранта» були складені страховий акт № ОЦВ-12-20022/1 та розрахунок суми страхового відшкодування, виходячи із дослідження спеціаліста-автотоварознавця №АН5970АР-12.12/1 від 12.12.2012 року та дослідження спеціаліста-автотоварознавця № АН5970АР-18.12/1 дод від 18.12.2012 року, якими визначено матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER]. НАСК «Оранта» на підставі вище зазначених документів здійснила виплату страхового відшкодування на користь власника [PERSON] за пошкоджений транспортний засіб «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], в розмір: 9640,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 27362 від 18 травня 2012 року. Згідно посвідчення водія (№АА270840), водійський стаж відповідача на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди становив 2 роки і 8 місяців, тобто менше трьох років, тоді як відповідно до ч.4 п.8 Договору страхування, укладеного з ним, однією з особливих умов використання забезпеченого транспортного засобу «Mersedes-Benz C180», державний реєстраційний номер [NUMBER], є те, що до керування не допущені особи з водійським стажем менше 3-х років. Відповідно до ч. 38.1.1 ст. 38.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «У разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу...водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами договору страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування». Крім того, відповідачу неодноразово відправлялись регресні вимоги та було запропоновано добровільно сплатити суму страхового відшкодування, яке було виплачено потерпілій особі, у розмірі 4820,10 грн., але і по цей час відповіді на адресу Вінницької обласної дирекції НАСК «Оранта» не надійшло. Як зазначено позивачем, згідно ч.6 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності за регресними зобов'язаннями починається від дня виконання основного обов'язку. Оскільки страхове відшкодування було здійснено потерпілій стороні 18 травня 2013 року, що і є початком перебігу позовної давності, позивач вважає, що строк звернення з даним позовом ним не пропущено. Тому позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 4820,10 грн., а також сплачений ним судовий збір в сумі 243,60 грн. Згідно ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду від 08.07.2015 року первісний позивач [PERSON] акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" замінений на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія "Оранта". Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання, де зазначив, що просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просив справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного: ч.2 ст.1187 та п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. 02.12.2012 року о 14 год. 30 хв. у дворі будинку №15 по вул. Ахматової в м. Києві, відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz C180», державний реєстраційний номер [NUMBER], на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого допустив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, порушивши п.16.12 Правила дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Викладене підтверджується копією постанови Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2013 року (а.с.7). Згідно повідомлень про дорожньо-транспортну пригоду, учасниками ДТП 04.12.2012 року було повідомлено ПАТ НАСК «Оранта» обставини пригоди та відомості про транспортні засоби (а.с.11,12). З повідомлень вбачається, що транспортний засіб марки «Mersedes-Benz C180», державний реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON], є застрахованим, та під час ДТП ним керував водій [PERSON]; транспортний засіб марки «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON], є застрахованим, під час ДТП ним керував водій [PERSON] Як зазначено позивачем, 14 грудня 2012 року до НАСК «Оранта» із заявою звернувся водій транспортного засобу «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов полісу № АВ/8410215 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.10.2012 року, що підтверджується зазначеним полісом (договором страхування), який укладений між [PERSON] та позивачем (а.с.6). Як вбачається з протоколів огляду транспортного засобу «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], від 04 грудня 2012 року та від 14 грудня 2012 року та ремонтних калькуляцій (а.с.13-18,19-24) аварійним комісаром ТОВ «Гарант-Асістанс» при огляді пошкодженого транспортного засобу «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], проведено дослідження вартості відновлювального ремонту та встановлено розмір матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу в розмірі 10150,20 грн. Згідно страхового акту № ОЦВ-12-20022/1 від 27 лютого 2013 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 26 лютого 2013 року (а.с.10), матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], за мінусом франшизи складає 9640,20 грн. НАСК «Оранта» на підставі вище зазначених документів здійснила виплату страхового відшкодування на користь власника [PERSON] за пошкоджений транспортний засіб «Toyota-Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], в розмір: 9640,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 27362 від 18 травня 2012 року та доданим до нього реєстром одержувачів сум відшкодувань від 18 травня 2013 року, згідно якого сума до виплати [PERSON] складає 9640,20 грн. (а.с.8,9). Відповідно до заяви про компенсацію виплаченого страхового відшкодування за вих №09-06-06/13753 від 25.06.2013 року, відповідач [PERSON] повідомлявся ПАТ НАСК «Оранта» про обовязок компенсації ним 50% виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 4820,10 грн., що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання даної заяви відповідачем (а.с.5,6). Проте, як встановлено судом до цього часу відповідач не здійснив зазначену виплату компенсації. На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Зазначене право також передбачене ст. 993 ЦК України. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 38.1.1 ст. 38.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами договору страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування». Як вбачається з п.4 ч.8 полісу № АВ/8410215 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.10.2012 року (а.с.6), що укладений між [PERSON] та позивачем, однією з особливих умов використання забезпеченого транспортного засобу «Mersedes-Benz C180», державний реєстраційний номер [NUMBER], є те, що до керування не допущені особи з водійським стажем менше трьох років. Проте, згідно посвідчення водія №АА270840 (а.с.7), водійський стаж відповідача на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди становив 2 роки і 8 місяців, тобто менше трьох років. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», а страховою компанією відшкодовано потерпілій заподіяну матеріальну шкоду, суд вважає, що ПАТ «НАСК «Оранта» набуло права вимоги стягнення з відповідача в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування. При цьому, слід стягнути з відповідача в порядку регресу виплачене позивачем страхове відшкодування у розмірі 4820,10 грн. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позову до суду в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved