Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

23 липня 2012 року до Рівненського міського суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову покликаються на те, що 23 серпня 2005 року між [PERSON] та АППБ «Аваль» (правонаступником якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/53-05/1058, на підставі якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 12000,00 доларів США. Відповідач [PERSON] зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Проте свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконала, у зв'язку з чим у позивача виникло право на звернення до суду з вимогами про стягнення коштів за кредитним договором. Крім того, в порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено 23 серпня 2005 року договір поруки №№014/53-05/1058-п, на підставі якого поручитель несе відповідальність поряд із основним боржником. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та підтримав з підстав, зазначених в позові ,остаточно просить суд ухвалити рішення, яким звернути стягнення на заставне майно згідно договору іпотеки №014/53-05/1058-і від 23.08.2005 року квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 23.08.2005 року за №1928 шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайній ціні на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль (м. Київ, вул. Лескова,9 код ЄДРПОУ 14305909) за кредитним договором №014/53-05/1058 від 23.08.2005 року в розмірі 12897 дол.США 41 цент, що відповідно до курсу НБУ станом на 16.07.2012 року становить 103 088 грн. 99 коп.,, з яких 893 дол. США 78 центів заборгованість по відсоткам ; 10715 дол. США 86 центів за кредитом; 1287 дол.США 77 центів розмір пені; а також стягнути судові витрати . Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою про день судового розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомив. Оцінюючи пояснення сторін , долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2005 року між [PERSON] та АППБ «Аваль» (правонаступником якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») було укладено кредитний договір №014/53-05/1058, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 12000,00 доларів США, терміном надання кредиту з 23.08.2005 року по 15.08.2025 року. Відповідно до п.1.3 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язана погашати заборгованість по кредиту, відповідно до графіку погашення щомісячними платежами та відсотки за користування кредитними коштами . З дня видачі кредиту за кредитним договором відповідачем було погашено заборгованість по кредиту в сумі 1284,14 доларів США та частково відсотки за користування кредитними коштами. У зв'язку з порушенням графіку погашення кредиту у відповідача утворилася заборгованість: в розмірі 12897 дол.США 41 цент, що відповідно до курсу НБУ станом на 16.07.2012 року становить 103 088 грн. 99 коп.,, з яких 893 дол. США 78 центів заборгованість по відсоткам ; 10715 дол. США 86 центів за кредитом; 1287 дол.США 77 центів розмір пені В порушення положень статей 526,527,530 ЦК України та умов договору боржник свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором , яка складається в розмірі 12897 дол.США 41 цент, що відповідно до курсу НБУ станом на 16.07.2012 року становить 103 088 грн. 99 коп. Наявність та сума заборгованість по договору підтверджується відповідним розрахунком позивача. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.527 ЦК України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В порядку забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №014/53-05/1058 від 23 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] 23 серпня 2005 року був укладений договір поруки №014/53-05/1058-п . Відповідно до п.3.1 договору поруки, у випадку невиконання боржником взятиз на себе зобов»язань по кредитному договору поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищевикладене, відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність поряд із основним боржником перед кредитором у випадку, коли боржник [PERSON] не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання. Відповідно до ст.576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема, річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужено заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Окремі види застав визначено ст. 575 ЦКУ, згідно з якою заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, є іпотека. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі виконання не зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено законом. Відносини іпотеки нерухомого майна регулюються Законом України від 05.06.2003 р. N 898-IV "Про іпотеку". Статтею 1 Закону про іпотеку встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку" предмет іпотеки, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення, може бути реалізований іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві, зокрема, шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до п. 5.6 Іпотечного договору, за рахунок предмета іпотеки Позивач має право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором в повному обсязі, що визначені на час виконання цих вимог, а саме вимоги щодо: повернення отриманого кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; сплати нарахованих та несплачених процентів та комісій; сплати неустойки, у випадках та розмірі, передбачених умовами Кредитного договору; відшкодування збитків, завданих порушенням Відповідачем умов Кредитного договору та/або умов Іпотечного договору; відшкодування всіх витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за Кредитним договором та звернення у будь-який спосіб, передбачений Іпотечним договором, стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, включаючи, але не обмежуючись, судові витрати, витрати на оплату послуг нотаріуса, оцінювача, винагороди залученим експертам (юристам, оцінювачам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів, витрати на сплату сум податків та внесків до державних цільових фондів, тощо; відшкодування витрат на страхування предмета іпотеки. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договорами на предмет застави є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та доведеними доказами в справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 526, 527, 530, 590, 1050, 1054 ЦК України, ст..ст. 19, 20 ЗУ "Про заставу", ст.ст. 25, 28 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.. 33,39 закону України "Про іпотеку",

Outcome: approved