Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 серпня 2014 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину . Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що 18 червня 2012 року приблизно о 19 год. у дворі будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] ,схопила рукою за вухо та нанесла удар рукою по потилиці її сину малолітньому [PERSON], [INFO]. По даному факту відносно [PERSON] було порушено кримінальне провадження за ст.126 ч. 1 КК України, але кримінальне провадження було закрито у зв'язку з тим, що сплинули строки для притягнення особи до кримінальної відповідальності. Позивач, вважає, що діями відповідача їй та її сину була заподіяна моральна шкода у сумі 5000 грн., яка полягає в тому, що її малолітній син відчув сильну фізичну біль, від чого переніс глибокі моральні страждання, нервовий струс, був наляканий. Також моральні страждання перенесла вона, оскільки були суттєво порушені її нормальні життєві зв"язки. Вона вимушена була витрачати свій вільний особистий час на явки до органів прокуратури,суду та інш. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., витрати на оплату юридичної допомоги у розмірі - 1000 гривень. Позивач [PERSON] не з'явилася у судове засідання, подала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, просила допустити до участі в справі її представника. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, пояснила, що діти між собою подрались, її сину також були нанесені синці. Він також постраждав від [PERSON] Вона захищала свого сина. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що вважає можливим відшкодувати моральну шкоду у розмірі 500 гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2012 року приблизно о 19 год. у дворі будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] заподіяла фізичний біль малолітньому [PERSON],[INFO], схвативши його за вухо та вдаривши по потилиці. По даному факту було порушено кримінальне провадження стосовно [PERSON] у скоєні злочину, передбаченого ст. 126 ч.1 ККУкраїни. 25 червня 2014 року ухвалою Дружківського міського суду кримінальне провадження стосовно [PERSON] в скоєні злочину, передбаченого ст.126 ч.1 КК України було закрито у зв'язку із спливом строків притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності (а.с.6). Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У пп. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Факт заподіяння фізичного болю малолітньому [PERSON] відповідачкою не спростовується., тому суд дійшов висновку щодо покладання на відповідача обов'язку по відшкодування позивачу моральної шкоди. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що сину позивачці було заподіяно моральну шкоду, оскільки він претерпів фізичний біль від дій відповідачки, був наляканий. З урахуванням тяжкості моральних страждань, тривалості дій відповідачки, матеріального становища відповідачки, суд визначає розмір моральної шкоди у сумі 500 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи встановлено, що позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позовної заяви, а відповідач є інвалідом 2 групи. Згідно п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп - звільняються від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати треба віднести на рахунок держави. На підставі ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, ч.2 - граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст.1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У разі, якщо сторона у цивільній справі звільнена від оплати витрат на правову допомогу, компенсація таких витрат виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, у розмірі, що не перевищує 2,5 відсотка встановленої законом мінімальної заробітної плати в місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Компенсація витрат на правову допомогу виплачується за рахунок державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами, стаття 2 Закону. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на правову допомогу адвокатом [PERSON] за надання правової допомоги в 2012-2013 році в розмірі 1000 грн. у зв'язку із участю у судовому засіданні 20.11.2013 р. - 1 хвл., 03.12.2013 р. -10 хвл., 11.02.2014 - 6 хвл., 25.06.2014 р.- 6 хвл., загалом участі у судових засіданнях - 23 хвл. (а.с. кр.пр. 11,19,24,31) Таким чином, суд вважає, що витрати за правову допомогу треба стягнути у розмірі 11 грн. 67 коп. (1218 грн.х2.5% : 60 хвл. х 23 хвл), які є розумними та не перевищують граничних розмірів, встановлених законом, у зв'язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок держави. На підставі ст. 10,11,58,59,60,88,212-215,218 ЦПК України (в редакції 2004 року), на підставі ст. 23, 1167 ЦК України, суд

Outcome: partial