Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

20.07.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягувати з останнього аліменти на його утримання на час інвалідності у розмірі ј частини від усіх його доходів щомісячно. В обґрунтування позову покликається на те, що 29.07.1992 року його батьки зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням суду від 29.06.2016 року. Вказує, що є повнолітнім, однак перебуває на обліку у психіатра з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження мозку з вираженим психорганічним синдромом емоційно вольовими розладами, інтелектуальним зниженням. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04.10.2019 року присуджено до стягнення з відповідача на його користь аліменти на час інвалідності в розмірі ј від усіх його доходів щомісячно до 06.06.2021. року. Однак 08.07.2021 року Львівською психіатричною МСЕК №1 йому повторно встановлено ІІ групу інвалідності з черговим переоглядом 08.07.2023 року. Зазначає, що окрім незначної суми пенсії доходів не має, а відповідач матеріальної допомоги йому не надає. У зв`язку із тим, що законом передбачений обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а він таку потребує, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 09.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.09.2021 року через канцелярію суду позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності та повне підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав на адресу суду заяву від 28.08.2021 року (вх.№15363 від 28.08.2021 року) про визнання позовних вимог. Між цим просить проводити розгляд справи у його відсутності. Розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно копії довідки психіатричної МСЕК №1 серії 12 ААВ №052837 від 08.07.2021 року, [PERSON] повторно встановлено ІІ группу інвалідності з дитинства до 01.08.2023 року, дата чергового переогляду 08.07.2023 року (а.с.13-14). Відповідно до довідки, виданої КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», №778 від 15.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] , звертався за медичною допомогою на протязі останніх п'яти років, являється інвалідом ІІ групи, проходить курси амбулаторного та стаціонарного лікування, діагноз: розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження мозку з вираженим психорганічним синдромом емоційно-вольовими розладами, інтелектуальним зниженням (а.с.11). [PERSON] отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 2 групи, розмір якої з січня 2021 року по червень 2021 року становить 10614,00 грн., що підтверджується копією довідки Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради від 15.07.2021 року №1218 (а.с.10). Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Таким чином, відповідно до правил цієї статті, батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати свою дитину після досягнення нею повноліття за наявності у сукупності таких обставин: - дочка або син є непрацездатними. Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст.1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні"). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина; - непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги. Під потребою матеріальної допомоги розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги пенсій та допомоги у зв`язку з інвалідністю; - наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Батьки не мають обов'язку утримувати повнолітню дитину, якщо вони самі є непрацездатними та потребують допомоги або якщо їхній заробіток не дозволяє їм здійснювати утримання. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку (сина) з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим з батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України). Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що однією із обов`язкових умов, за яких можливе покладення на батьків обов`язку по утриманню повнолітньої непрацездатної дитини, є їх спроможність надавати таку допомогу та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що відповідач матеріально спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього непрацездатного синау розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 01.08.2023 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved