Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 28 березня 2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" і [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за договором станом на 31.10.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 13383 грн. 35 коп. Заборгованість складає: 3059,89 коп. заборгованості за кредитом, 9448,06 коп. заборгованості за процентами, 250 грн. штраф (фіксована частина), 625,4 коп. штраф (процентна складова). Вказану заборгованість та судові витрати позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав вказаних у позовній заяві. На заяву відповідачки про застосування строків позовної давності зазначив, що строк давності банком не пропущено, оскільки відповідно до п.9.12 Правил надання банківських послуг вказаний договір щорічно лонгується. [PERSON] не зверталася до банку з заявою про розірвання договору, а отже договір діє і перебіг строку позовної давності не розпочався. Відповідачка заперечила проти позову, пояснила, що вона не знімала таких сум коштів, які вказані в розрахунку, ті кошти, які вона знімала з картки - погасила. Просить крім того застосувати строки давності, оскільки перебіг строку позовної давності розпочався з 29 березня 2009 року та сплив 29 березня 2012 року. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 березня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" ( далі Банк) та [PERSON] було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 3200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-11). Відповідачкою порушено умови зазначеного кредитного договору та належним чином не виконано, що підтверджується матеріалами справи, а саме розрахунком заборгованості (а.с. 4-7), та випискою про рух коштів по рахунку ( а.с. 37-44). Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.10.2013 року у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 13383 грн. 35 коп. Заборгованість складає: 3059,89 коп. заборгованості за кредитом, 9448,06 коп. заборгованості за процентами, 250 грн. штраф (фіксована частина), 625,4 коп. штраф (процентна складова). Доказів іншого відповідачкою не надано. [PERSON] подала заяву про застосування строків позовної давності ( а.с. 46-47). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Як вбачається з Умов та правил надання банківських послуг ( п. 5.4. Правил користування платіжною карткою) строк погашення кредиту в повному обсязі встановлено не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці ( а.с. 10, зворот). Кредитна картка у відповідачки відсутня. З відповіді ПАТ КБ „ПриватБанк" вбачається, що строк дії карки [NUMBER], яка видавалася [PERSON], відповідно до умов договору (а.с. 7, зворот), має термін дії до 31.01.2009 року ( а.с. 59). Відомості про те, що картка перевипускалася та видавалася [PERSON] відсутні. З довідки про рух коштів по рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що банком [PERSON] не виконувалися належним чином умови договору, не вносила щомісячний платіж, передбачений договором, починаючи з листопада 2008 року (а.с. 4-5, 37-42). А отже перебіг строку позовної давності розпочався з 01.02.2009 року. Проте ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 11 грудня 2013 року, тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Вищевказане узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6- 14 цс 14 ). Таким чином суд відмовляє в задоволенні позову через пропуск строку позовної давності звернення до суду.

Outcome: dismissed