Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач ТОВ "Фінансова компанія "Преміум актив"звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 14491.62 грн., судових витрат та витрат на правову допомогу. В позові позивач посилається на те, що 19.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] укладено договір позики №2269014615-010928 від 19.06.2018року в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті http://e-groshi.com . Даний договір є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченої ст. ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. На виконання даного договору, на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №92.15.000104/2 від 19.02.2018року, позивачем 19.06.2018р. було перераховано на картковий рахунок [PERSON]позику у розмірі 2600 грн., яку він зобов'язався повернути не пізніше 23.00 години 02 липня 2018 року. Строк дії, на який надається позика за цим договором, становить 14 днів. За умовами договору сума процентів за 14 днів користування позикою становить 61.62 грн. Фіксована процентна ставка за договором - 2% (52,00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуюючи датою фактичного повернення позики. Таким чином позивач свої зобов"язання за Договором виконав в повному обсязі. Загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період визначений договором, склала 2661.62 грн. Відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, не повернувши позику у встановлений термін, в зв'язку з чим, станом на 01 жовтня 2018 року у нього виникла заборгованість у сумі 14 491.62грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 2600 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4793.62грн., пеня у розмірі 7098 грн. 01 жовтня 2018 року між позикодавцем та ТОВ "ФК "ПРЕМІУМ АКТИВ" було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором, укладеним з [PERSON] Посилаючись на те, що заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача дану заборгованість . Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати за надання юридичних послуг в розмірі 1500,00 грн. та сплачений при звернені з позовом до суду судовий збір - 1762 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу в порядку спрощеного провадження без його участі . Відповідач [PERSON].в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 19.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON]було укладено договір № 2269014615-010928 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді. Згідно даного договору розмір позики складає 2600,00 грн. Сума процентів за 14 днів користування позики становить 61.62 грн. Фіксована процентна ставка за договором - 2% (52,00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуюючи датою фактичного повернення позики. Позика надається строком на 14 днів, починаючи з 19.06.2018р. Дата повернення позики не пізніше 23.00 години 02 липня 2018 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. В договорі зазначено, що у випадку порушення (прострочення) позичальном строку повернення позики та/або суми процентів за користування позикою, позикодавець має право, додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення (п. 7.1.) . Позивач свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши суму позики в розмірі 2600, 00 грн. на картковий рахунок відповідача, про що свідчить платіжне доручення від 19.06.2018р., та повідомлення про виконання транзакції поповнення картки. Відповідач [PERSON]зобов"язання за договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим, станом на 01.10.2018 року виникла заборгованість у сумі 14 491.62грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 2600 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4793.62грн., пені у розмірі 7098 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. 01 жовтня 2018 року між позикодавцем, ТОВ «Фінансова компанія "Є ГРОШІ" та ТОВ «ФК «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, відповідно до якого клієнт відступив ТОВ «ФК «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв'язку з чим гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей стали дійсними для ТОВ «ФК «Преміум Актив» та вважаються наданими ТОВ «ФК «Преміум Актив», а також до ТОВ «ФК «Преміум Актив» перейшли всі пов"язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та не сплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором № 2269014615-010928 від 19.06.2018 року. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У зв"язку з ухиленням відповідача від виконання умов договору № 2269014615-010928 від 19 червня 2018 року, що призвело до виникнення заборгованості за позикою, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Преміум Актив" підлягають стягненню заборгованість за кредитом в сумі 2600грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом в сумі 4793.62 грн. та пеня в сумі 7098грн.,що буде відповідати умовам договору та не спростовано відповідачем. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню , судові витрати у виді судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача . Крім того, ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2018 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON], яка згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 2240000000110744, здійснює діяльність у сфері права, було укладено договір про надання юридичних послуг №15/10-1. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що фізична особа-підприємець [PERSON]має право на зайняття адвокатською діяльністю. Позивач самостійно вирішує питання про вибір свого представника у суді, однак держава гарантує такій особі право на відшкодування витрат на правничу допомогу, надану лише адвокатом. Враховуючи, що правову допомогу позивачу було надано фізичною особою-підприємцем, яка не має статусу адвоката, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для віднесення до судових витрат сум, сплачених позивачем за послуги, надані особою, яка не є адвокатом, а тому немає підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на юридичні послуги.

Outcome: approved