Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно, а саме: на ? частину житлового будинку із надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]; на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га у межах згідно з планом, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], розташовану по [ADDRESS]; на земельну ділянку загальною площею 2,4940 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], розташовану на території Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернувся [PERSON] до Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за його відсутності; - заява за підписом сільського голови Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівській області за відсутності представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] Козелецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з якої вбачається, що: -14 листопада 2011 року [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке належатиме їй на день смерті заповіла [PERSON]; -18 грудня 2015 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 18.12.2015 року, [PERSON] на день смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та мала такий склад сім'ї: син [PERSON], невістка [PERSON] та внук [PERSON]. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 12 жовтня 2001 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Підлісненської сільської ради від 15 березня 2001 року № 17 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,49 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. 27 жовтня 2010 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення Підлісненської сільської ради, 23 сесія 5 скликання від 01.10.2009 року та № 33 від 21.10.1993 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] (земельна ділянка розташована по [ADDRESS]). Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 2,4940 га (кадастровий номер [NUMBER]); - Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,2500 га (кадастровий номер [NUMBER]). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 лютого 2016 року за земельними ділянками (кадастрові номери: [NUMBER], [NUMBER]) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, так як оригінали правовстановлюючих документів втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. Також, суд вважає необхідним позов в частині визнання за заповітом права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], також задовольнити з огляду на наступне. Згідно довідки, наданої виконавчим комітетом Кіптівської сільської ради № 581 від 03.03.2016 року житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] та [PERSON]. Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність". Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою по [ADDRESS], побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути об'єктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем [PERSON] не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. На виконання Закону України "Про добровільне об'єднання територіальних громад" рішенням 34-ї позачергової сесії шостого скликання Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 03 вересня 2015 року "Про добровільне об'єднання територіальних громад" вирішено об'єднатися з територіальними громадами села Вовчок - Вовчківської сільської ради, села Кіпті - Кіптівської сільської ради, сіл Новий Шлях, Розівка - Новошляхівської сільської ради, сіл Олбин, Савинка, Димерка, Борсуків, Самійлівка - Облінської сільської ради, села Підлісне - Підліснянської сільської ради, сіл Гайове, Прогрес - Прогресівської сільської ради в Кіптівську територіальну громаду з центром у селі Кіпті (п. 1); повноваження вказаних сільських рад, сільських голів припинити з моменту набуття повноважень новообраними органами місцевого самоврядування, сільським головою територіальної громади, утвореної внаслідок добровільного об'єднання (п. 3 Рішення); правонаступником активів і пасивів (зобов'язань) Кіптівської, Вовчківської, Новошляхівської, Олбинської, Підліснянської, Прогресівської сільських рад визначити Кіптівську сільську раду, утворену внаслідок добровільного об'єднання територіальних громад (п. 5 Рішення). На підставі вказаного рішення сесії припинено юридичну особу Вовчківську сільську раду Козелецького району Чернігівської області та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.01.2016р. внесено запис № 10461120004000587 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (код ЄДРПОУ 04413331). Відповідно, в цій справі належним відповідачем є саме Кіптівська сільська рада (з урахуванням того, що земельні ділянки та будинок розташовані на території Підлісненської сільської ради). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], підлягають задоволенню.

Outcome: approved