Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України, про визнання права власності на майно, а саме просить визнати за нею право власності на автомобіль марки Volkswagen Passat, кузов WVWZZZ3BZWP051306, об'єм двигуна 1781 см3, бензин, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 08.03.2005 року, згідно акту дарування, громадянином [PERSON], [PERSON] надано згоду на дарування, в якості гуманітарної допомоги, на користь Головного управління праці та соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації автомобіля Volkswagen Passat (№ шасі WVWZZZ3BZWP051306) для подальшої передачі [PERSON], інваліду 2-ї групи, який мешкає в с. Мильне, Зборівського району, Тернопільської області. Згідно акту прийому передачі автомобіль був переданий [PERSON] та 21.07.2005року видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. 01.09.2014року її чоловік [PERSON] помер На день смерті вона проживала з ним та була зареєстрована з ним в одному будинку, в селі Мильне, Зборівського району, Тернопільської області, а тому, відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого КМУ від 08.09.1997року за №999, в редакції, що діяла на момент передачі [PERSON] спірного автомобіля, вона набула право власності на нього На її звернення, відповідачем [PERSON] соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації, їй було відмовлено у перереєстрації автомобіля. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явились, однак представником позивача подано суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання явку своїх представників не забезпечили з невідомих суду причини, заяв , клопотань про розгляд справи у їх відсутності не надавали. Відповідачем [PERSON] соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації подано суду письмові заперечення на позовну заяву із проханням відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтовують тим, що відповідно до п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19.07.2006р. № 999, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Контроль за дотриманням зазначеного строку здійснюється головним управлінням соціального захисту чи управлінням виконавчої дирекції. Автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років, після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, у випадках, зазначених в абзацах третьому - шостому пункту 16 цього Порядку. Якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції після закінчення шестимісячного строку з дня смерті інваліда. Вилучення автомобіля здійснюється відповідно до абзацу п'ятнадцятого пункту 16 цього Порядку. Повернутий (вилучений) автомобіль головне управління соціального захисту здає підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видає в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Такий інвалід знімається з обліку на десятирічний строк, який визначається починаючи з дати отримання автомобіля попереднім інвалідом, з урахуванням строку його експлуатації померлим інвалідом. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом встановлено наступне. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 26.11.2015року. позов [PERSON] до [PERSON] соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України, про визнання права власності на автомобіль, зобов»язання вчинити певні дії в частині зобов'язання [PERSON] соціального захисту населення Тернопільської ОДА зняти зі свого обліку автомобіль Volkswagen Passat, кузов WVWZZZ3BZWP051306, об'єм двигуна 1781 см3, бензин, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та надання дозволу на перереєстрацію даного транспортного засобу в Державтоінспекції; зняття всіх обтяження, щодо володіння, користування та розпорядження автомобілем Volkswagen Passat, кузов WVWZZZ3BZWP051306, об'єм двигуна 1781 см3, бензин, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] провадженням закрито, як такий, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 08.03.2005 року згідно акту дарування, громадянином [PERSON], [PERSON] надано згоду на дарування, в якості гуманітарної допомоги, на користь Головного управління праці та соціального захисту населення Тернопільської обласної Державної адміністрації автомобіля Volkswagen Passat (№ шасі WVWZZZ3BZWP051306, літраж 1781) для подальшого його передачі [PERSON], інваліду 2-ї групи, який мешкає в с.Мильне, Зборівського району, Тернопільської області. 12.04.2005 року, відповідно до митної декларації, автомобіль легковий Volkswagen Passat, кузов WVWZZZ3BZWP051306, об'єм двигуна 1781 см3, бензин, 1997 р. випуску, вироблений в Німеччині, прибув ГУ праці та соціального захисту населення Тернопільської ОДА для інваліда 2-ї групи [PERSON], с. Мильне, Зборівського району, Тернопільської області, Україна. Протоколом №26/ГД-2611/К засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 19.05.2005 року, Автомобіль визнано гуманітарною допомогою та передано [PERSON] згідно акту прийому гуманітарної допомоги від 13.04.2005 року. 21.07.2005 року автомобіль легковий Volkswagen Passat, кузов WVWZZZ3BZWP051306, об'єм двигуна 1781 см3, бензин, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] був зареєстрований за [PERSON], як за власником про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В графі «особливі відмітки,» зазначено: без права продажу . 01 вересня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 173702, виданим виконавчим комітетом Мильнівської сільської ради, Зборівського району, Тернопільської області. Згідно довідки №102, виданої 25.02.2015 року виконкомом Мильнівської сільської ради, Зборівського району, Тернопільської області, на день смерті [PERSON] - 01 вересня 2014 року жителя [INFO] разом із ним в одному жилому будинку була зареєстрована та проживала [PERSON] [INFO] . 01.07.2015 року [PERSON] соціального захисту населення Тернопільської ОДА надано відмову у прийнятті рішення та передачі автомобіля Volkswagen Passat, кузов WVWZZZ3BZWP051306, об'єм двигуна 1781 см3, бензин, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та відмовлено у наданні документів, необхідних для перереєстрації права власності. Дана відмова аргументована тим, що Кабінетом Міністрів України не приведено у відповідність нормативно-правові акти до ЗУ «Про гуманітарну допомогу». Суд розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 Цивільного кодексу України, закони та інші нормативно-правові акти, у тому числі й акти цивільного законодавства, не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з яким дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Відповідно до п. 37 Постанови КМУ «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" від 8 вересня 1997 року в редакції, чинній на час прийняття рішення про надання спірного автомобіля, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безоплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. Перереєстрація автомобіля на ім'я одного з членів сім'ї, який на час смерті інваліда проживав разом з ним, провадиться Державтоінспекцією з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід перебував на обліку як власник транспорту. Порядок від 8 вересня 1997 року був визнаний таким, що втратив чинність, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року N 999 "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями". Тобто, право власності на зазначений автомобіль набуте у відповідності з вимогами постанови Кабінету Міністрів від 08 вересня 1997 року N 999 "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями", а тому на спірні правовідносини не поширюються положення постанови Кабінету Міністрів України N 999 від 19.07.2006 р. "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями". Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» (частина друга статті 11 -1 із змінами, внесеними\~згідно із Законом України від 16.10.2012 р. N 5463-VI, у редакції Закону України від 14.05.2015 р. N 426-VIII), після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через органи соціального захисту населення, за бажанням членів їхніх сімей, спадкоємців передається їм у власність безоплатно за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсутності членів сім'ї, спадкоємців або у разі небажання членів сім'ї, спадкоємців отримати автомобіль, визначений у частині другій цієї статті, такий автомобіль повертається органам соціального захисту населення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 7 жовтня 2015 р. N 803 внесено зміни до пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, викладено абзац сьомий в наступній редакції : «Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через головне управління соціального захисту населення, за бажанням членів їх сімей, спадкоємців передається їм у власність безоплатно за рішенням Мінсоцполітики. У разі відсутності членів сім'ї, спадкоємців або в разі небажання членів сім'ї, спадкоємців отримати автомобіль такий автомобіль повертається головному управлінню соціального захисту населення». Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на автомобіль марки Volkswagen Passat, кузов WVWZZZ3BZWP051306, об'єм двигуна 1781 см3, бензин, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Заперечення відповідача проти позову спростовуються ч.ч.2, 3 ст. 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» (частина друга статті 11 -1 із змінами, внесеними\~згідно із Законом України від 16.10.2012 р. N 5463-VI, у редакції Закону України від 14.05.2015 р. N 426-VIII) та Постановою Кабінету Міністрів України від 7 жовтня 2015 р. N 803 про внесення зміни до пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями. В силу вимог статті 88 ЦПК України, у зв»зку з тим, що при розгляді справи встановлено порушення прав позивача лише відповідачем - [PERSON] соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації, з даного відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, а саме 381,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved