Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи свій позов наступним. 14.11.2007 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 08-038/547. Відповідно до змін до установчих документів, здійснених на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 р. за № 514 -VI, АКБ «Укрсоцбанк» надалі іменоване Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», скорочено - ПАТ «Укрсоцбанк». Згідно з п. 1.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 854 196,00 грн., зі сплатою 13,5 % процентів річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 13 листопада 2027 року. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва (інвестування) житла відповідно до договору № фк01312069 про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-1» виду А від 06.11.2007 р., що укладений між позичальником та ТОВ комерційним банком «Столиця». Відповідно до пп.3.3.7., 3.3.8 кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями, визначеного в п. 1.1.1. цього договору. Відповідно до п. 4.2. кредитного договору - у випадку прострочення строків повернення кредиту позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Відповідно до п. 4.5. кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пп.3.3.7., 3.3.8 кредитного договору, протягом більш, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Позичальник взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту та відсоткам не сплатив, чим порушив умови кредитного договору. Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору в забезпечення виконання позичальниками своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає 14.11.2007 року з відповідачем іпотечний договір № 02-038/993, за умовами якого, в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру № 69, що знаходиться на 14 поверсі, загальною проектною площею 100,70 кв. м., житловою площею 61,10 кв. м., та будується за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, ж/к ОАЗІС, ділянка 131, секція № 2. Відповідно до п. 1.1.1. іпотечного договору предмет іпотеки придбаний іпотекодавцем за кредитні кошти, що надаються іпотекодержателем у відповідності з умовами основного зобов'язання, зміст та розмір якого визначені згідно до п. 1.3. іпотечного договору. Заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 1 220 282,60 гривень. П. п. 2.4.3., 4.1. іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 1.9. іпотечного договору після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зазначеного в п. 1.1. цього договору, а також після оформлення та реєстрації в установленому чинним законодавством України порядку права власності на нього за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про іпотеку» передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них. Обтяження об'єкта незавершеного будівництва іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. Відповідно до п. 1.9. іпотечного договору після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зазначеного в п. 1.1. цього договору, а також після оформлення та реєстрації в установленому чинним законодавством України порядку права власності на нього за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. При цьому нотаріус за повідомленням іпотекодержателя та за рахунок іпотекодавця реєструє обтяження іпотекою вже збудованої нерухомості. Так, 23.10.2009 р. ПАТ «Укрсоцбанк» надано повідомлення за вих. № 02-11/1036 приватному нотаріусу КМНО Кравченко І.В. про реєстрацію заборони на трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредиту № 08-038/547 від 14.11.2007 року станом на 04.11.2015 року загальний розмір заборгованості складає 1 791 106,77 гривень з них: сума заборгованості за кредитом у розмірі 736 749,00 грн, сума заборгованості за відсотками у розмірі 462 969,31 грн; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 359 492,58 грн, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 231 895,88 грн. Посилаючись на вимоги ст.ст. 525 - 527, 530, 589, 610, 612, 624, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 33, 35, 39 Закону України "Про іпотеку", просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за договором кредиту №08-038/547 від 14.11.2007 року у сумі 1 791 106,77 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - трикімнатну квартиру № 189, загальною площею 100,7 кв. м., житлою площею 61,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну предмета іпотеки у розмірі 1 220 282,60 грн., та стягнути судовий збір у розмірі 26 866,60 грн. та інші судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, розглядати справу у відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через засоби масової інформації, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.11.2007 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 08-038/547 (а.с.16-18). Відповідно до змін до установчих документів, здійснених на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 р. за № 514 -VI, АКБ «Укрсоцбанк» надалі іменоване Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», скорочено - ПАТ «Укрсоцбанк». Згідно з п. 1.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 854 196,00 грн., зі сплатою 13,5 % процентів річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 13 листопада 2027 року. Факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 854 196,00 грн підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.10). Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва (інвестування) житла відповідно до договору № фк01312069 про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-1» виду А від 06.11.2007 р., що укладений між позичальником та ТОВ комерційним банком «Столиця». Відповідно до пп.3.3.7., 3.3.8 кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями, визначеного в п. 1.1.1. цього договору. Відповідно до п. 4.2. кредитного договору - у випадку прострочення строків повернення кредиту позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Відповідно до п. 4.5. кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пп.3.3.7., 3.3.8 кредитного договору, протягом більш, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Позичальник взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту та відсоткам не сплатив, чим порушив умови кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений кредитним договором строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України (кредитний договір), передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71(ст.ст.1046-1053) ЦК України. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема заставою, порукою. Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору в забезпечення виконання позичальниками своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає 14.11.2007 року з відповідачем іпотечний договір № 02-038/993, за умовами якого, в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру № 69, що знаходиться на 14 поверсі, загальною проектною площею 100,70 кв. м., житловою площею 61,10 кв. м., та будується за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, ж/к ОАЗІС, ділянка 131, секція № 2. (а.с. 19-21). Відповідно до п. 1.1.1. іпотечного договору предмет іпотеки придбаний іпотекодавцем за кредитні кошти, що надаються іпотекодержателем у відповідності з умовами основного зобов'язання, зміст та розмір якого визначені згідно до п. 1.3. іпотечного договору. Заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 1 220 282,60 гривень. П. п. 2.4.3., 4.1. іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В силу ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Закон України "Про іпотеку" є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері застави нерухомого майна - іпотеки. Статтею ст. 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ст. 1 названого Закону майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника. Статтею 11 Закону передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 1.9. іпотечного договору після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зазначеного в п. 1.1. цього договору, а також після оформлення та реєстрації в установленому чинним законодавством України порядку права власності на нього за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про іпотеку» передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них. Обтяження об'єкта незавершеного будівництва іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. Відповідно до п. 1.9. іпотечного договору після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зазначеного в п. 1.1. цього договору, а також після оформлення та реєстрації в установленому чинним законодавством України порядку права власності на нього за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. При цьому нотаріус за повідомленням іпотекодержателя та за рахунок іпотекодавця реєструє обтяження іпотекою вже збудованої нерухомості. Так, 23.10.2009 р. ПАТ «Укрсоцбанк» надано повідомлення за вих. № 02-11/1036 приватному нотаріусу КМНО Кравченко І.В. про реєстрацію заборони на трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.24). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредиту № 08-038/547 від 14.11.2007 року станом на 04.11.2015 року загальний розмір заборгованості складає 1 791 106,77 гривень з них: сума заборгованості за кредитом у розмірі 736 749,00 грн, сума заборгованості за відсотками у розмірі 462 969,31 грн; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 359 492,58 грн, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 231 895,88 грн (а.с.11-15). Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", п. 4.5.1. іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. З огляду на наведене, суд приймає рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, у повному обсязі як законний та обґрунтований. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесенні судові витрати в розмірі 27 286,60 грн (витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 866, 60 грн та 420,00 грн., витрати пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача).

Outcome: approved