Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 55852,64 грн. заподіяної шкоди Позов мотивує тим, що 18.02.2016 року при обході лісу, що перебуває в постійному користуванні ДЛГП "Галсільліс" в районі хутора Козубатиця с. Чемеринці Перемишлянського району Львівської області лісник підприємства [PERSON] виявив, що в кварталі 25 виділі 21 [PERSON] зрізав дерева, покрижував їх та склав на купу. Окрім цього, біля дороги було накладено шість складометрів дров, які підготував [PERSON] для вивозу. Після цього, [PERSON] залишив місце вчинення правопорушення і пішов у невідомому напрямку. Покликається на те, що [PERSON] зрубано 33 дерев породи вільха чорна в діаметрі від 8 до 24 см та 4 дерева породи черешня діаметром від 16 см до 28 см. Покликається на те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", нараховано збитків на загальну суму 55852,64 гривень. Зазначає, що постановою слідчого від 20.05.2016 року закрито кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, однак в діях [PERSON] наявний склад адміністративного правопорушення. Просить стягнути з [PERSON] заподіяну шкоду в розмірі 55852 гривень 64 копійок В судове засідання представник позивача не з'явився. Однак, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив розглядати дану цивільну справу без його участі (а.с.21) Відповідач та третя особа в судові засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Від виконкому Чемеринецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області надійшов лист про розгляд даної цивільної справи у їх відсутності представника (а.с.25). А тому, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності представників відповідача та третьої особи на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Згідно положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.1 ч.1 ст. 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Постановою слідчого СВ Перемишялнського РВ ГУМВС України у Львівській області від 20.05.2016 року закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201614026000081 від 18.02.2016 року по факту незаконної порубки лісу (а.с.6-7). Як вбачається з протоколу ЛГП "Галсільліс" про адміністративне правопорушення №000001 від 30 травня 2016 року, такий складено за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, а саме: зрізано дерева в кількості 47 (сорок сім) штук, однак прізвище, ім'я, по батькові особи відносно якої складений протокол - відсутнє (а.с.9-11). Районним судом встановлено, що [PERSON], житель с. Біле Перемишлянського району Львівської області до адміністративної відповідальності ДП "Бібрський лісгосп" не притягався, на підставі оформленого протоколу про адміністративне правопорушення №000001 від 30.05.2016 року, про що свідчить повідомлення ДП "Бібрський лісгосп" (а.с.24) Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст.1166 ЦК єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Також відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відтак, обов'язковою умовою відшкодування як матеріальної шкоди є наявність вини у діях особи, яка заподіяла таку шкоду. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Позивачем не наведено та судом не здобуто жодних доказів завдання відповідачем шкоди, не доведено причинно-наслідковий зв'язок між діями чи бездіяльністю відповідача та наслідками, а відтак у суду відсутні правові підстави вважати, що позивачу була заподіяна шкода відповідачем. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довів тих обставин, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: dismissed