Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У вересні 2016 року звернулась Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес" до Святошинського районного суду м. Києва з заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 08.04.2016 року о 09 год. 10 хв. на пр.-ті Палладіна у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Форд Транзит д.н.з. АВ 4082СВ, під керуванням [PERSON], та автомобіля Шкода д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], ДТП трапилось внаслідок порушення ПДР України [PERSON] Транспортний засіб Форд Транзит, д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно Полісу серія АЕ/7034129 в ПрАТ «СК «Юнівес». Згідно довідки про ДТП №89463846 власником автомобіля Форд Транзит, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON]. Позивач зазначив, що 04.07.2016 року постановою Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/7617/16-п встановлено вину Відповідача -2 у вчиненні даної ДТП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності. У відповідності Звітом про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля Шкода державний номер [NUMBER] №020616-1 від 02.07.2016 вартість майнової шкоди заподіяної автомобілю Шкода, д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає суму в розмірі 25 607,71 грн., з врахування коефіцієнту фізичного зносу. Згідно страхового акту №ГО-2323/ЦО від 15.07.2016, ПрАТ «СК «Юнівес» по даній страховій події була проведена виплата страхового відшкодування в загальній сумі 25 607,71 грн. Позивач зазначив, що [PERSON] та [PERSON] в порушення п.33.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не надали ПрАТ «СК «Юнівес» протягом трьох днів з дня настання ДТП письмове повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Таким чином у ПрАТ «СК «Юнівес» в межах фактично виплаченого страхового відшкодування перейшло право вимоги, а тому просить стягнути в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування потерпілій особі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання зявилися, проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.04.2016 року о 09 год. 10 хв. на пр.-ті Палладіна у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Форд Транзит д.н.з. АВ 4082СВ, під керуванням [PERSON], та автомобіля Шкода д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], ДТП трапилось внаслідок порушення ПДР України [PERSON] Транспортний засіб Форд Транзит, д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно Полісу серія АЕ/7034129 в ПрАТ «СК «Юнівес». Згідно довідки про ДТП №89463846 власником автомобіля Форд Транзит, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON]. Судом встановлено, що 04.07.2016 року постановою Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/7617/16-п встановлено вину [PERSON] у вчиненні даної ДТП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності Судом встановлено, що у відповідності зі Звітом про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля Шкода державний номер [NUMBER] №020616-1 від 02.07.2016 вартість майнової шкоди заподіяної автомобілю Шкода, д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає суму в розмірі 25 607,71 грн., з врахування коефіцієнту фізичного зносу. Згідно страхового акту №ГО-2323/ЦО від 15.07.2016, ПрАТ «СК «Юнівес» по даній страховій події була проведена виплата страхового відшкодування в загальній сумі 25 607,71 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно Постанови Верховного Суду України від 16.09.2015 року по справі №6-284цс15,в правовій позиції зазначено, що підпунктом 33.1.4 пункту 33.1статті 33,підпунктом "г" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 закону України від 01.07.2004 року "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорнх засобів" встановлено обов"язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов"язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. Вказано, що оскільки судами встановлено факт настання страхового випадку никим не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами: відповідач, як особа винна в ДТП, притягнутий до адміністртаивної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов"язаннях, адже регресні зобов"язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Згідно ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами1і2 ч.1 ст.355 цього Кодексу, є обов"язковим для всіх суб"єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосуваня нори права, викладений у постанові Верховнвого Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції, викладеної у висновках Верховновго Суду України,з одночасним наведенням мотивів. А тому суд дійшов висновку, що позивчем помилково обраний спосіб захисту порушеного права, та який мав бути поданий не за правилами ст.ст.1187,1191ЦПК України, а за правилами Глави 82 ЦК України. За вказаних вище обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Судові витрати підлягають відповідно до ст. 88 ЦПК України задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed