Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в сумі 5860,26 грн. та суму судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп., обґрунтовуючи позов наступним. Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» є суб`єктом господарювання, що здійснює підприємницьку діяльність з розподілення електричної енергії на території Київської області. 16.02.2011 року ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» (правонаступником якого є позивач) з відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією №200770284, предметом якого є постачання і передача електроенергії енергопостачальником та оплата спожитої електроенергії споживачем. Договір укладено на строк три роки та вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Згідно постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» з 01.01.2019 р. даний договір припинив свою дію в частині постачання електричної енергії та продовжує свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. З 01.01.2019 року послуги з постачання електричної енергії надаються ТОВ «Київська обласна ЕК», ПрАТ «Київобленерго» продовжує здійснювати свою ліцензовану діяльність в частині розподілу електричної енергії на території Київської області. Відповідно до п. 11 Договору про користування електричною енергією, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, забезпечувати збереження приладів обліку, ввідних вимикачів та ящиків обліку, пломб і пломбувальних ниток встановлених на них, у разі розміщення вузла обліку у квартирі або на іншому об`єкті споживача, згідно «Акту про передачу на відповідальне збереження засобів обліку електроенергії та встановлених на них пломб», що є невід`ємною частиною цього договору; невідкладно повідомляти Енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку чи порушення його пломбування, в тому числі пломбувальних ниток. Згідно п. 20 Договору споживач несе відповідальність, зокрема за порушення вимог ПКЕЕН та умов цього договору, розкрадання електричної енергії, самовільне підключення до електромережі і споживання електричної енергії без приладів обліку, завдані Енергопостачальнику збитки. Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 р. №1357, які регулювали відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками до 11.06.2018 року, було передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником (п. 3 Правил). При цьому, користування електричною енергією - є споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії. Відповідно до п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕ. З урахуванням п. 37 Правил енергопостачальник має право перевіряти справність приладу обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України, зокрема цивільну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення правил користування енергією, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Згідно з положеннями п. п. 9 і 10 Правил споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Засіб обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. Відповідно до п. 11 Правил відповідальність за збереження засобів обліку, встановлених у квартирі, на інших об`єктах побутового споживача, та пломб на них несе побутовий споживач. Згідно з положеннями п. 14 Правил у разі виявлення зовнішнього пошкодження засобу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі побутовий споживач зобов`язаний негайно письмово повідомити про це енергопостачальника. Відповідно до п. 48 Правил побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку, розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів. 30.11.2016 року згідно Акту № 203170 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380В від 30.11.2016 року представниками енергопостачальника на об`єктів відповідача було проведено заміну електролічильника та встановлено і перевірено працездатність приладу обліку НІК 2303L АП1Т, заводський № 8093605. Цього ж дня даний електролічильник було опломбовано та згідно Акту №170972 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому складеного 30.11.2016 р. передано на вберігання споживачу. У зв`язку із несплатою за спожиту електроенергію, на підставі пункту 35, 27 ПКЕЕН, згідно наряду від 26.04.2107 року електропостачання на об`єкт споживача було припинено 03.05.2017 року. 13 червня 2017 року при проведенні перевірки представниками позивача за місцем проживання відповідача в [ADDRESS] , було виявлено порушення ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" та п. 48 ПКЕЕН, що виразилося: шляхом самовільного підключення до мережі енергопостачальника після відключення за заборгованість. На електролічильнику відсутні пломби Держповірки та пломби енергопостачальної організації. Також відсутня пломба енергопостачальної організації на звідному автоматі. На підставі п. 53 ПКЕЕН виявлене порушення було зафіксовано в Акті про порушення ПКЕЕН №К034317. Вказане порушення вчинене відкритим способом, про що свідчить характеристика виявленого порушення, а також схема електропостачання споживача, наведена в Акті. Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення повідомили батька споживача [PERSON] (який постійно проживає в даному будинку) та був присутній при виявленні даного порушення та складанні акта, про його право як представника споживача внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій. В свою чергу [PERSON] , в присутності якого було складено акт про порушення, відмовився від підпису цього акта, у зв`язку із чим представниками енергопостачальника в рядку "Споживач або представник споживача зазначено: "Від підпису відмовився". Акт про порушення №К034317 від 13.06.2017 р. було складено коректно, оскільки, його підписали три представника енергопостачальника. В акті чітко вказано скоєне правопорушення, а також оформлено схему електропостачання споживача. Згідно п. 53 ПКЕЕН Акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як із трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом. Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН визначається Методикою, яка затверджена постановою Національної комісії електроенергетики України (НКРЕ) від 04.05.2006 р. №562 з наступними змінами та доповненнями. Відповідно до п. 3.1 Методики, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН, зокрема, пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку. Відповідно до п. 3.3. Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів; за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який розраховується розмір вартості не облікованої енергії. Результатом засідання комісії з розгляду Акта № К034317 від 13.06.2017 р., яке відбулося 05.07.2017 р., стало рішення про те, що виявлене порушення ПКЕЕН підпадає під пп. 4 п.3.1 Методики (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку). Акт підлягає розрахунку згідно з п. 48 ПКЕЕН, п. 3.1.4. Методики по пропускній здатності мережі алюміній 6 мм2 за період 48 днів з 27.04.2017 по 13.06.2017 року та по тарифах, що діяли протягом періоду порушення. Споживач належним чином заздалегідь повідомлений (не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії) про час і дату розгляду Акта, на засідання комісії не з`явився, представника не направив. Один примірник протоколу, разом з розрахунком величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електроенергії та/або збитків споживачу надіслано поштою 12.07.2017 року. Відповідно до Методики на підставі зазначеного Акту про порушення ПКЕЕН та протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією №0246 від 05.07.2017 року, було визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії, внаслідок порушення, на загальну суму 5860,26 грн. Таким чином сума збитків, завданих Позивачу внаслідок порушення Відповідачем ПКЕЕН, зафіксованого в Акті №К034317 від 13.06.2017 р. становить 5860,26 грн. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Звідси вбачається, що обов`язок відшкодувати шкоду (збитки) слід пов`язувати з невиконанням або неналежним виконанням договірних зобов`язань між споживачем та енергопостачальником, оскільки шкода, завдана порушенням договірних зобов`язань, може відшкодовуватися за зазначеними нормами тільки у випадках, прямо передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач та його представник просять суд відмовити позивачу в позові в повному обсязі, обґрунтовуючи у відзиві наступним. У зв`язку з виходом з ладу старого електролічильника він неодноразово з лютого до листопад 2016 р. звертався до позивача з усними заявами про необхідність заміни лічильника. Проте новий лічильник йому було встановлено лише 30 листопада 2016 р. Згідно діючих на той час ПКЕЕН у разі несправності електролічильника не з вини споживача кількість спожитої не облікованої електроенергії обраховується, виходячи з середньомісячного (середньодобового) показника за аналогічний період, який передував часу виходу лічильника з ладу. Після встановлення електролічильника від позивача йому надійшов рахунок за спожиту електроенергію за час несправності лічильника на суму близько 8 000 грн., потім ця сума була ним зменшена до близько 5 000 грн. На це він 31.03.2017 р., звернувся до позивача з письмовою заявою, в якій вказав про незгоду з такою сумою і що він згоден сплатити за цей період 1269,82 грн., виходячи з середнього споживання за аналогічний період 2015 р., коли лічильник був справний. На цю заяву йому від позивача надійшла відповідь від 24.04.2017 р. за № 47, в якій він наполягав саме на вказаній ним сумі і вказав, не дивлячись на наявність спору між ними, що у разі несплати він має право припинити йому енергопостачання. Він дійсно сплатив позивачу 1269,81 грн. боргу, що підтверджується рішеннями судів. Проте, незважаючи на це, а також на те, що абз.5 п. 27 ПКЕЕН прямо забороняє постачальнику припиняти електропостачання споживачу у разі наявності спору про розмір заборгованості до вирішення спору в суді, позивач незаконно припинив йому електропостачання 3 травня 2017 р. Це відключення рішеннями Білоцерківського міськрайонного суду і апеляційного суду Київської області визнано незаконним на підставі саме абз. 5 п. 27 ПКЕЕН, оскільки існував невирішений спір щодо розміру заборгованості. Наявність спору між ними підтверджено також ухвалою Кагарлицького районного суду від 22.12.2017 р. про скасування судового наказу по справі № 368/827/17 щодо стягнення так званого боргу за час несправності електролічильника у 2016 р. Розуміючи існування спору, нинішній позивач навіть після вказаної ухвали не звернувся до суду в порядку позовного провадження. Проте навіть після рішення суду першої інстанції позивач по цій справі не поновив йому електропостачання, а явно затягуючи час, звернувся до суду апеляційної інстанції, затягнувши час підключення ще на 2,5 місяців. Оскільки завідомо незаконне відключення електроенергії не тільки спричинило незручності у житті його родини, а й прямо загрожувало їхньому здоров`ю і навіть життю його батька пенсіонера. Адже при відсутності електроенергії не працює холодильник, що призвело б до споживання ними зіпсованих продуктів і потягло б отруєння, не працював бойлер для нагрівання води, що потягло за собою антисанітарію і захворювання. А найголовніше те, що його батько - пенсіонер у зв`язку з віком і погіршення з віком і погіршенням здоров`я повинен постійно користуватися інгалятором. А при відсутності електроенергії таке користування неможливе, що загрожувало життю його батька. Згідно ст.. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, здоров`я і життя інших людей від протиправних посягань. Вважаючи на підставі Конституції України, що явно незаконне припинення енергопостачання загрожує життю і здоров`ю членів їхньої сім`ї, він в порядку самозахисту від протиправних дій позивача найняв спеціаліста електрика, який поновив електропостачання. З часу підключення і до сьогоднішнього дня він в повному обсязі і вчасно оплачує спожиту електроенергію згідно показників лічильника. Про засідання комісії від 13.06.2017 р. його, в порушення вимог ПКЕЕН, не було повідомлено за адресою місця його реєстрації, у зв`язку з чим він був позбавлений права приймати участь у її засіданні і надання необхідних пояснень і підтверджуючих документів, а тому її рішення є незаконним. Про його незаконність свідчить також те, що нарахування за час начебто самовільного підключення здійснено за період з 24 квітня 2017 р., хоч в дійсності відключення відбулося лише через 10 днів, 3 травня 2017 р., і по 13 червня 2017 р., хоч позивач поновив йому електропостачання, згідно його листа від 7.02.2018 р. № 06/240/1061, лише 04 січня 2018 р. Суд, вислухавши сторони та вивчивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику», чинного на час виникнення спірних правовідносин (втратив чинність 01 липня 2019 року), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 , чинними на час виникнення спірних правовідносин (втратили чинність 26 червня 2018 року) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, чинної на час виникнення спірних правовідносин (втратила чинність 27 липня 2019 року). Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» виступає повним правонаступником ПАТ «Київобленерго», а ПАТ«Київобленерго» було правонаступником ПАТ «А.ЕС. Київобленерго», яке було правонаступником ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», метою діяльності товариства є задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах, задоволення потреб споживачів електричної енергії в умовах функціонування єдиної енергетичної системи України, що стверджується випискою зі Статуту ПАТ «Київобленерго» (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів товариства (протокол від 31.03.2016 року). Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 29.05.2009 року (а.с. 23-24) [PERSON] отримав у дар житловий будинок [ADDRESS] . Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23010253 від 15.06.2009 р. (а.с. 25) підтверджується, що за [PERSON] зареєстроване право власності на житловий будинок [ADDRESS] . 16.02.2011 року ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» (правонаступником якого є Приватного акціонерного товариства «Київобленерго») з відповідачем [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією №200770284 (а.с. 26), предметом якого є постачання і передача електроенергії енергопостачальником та оплата спожитої електроенергії споживачем. Договір укладено на строк три роки та вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН згідно із законодавством України. Згідно постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» з 01.01.2019 р. даний договір припинив свою дію в частині постачання електричної енергії та продовжує свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. 30 листопада 2017 року було складено акт № 203170 технічної перевірки розрахункового обліку електричної енергії, складеного на підставі поданої заяви [PERSON] та проведення заміни лічильника з проставленням пломби. Тобто, було перевірено лічильник та встановлено, що порушень в роботі лічильника не було виявлено. Актом № 170972 від 30.11.2016 року було передано на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому, згідно якого було проведено заміну лічильника по заяві [PERSON] 03 травня 2017 року було відключено споживача електричної енергії, яким є [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Актом про порушення № К 034317 від 13.06.2017 р. (а.с. 8-9) було встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: [ADDRESS] ( [PERSON] ) порушив ПКЕЕН п. 48 - шляхом самовільного підключення до мережі енергопостачальника після відключення через заборгованість. На лічильнику були відсутні пломби Держповірки та пломби енергопостачальної організації. Вказаний акт був складений у відсутність відповідача [PERSON] , що підтверджується сторонами під час розгляду справи, а також записом у акті про порушення № К 034317 від 13.06.2017 р. Судом встановлено, що [PERSON] , який ніби-то був присутній при складані акту про порушення № К034317, не перебуває у договірних відносинах з позивачем, оскільки Ліщинською сільською радою Кагарлицького району Київської області було надано позивачу інформацію0 згідно якої за відомостями виконавчого комітету Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області домоволодіння в [ADDRESS] належить громадянину [PERSON] , зареєстрованому в [ADDRESS] . Зареєстрованих фізичних осіб в житловому будинку в [ADDRESS] немає. За вказаною адресою в [ADDRESS] постійно проживає без реєстрації місця проживання громадянин [PERSON] , за відомостями виконавчого комітету сільської ради зареєстрований в [ADDRESS] . Проте, [PERSON] не є побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Власником цього будинку та побутовим споживачем є [PERSON] . Тобто, у акті про порушення № К 034317 від 13.06.2017 р. вказано, що був присутній представник споживача, але чим підтверджено, що саме вказана особа мала доручення від відповідача у акті нічого не вказано. Протоколом за № 0246 від 05.07.2017 р. засідання комісії по розгляду акту № 034317 від 13.06.2017 р. (а.с. 15) встановлено, що згідно акту п. 48 ПКЕЕН шляхом самовільного підключення до енергопостачальника після відключення через заборгованість. На лічильнику були відсутні пломби Держповірки та пломби енергопостачальної організації, та вирішено питання провести нарахування згідно методики , так як порушення сталося як з вини споживача, вчинене відкритим способом та даний протокол разом із розрахунок було направлено споживачу поштою 12.07.2017 р. Актом К034317 від 13.06.2017 р. (а.с. 16) було проведено розрахунок на суму 5 860,26 грн. Рахунком-фактурою № 8635472759 за серпень 2017 р. ПрАТ «Київобленерго» (а.с. 17) було розраховано за електроенергію згідно Акту порушення ПКЕЕ № К034317 на загальну суму 5 860,26 грн. Вимогою про оплату боргу за спожиту електричну енергію від 26.06.2018 р. (а.с. 30-31) було направлено споживачу [PERSON] , згідно якої повідомлено, що відповідно сума складається 5860,26 заборгованість по акту та 2201,85 грн. за спожиту активну енергію. 31 березня 2017 р. відповідач [PERSON] направив листа позивачу (а.с. 47) про те, що він не погоджується з нарахованою сумою. Листом ПрАТ «Київобленерго» від 07.02.2018 р. [PERSON] (а.с. 48) повідомлено, що відносини між громадянами (побутовими споживачами електричної енергії) та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою № 1357 Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 зі змінами та доповненнями. За адресою [ADDRESS] здійснюється постачання електроенергії у відповідності до Договору про користування електричною енергією, особовий рахунок № 200770284. 04.01.2018 р. Товариством, згідно виконавчого листа від 26.12.2017 р. виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київського області, на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2017 у справі № 357/4960/17, яке залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.11.2107 р., відновлено електропостачання за адресою [ADDRESS] . Виходячи з того, що заборгованість по лічильнику СТКЗ-10А1 № 32623, яка утворилась у 2015-2016 роках за адресою [ADDRESS] вищезазначеними судовими рішеннями визнана спірною згідно ч. 5 п.27 ПКЕЕН, відключення за дану заборгованість за вказаною адресою не проводитиметься до вирішення спору щодо її стягнення шляхом переговорів або у судовому порядку. При цьому, товариство наголошує на необхідності дотримання вимог п.42 ПКЕЕН щодо поточних розрахунків за спожиту електричну енергію. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2017 року було встановлено наступні обставини: «Відповідно до договору дарування житлового будинку від 29.05.2009 року (а.с. 36) [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 16.02.2011 року було укладено договір № 200770284, про користування електричною енергією між [PERSON] та ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», за адресою: с. Ліщинка Кагарлицького району Київської області по вул.. Леніна, 24. Відповідно до даного договору Енергопостачальник взяв на себе зобов`язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 15,00, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач взяв на себе обов`язок оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. У 2016 році позивач виявив, що встановлений відповідачем лічильник електроенергії зламався і у зв`язку з цим звернувся до Кагарлицького районного підрозділу відповідача з усною заявою про несправність лічильника, позивачу пообіцяли, що лічильник буде змінено, в зв`язку з тим, що лічильник не було замінено, позивач ще двічі звертався з аналогічною заявою до відповідача. Відповідно до акта № 246911 від 02.11.2016 року складеного працівниками ПАТ «Київобленерго», було виявлено несправність лічильника встановленого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту № 176972 від 30.11.2016 року відповідачем було встановлено новий лічильник та передано на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому. 17.01.2017 року на адресу позивача надійшла квитанція, в якій зазначено, що за грудень 2016 року позивачу нараховано до сплати 4842 грн. 14 коп. та пропонований плановий платіж з ПДВ 656 грн. 35 коп. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 24 закону України «Про електроенергетику», електропередавальні організації зобов`язані забезпечувати належний технічний стан та організацію експлуатації об`єктів електроенергетики відповідно до вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж та енергетичного обладнання, надійне та якісне постачання (транспортування) енергії згідно з умовами ліцензій та договорів. Відповідно до ст. 25 Закону України, «Про електроенергетику», споживачі електричної енергії мають право на: приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж; вибір постачальника електричної енергії; отримання інформації щодо якості електричної енергії, цін, порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України "Про захист прав споживачів", іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до абзацу 1 п. 27 ПКЕЕН, у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії. Відповідно до абзацу 2 п. 27 ПКЕЕН, у попередженні про відключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об`єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату. З листа ПАТ «Київобленерго» направленого на адресу [PERSON] 28.04.2017 року, вбачається, що позивачу було нараховано борг по несправному лічильнику в розмірі 4869,52 грн., те що показники знімались з несправного лічильника підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Так, представником відповідача до суду надано копію попередження № 8721929936 з якого вбачається, що [PERSON] , повідомлено про суму заборгованості в розмірі 4797,13 грн. за адресою: [ADDRESS] , зазначено показники приладу обліку на дату вручення попередження: Т2-001748, Т3 [NUMBER] , вручено попередження 25.03.2017 року та зазначено дату відключення - 25.04.2017 року. У заяві [PERSON] до керівника Кагарлицького РП ПАТ «Київобленерго» від 31.03.2017 року позивач зазначив, що він отримав письмове попередження про припинення енергопостачання в якому вказано заборгованість в розмірі 4797,13 грн. У вказаному попередженні відсутні відомості щодо періоду, за який виникла заборгованість, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), що не відповідає вимогам абз. 2 п. 27 ПКЕЕН. Відповідно до п. 33 ПКЕЕН, у разі користування електричною енергією без засобу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із побутовим споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців. Отже, в судовому засіданні не доведено підстав нарахування заборгованості позивачу по лічильнику який був несправний і це було зафіксовано працівниками відповідача. Також, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами існує спір щодо заборгованості по сплаті послуг за електроенергію, тому у відповідності до абзацу 5 п. 27 ПКЕЕН, спірні питання щодо заборгованості вирішуються шляхом переговорів між електропостачальником та побутовим споживачем або в судовому порядку. До вирішення спірного питання між сторонами відключення об`єкта побутового споживача не здійснюється. З квитанції № 18142371-1 від 11.04.2017 року вбачається, що позивачем було частково сплачено суму заборгованості за спожиту електроенергію, однак відповідач 03.05.2017 року здійснив відключення постачання електроенергії до будинку в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору», Тобто, у судовому засіданні позивачем [PERSON] доведено, що відключення було проведено з порушенням його прав, як споживача, тому суд приходить до висновку про визнання дій відповідача щодо припинення постачання електроенергії до будинку [ADDRESS] протиправними та вважає за необхідне зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» за власний рахунок поновити постачання електроенергії до будинку [ADDRESS] ». Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.11.2017 р. рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2017 року залишено без змін, та таким чином підтверджено, що між сторонами існує спір щодо заборгованості по сплаті послуг за електричну енергію. Встановлено, що 03 травня 2017 року працівниками Кагарлицького РП відключено житловий будинок [PERSON] по [ADDRESS] від електричної енергії за несплату боргу. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України,статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання. Відповідно до частин першої, четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з положенням частини другої статті 27 зазначеного Закону України відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії. Відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно з п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Електропостачальник повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення цих Правил, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники НКРЕКП, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, обласних державних адміністрацій, обласних відділень Антимонопольного комітету, спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність побутового споживача (у разі відсутності зазначити причини відсутності побутового споживача); перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: ?відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; ?розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією. У разі виявлення фактів розкрадання електричної енергії електропостачальник має право відключити лише безоблікове приєднання до електричних мереж. Якщо неможливо усунути безоблікове приєднання під час оформлення акта, відключенню підлягає об`єкт споживача в цілому, про що зазначається в акті. У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. З 01.01.2019 року послуги з постачання електричної енергії надаються ТОВ «Київська обласна ЕК», ПрАТ «Київобленерго» продовжує здійснювати свою ліцензовану діяльність в частині розподілу електричної енергії на території Київської області. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕН та рішення засідання комісії з розгляду цього акта, оформлене протоколом від 13.06.2017 року, є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, та є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2017 р. та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.11.2017 р. встановлено, що відключення житлового будинку, власником якого є відповідач, від електричної енергії при наявності спірного питання про суму заборгованості є порушенням прав відповідача, тому було і зобов`язано позивача поновити електропостачання до будинку. Згідно матеріалів справи, так і пояснення сторін вбачається, що позивачем не було пред`явлено позов про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, а була списана за заявою представника позивача. Що стосується самої суми за час розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, відповідно до якого відповідачу нараховано суму в розмірі 10 068,66 грн., що було уточнено представником позивачем, подавши у письмовому вигляді уточнену позовну заяву та перерахунок проведеного провідним фахівцем, викликає великий сумнів, так як вказана сума була розроблена у 2020 р., тобто сам представник позивача про це визнав, вказавши про допущену помилку. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що у разі виявлення працівниками енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, зокрема, пошкодження засобу обліку електричної енергії чи наявність зірваних або пошкодженими пломб на них, такі засоби обліку електричної енергії підлягають проведенню експертизи. Підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необгрунтований, а тому задоволенню не підлягає. При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Понесені позивачем по справі судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921.00 грн. у звязку з відмовою у позові у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed