Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

19.06.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом, який перед початком розгляду справи по суті уточнив, та остаточно позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання його з відповідачкою малолітнього сина [PERSON],27.02.2008р.н.,з позивачем [PERSON] Свій позов позивач мотивує тим, що 06.09.1997 він одружився з відповідачкою, і від цього шлюбу народилося 2 дітей, в т.ч. малолітній син [PERSON]. 12.12.2014 шлюб між сторонами було розірвано.Дочка [PERSON] є 1998 р.н.і сама вправі визначати з ким їй з батьків жити, тому позивач і відмовився від позову в частині визначення місця проживання дочки, а оскільки відповідач має тяжку психічну хворобу, має 2 групу інвалідності, тому постійне проживання сина [PERSON], [INFO], з матірю, негативно вплине на його виховання та психічне здоров'я, а тому і предявлено до суду даний позов. 27.08.2015, до початку розгляду основного позову по суті, [PERSON] предявила зустрічний позов до [PERSON], який судом прийнятий в частині позовних вимог про визначення місця проживання малолітнього сина з матірю, який 29.09.2015 був доповнений, та у якому [PERSON] остаточно просить суд ухвалити рішення та визнати місце проживання їх малолітнього сина [PERSON] разом з нею. Свій зустрічний позов [PERSON] мотивує тим, що вона зареєстрована та проживала до 26.08.2015 за тією ж адресою, що і [PERSON], тобто у квартирі [ADDRESS] і разом з ними проживали їх двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], на даний час студентка, та малолітній син [PERSON]. Оскільки [PERSON] почав перешкоджати жити у квартирі, а у серпні 2015 взагалі вивіз її речі з вказаної квартири та привіз до будинку, де вона проживає з сином, то [PERSON] з сином виїхала до м. Черкас, де проживає у квартирі своєї матері [PERSON], а син навчається у одній із шкіл міста Черкаси (т.1,а.с.94),про виїзд якого,до ухвалення судом рішення, орган опіки і піклування при виконкомі Корсунь-Шевченківської міської ради не заперечував, про що суду надано письмовий документ (т.1,а.с.93),а оскільки вирішити спір щодо місця проживання сина у позасудовому порядку неможливо, [PERSON] вважає, що син повинен жити з нею, тому і предявлено до суду зустрічний позов. В судовому засіданні позивач по основному позову свій позов підтримав, та надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові, доповнивши їх тим, що основною підставою вимог про проживання сина з ним є те, що мати дитини є хворою, а у минулому, в період загострення хвороби, ставала агресивною, ніякого догляду за дитиною не виконувала. Після проходження курсу лікування стаціонарно у психіатричній лікарні поведінка [PERSON] ставала кращою. А тому в період відсутності позивача, який через місяць працює вже тривалий час вахтовим методом у Росії, та під час хвороби і лікування [PERSON], дітьми опікувалася його мати. У судових дебатах [PERSON] відмовився від свого позову щодо визначення місця проживання малолітнього сина з ним, лише з тих підстав, що суд не задовольнив його клопотання про призначення [PERSON]амбулаторної чи стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Дана відмова позивача від позову судом не була прийнята, оскільки така не була добровільною, спрямованою на урегулювання спору, заявлена під певними умовами і провівши дебати на загальних підставах, суд ухвалює дане рішення. Представник позивача, адвокат [PERSON], надав такі ж пояснення, що і його довіритель. Зустрічний позов [PERSON] не визнав та надав такі ж пояснення, що і по основному позову, та пояснив, що якщо його позов буде задоволено,то він звільниться з роботи у Росії і буде жити з сином за вказаною у позові адресою проживання. Представник [PERSON] по зустрічному позову надав такі ж пояснення, що і [PERSON] Відповідач [PERSON] основний позов не визнала та пояснила, що вона дійсно хворіла через постійні стреси у сімї, але на даний час є фізично і психічною здоровою особою, група знята, працює, виховує сина, опікується ним. Адвокат [PERSON]-[PERSON] суду пояснила, що ст.161 СК України не передбачає підставу визначення місця проживання дитини з батьком з тих підстав, що мати має будь-яке захворювання. Все, на що вказує [PERSON] щодо неадекватності поведінки [PERSON] у минулому, в період її хвороби, а у звязку з цим неможливості проживання малолітнього сина з матірю, нічим не підтверджено.На даний час [PERSON] є здоровою, працездатною, працюючою, матеріально забезпеченою та забезпеченою житлом, що підтверджено у суді доказами. А [PERSON] не надав суду на даний час жодного доказу , що він має стабільний заробіток, оскільки такі дані надані лише за І квартал 2015 року. [PERSON] зустрічний позов підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у зустрічному позові,пояснивши, що вона може матеріально утримувати і морально виховувати сина, а при ухваленні рішення про місце проживання сина з нею, не буде перешкоджати зустрічам сина з батьком та його участі у вихованні сина іце є з часу проживання сина у м.Черкасах. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON], зустрічний позов підтримала та надала такі ж пояснення, що і [PERSON] Представник органу опіки і піклування при виконкомі Корсунь-Шевченківської міської ради [PERSON] суду пояснила, що до органу опіки і піклування не надходило жодних повідомлень про те, що [PERSON] веде себе неадекватно у побуті, по відношенню до обох дітей, тобто [PERSON] і малолітнього сина, не поступало таких повідомлень і з школи,де навчалися діти, як і даних про те, що обоє дітей хоч колись комусь скаржилися на своїх батьків. [PERSON] надала суду письмовий висновок органу опіки і піклування про те, що доцільніше залишити дитину з матірю, яка на даний час є психічно здоровою, забезпеченою, а тому з урахуванням наданих доказів, з урахуванням вимогКонвенції «Про права дитини», Закону України "Про охорону дитинства" таке рішення буде в інтересах дитини ( т.1, а.с. 236). Представник служби у справах дітей Корсунь-Шевченківської РДА [PERSON] такої ж думки. Від органу опіки і піклування при виконкомі Черкаської міської ради, який був притягнутий судом по ухвалі суду в якості 3-ї особи без самостійних вимог щодо предмета спору, по зустрічному позову, у звязку з тим, що [PERSON] з вересня 2015 року проживає у м. Черкасах, у судове засідання не зявився, представник належно повідомлявся, про день, час і місце слухання справи, суду надано заяву і висновок вказаного органу, № 472/30-02-49 від 18.11.2015, згідно даних якого вказаний орган опіки і піклування, після спілкування з [PERSON], з урахуванням позитивних даних за обох батьків, з урахуванням обставин, що склалися, вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матірю [PERSON] ВікторієюВолодимирівною(т.1, а.с.120,153,216). Суд, заслухавши сторони та їх представників, думку та висновки 3-х осіб, показання свідків, наданих обома сторонами, вивчивши надані докази, вважає, що у задоволенні уточненого основного позову необхідно відмовити, а зустрічний позов задовольнити на підставі наступного. Відповідно до ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд, в свою чергу, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази, що вона має такі переваги щодо того, щоб дитина проживала з нею, та довести, що інша сторона з якихось поважних причин не може виховувати дитину, зловживає спиртними напоями, або груба з дитиною, веде аморальний спосіб життя, не має постійного заробітку, свого житла тощо. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Державою, відповідно до п.1 ст.2 Конвенції про права дитини, повинні поважатися і забезпечуватися усі права дитини без якої-небудь дискримінації, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного, етнічного чи соціального походження, майнового положення, стану здоров'я і народження дитини. Задачею сімейного права є забезпечення дотримання прав дитини без якої-небудь дискримінації в сімейних відносинах. На законодавчому рівні закріплено особисті немайнові права дитини, до яких відносяться, в т.ч.: право дитини жити і виховуватися в родині; право дитини на спілкування з обома батьками, дідусем, бабусею, братами, сестрами й іншими родичами; право дитини на захист своїх прав і законних інтересів. Дотримання і захист перерахованих особистих прав дитини гарантується державою, що виходить з інтересів і потреб кожної дитини. Вирішуючи даний спір, з урахуванням рівності обох батьків у вихованні сина та вирішуючи питання з ким з батьків буде жити дитина, суд виходить тільки з інтересів дитини. При цьому суд також ураховує поведінку батьків щодо дитини після їх розлучення, зустрічі з сином, надання матеріальної допомоги, мають вони другу сім'ю чи ні, хто із батьків має можливість забезпечити краще виховання сина, вік дитини, особисту прихильність дитини до одного з батьків тощо. Ураховується судом і стан здоров'я дитини, яке є позитивним як і батьків, бо протилежного суду не надано, їх негативне відношення до спиртних напоїв, наркотиків тощо. У судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.09.1997 по 30.12.2014 (т.1,а.с.55), у якому народилося 2 дітей, в т.ч малолітній син [PERSON], 27.02.2008, про що в книзі реєстрації актів Корсунь-Шевченківського ВДРАЦС від 14.03.2008 зроблено запис за № 55 та видано свідоцтво про народження, у якому батьками вказані сторони (т.1, а.с.7). Після розірвання шлюбу між сторонами діти залишилися проживати з батьками у [ADDRESS]. Судом встановлено, що дочка сторін [PERSON] навчається у іншому місті та на даний час є повнолітньою. [PERSON] проживав з батьками у м. Корсуні-Шевченківському, а з вересня 2015 по даний час проживає з матірю [PERSON] у м. Черкаси і навчається в одній із шкіл міста і характеризується виключно позитивно(т.1,а.с.93,94; т.2 а.с. 56 ). Згідно даних акту обстеження житлово-побутових умов по вул. Леніна, 131/42, складеного 26.05.2015 головним спеціалістом служби у справах дітей Корсунь - Шевченківської РДА, у вказаній трьохкімнатній квартирі створені всі умови для проживання, виховання дітей. Сімя забезпечена продуктами харчування, одягом, взуттям, побутовою технікою, іграшками, книгами (т.1, а.с.19). 05.06.2015 [PERSON] купив 2-х кімнатну квартиру № 54, що по вул. Ватутіна, 229, у м. Черкасах, яку подарував [PERSON] та сину [PERSON] (т.1, а.с.15,16,63), яка потребує ремолнтуц (т.1, а.с. 65, 67). Позивач надав суду документи, що є підприємцем, але надано дані про доходи лише за І квартал 2015 року ( т.1, а.с. 14, 204-213 ). [PERSON] надала суду документи, що вона з листопада 2015 року по даний час працює фармацевтом,характеризується позитивно,має подяки(т.2, а.с.26,-28 ). Згідно даних характеристики із Корсунь-Шевченківської школи №1 від 08.09.2015, як батько так і дитина, охарактеризовані з позитивної сторони (т.1, а.с.123). Судом також встановлено, що [PERSON] працює вахтовим методом у Росії, тобто місяць працює, а місяць знаходиться вдома, тому суд вважає, що батько не має постійного часу, щоб відводити сина до школи, займатися із ним вечорами, гуляти та іншим чином всебічно піклуватися про сина, тобто у повному обсязі не зможе створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку сина та задовольнити гармонійний розвиток його особистості. Періоодичне проживання дитини сторін у матері позивача, яка є [INFO], не є нормальним, щоб при живих, здорових батьках опікувалася бабуся, яка є особою похилого віку. Позивачем суду надано копію довідки спеціалізованої психіатричної МСЕК серії ААВ № 859075 від 23.10.2014, згідно даних якої [PERSON]була непрацездатною з жовтня 2014 року до 01 листлопада 2015 року мала інвалідність другої групи із загального захворювання і на період до стабілізації стану потребувала спостереження психіатра з проведенням постійного підтримуючого психофармакологічного лікування. Психотерапія і психокорекція. Дана довідка діяла до 01.11.2015 (т.1, а.с.8). Згідно наданої суду копії трудової книжки, то [PERSON] лише з вересня 2014 по листопад 2015 року не працювала фармацевтом і з жовтня 2014 по жовтень 2015 р.р. мала 2 групу інвалідності (т.1,а.с.8, 58-60, 99; т.2 ,а.с.26,27). У суді [PERSON] пояснила, що вона є здоровою, не потребуючою будь-якого лікування, працює фармацевтом в одній з аптеку міста Черкаси, про що суду надно відповідні документи,отримує зарплату і виховує сина. Протилежного суду не надано. Згідно даних характеристики, наданої 11.08.2015 старшим по будинку № 131, що у м. Корсуні-Шевченківському, [PERSON] проживала із сімєю у даному будинку з 2007 року і зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони та є хорошою матірю ( т.1, а.с. 64). Згідно наданої суду характеристики, виданої комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Дніпровський», що у м. Черкасах, від 12.08.2015, згідно даних якої встановлено, що [PERSON] проживає у квартирі №84/14, належній її батькам, що по вул. Пацаєва у м. Черкаси. У даній характеристиці [PERSON] охарактеризовано з позитивної сторони та вказано, що вона є турботливою матірю для сина, якого [PERSON] вивезла із м.Корсуня-Шевченківського по згоді органу опіки і піклування при виконкомі Корсунь-Шевченківської міської ради. Сімя [PERSON], де проживає [PERSON] з сином також охарактеризована виключно з позитивної сторони, які є доброзичливими і чуйними,члени даної сім"ї не заперечують на проживання [PERSON] з сином у даній квартирі (т.1, а.с. 92, 125,130,133,134,135). Крім того, суду надано ряд фотографій, на яких сфотографовані [PERSON] з сином, з яких вбачається, що син з матірю має добрі, довірливі стосунки, а також що для дитини створені всі належні умови для проживання і розвитку ( т.1, а.с.100-108). Згідно даних характеристики [PERSON], яка видана Корсунь-Шевченківською загальноосвітньою школою № 1, дитина характеризується як зразковий учень, лідер у класі ( т.1, а.с. 66). Згідно даних характеристик, наданих Черкаською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №13 від 30.09.2015, у якій навчається син сторін [PERSON] з вересня 2015, де також характеризується виключно з позитивної сторони, та вказано, що мати регулярно відвідує школу, батьківські збори, приводить дитину і забирає після уроків. Батько раз відвідав сина та спілкувався з класним керівником. Таку ж позитивну характеристику на [PERSON] надано суду і на даний час (т.1,а.с. 139,140, т.2?а.с. 29 ). Згідно даних акту обстеження умов проживання [PERSON] у квартирі № 84 ,що по вул. Пацаєва,14,у м.Черкасах, у матері [PERSON],проведених спеціалістами служби у справах дітей Черкаської міської ради, у квартирі створені всі умови для проживання малолітнього [PERSON]Ю.(т.1, а.с. 91). На вказану сімю, де проживає [PERSON] з сином, надано позитивну характеристику ( т.1, а.с.92). Згідно довідки Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області від 25.09.2015 [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалася ( т.1, а.с. 98). На [PERSON] суду також надано характеристику, але така належним чином не завірена, тому не є доказом ( т.1, а.с.17). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є лікарем-психотерапевтом та працює із хворими по відповідних Методиках, які було суду названо, пояснила, що вона з січня 2015 року проводила лікування [PERSON], яка звернулася на психокорекцію у звязку з астено - депресивним станом. Лікарем було встановлено, що дана хвороба не є спадковою, а набута від постійних стресів і проблем з чоловіком, тобто у її сімї. Свідок суду пояснила, що [PERSON] пройшла повний курс лікування, протипоказань на проживання з нею сина немає. Вказаний свідок також розяснила суду зміст довідки, виданої нею на запит адвоката [PERSON] від 28.08.2015 (т.1,а.с.96), що станом на 14.09.2015 [PERSON] перебувала у стані інтермісії з лютого 2015, та пояснила, що це значить, що [PERSON] має стабільний психічний стан,без будь-яких психічних відхилень, наслідки стресу минули, і мати може виховувати сина. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], запрошена [PERSON], на яку [PERSON] вказала, як на сусідку та на особу, з якою в неї неприязні стосунки через побутові питання, що були у минулому, суду пояснила, що до виникнення хвороби у [PERSON],сімя [PERSON] характеризувалася з позитивної сторони, діти були доглянуті, а у період загострень хвороби в останні роки [PERSON] вела себе агресивно, безпричинно висловлювалася на адресу свідка нецензурними словами, погрожувала, постійно пила пиво. Свідок пояснила, що при загостренні хвороби у [PERSON] та при відсутності батька, який періодично працює у Росії, дітей забирала мати [PERSON] Аналогічні показання суду дала свідок [PERSON], також сусідка, яка пояснила, що не може сказати, що діти сторін були не доглянуті, але під час загострення хвороби [PERSON] була агресивна. Обидва свідки перебувають у неприязних стосунках з [PERSON] через те, що остання, при загостренні хвороби , з їх слів, погрожувала їм розправою. Тобто, дані свідки охарактеризували [PERSON], як людину, але не сказали нічого негативного по її відношенню як матері, до обох її дітей. Свідок [PERSON]- мати [PERSON], суду пояснила, що [PERSON] почала хворіти останні кілька років, через певний час після народження сина, і у період загострення хвороби свідок дійсно забирала дітей до себе, якщо [PERSON] був на вахті у Росії. А після лікування [PERSON] вела себе позитивно, діти були доглянуті, нагодовані, [PERSON] забирала їх з школи і водила до школи. Допитана у судовому засіданні класний керівник [PERSON] до вересня 2015 року, [PERSON], вчителька школи №1 м.Корсуня-Шевченківського, де навчався [PERSON] у 1 класі, охарактеризувала обох батьків з позитивної сторони та посвідчила, що дитина приходила до школи завжди нагодована, чиста, тобто доглянута, ніколи на батьків [PERSON] не скаржився, хлопчик був кмітливим та лідером у класі. Свідок [PERSON] охарактеризувала [PERSON] також лише з позитивної сторони. Мати [PERSON]- [PERSON], яка проживає у м. Черкаси, суду пояснила, що дочка мала постійні стреси у сімї, а тому , через деякий час після родів сина, захворіла. Але дочка пройшла повне лікування, на даний час дочка проживає разом із свідком і її чоловіком у квартирі свідка, проти чого вони обоє не заперечують, а у придбаній для [PERSON] і [PERSON] квартирі, необхідний ремонт. [PERSON] навчається в одній із шкіл м. Черкас і будь-яких проблем з дитиною немає. Батько приїжджає до сина, забирає його, забирав і під час останніх канікул і ніяких проблем не виникало з цього питання. [PERSON] працює фармацевтом і живе сином. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає [PERSON] останній рік, бо остання проживає з сином у квартирі своєї матері у м. Черкаси, і може сказати лише позитивне за [PERSON] та за її малолітнього сина, як по місцю проживання так і коли вони відпочивають. Свідок [PERSON], бувший керівник РЕУ м. Корсуня-Шевченківського, суду пояснив, що за період його тривалої роботи на вказаній посаді, він знає всіх жителів міста і нічого поганого не може сказати за сімю сторін. Йому відомо, що після родів сина [PERSON] захворіла на післяродову хворобу, але свідок часто бачив [PERSON] на роботі в аптеці, зустрічав у місті з дитиною і нічого негативного у її поведінці не бачив. Таким чином, вирішуючи даний спір сторін суд керується ст.141 СК України, якою визначено, що мати i батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, та що здійснюючи свої права та виконуючи обовязки батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватись усупереч інтересам дитини ( ст.ст. 150,155 СК). Аналогічну норму містить і ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», яка,крім того, визначає, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Сімейним кодексом України також встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. ( ч.2 ст.160 СК ), а при відсутності згоди органом опіки і піклування або судом ( ч.1 ст.161 СК ). У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам розяснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Відповідно до принципів Декларації прав дитини, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, головним для держави,а суд діє від імені держави, має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. У Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27.02.1991, держава забезпечує умови, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним і у випадку, коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Але в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, та що малолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матірю, крім випадків, коли мають місце виключні обставини. Але судом таких виключних обставин не встановлено. У вказаній Конвенції вказано, що дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. І таким представником, з урахуванням малолітнього віку [PERSON], та вимог ст.160 СК, є орган опіки і піклування. Відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини, статті 171 СК дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спорів між батьками про визначення її місця проживання в судовому засіданні з додержанням вимог ЦПК України, з урахуванням віку дитини, стану здоров'я, розумового розвитку. Але з урахуванням віку [PERSON], який є [INFO], заперечення батьків, представників органу опіки і піклування та служби у справах дітей, суд не заслуховує думку дитини з ким би він хотів жити, а у висновку органу опіки і піклування при виконкомі Черкаської міської ради вказано, що враховується бажання дитини проживати, за обставин, що склалися з матір"ю ( т.1, а.с. 217). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток. Права піклування про дитину включають і право на визначення місця проживання дитини, яке вирішується і з урахуванням інтересів дитини, її комфортного проживання та враховуються сталі звязки в конкретному середовищі. А тому, з урахуванням обставин справи, з урахуванням наданих доказів, при постановленні рішення суд ураховує і те, що [PERSON], після розлучення батьків та проживаючи у м.Черкаси прижився у своєму новому середовищі, адаптувався до нього, на що вказує надана на даний час Черкаською школою №13 характеристика на дитину ( т.2 , а.с. 29), а тому повернення дитини, відібрання від матері, поставить дитину під загрозу заподіяння психічної шкоди. Згідно наданих суду документів: Черкаської служби у справах дітей від 30.09.2015 (т.1, а.с.139), мати систематично відвідує школу де навчається [PERSON], батьківські збори, приводить і забирає сина зі школи, а також характеристику зі школи, що дитина влилася у шкільний колектив, охоче спілкується з однокласниками і вчителями, що вихованням дитини займається мати ( т.1 , а.с. 140), тому суд вважає, що дитина адаптувалася у нових умовах. Суд вважає, що обоє батьків мають належні умови для проживання сина [PERSON], мають позитивні характеристики, є фізично і психічно здоровими, але з урахуванням обставин, що склалися, де батько працює вахтовим методом, і дитину періодично доглядає баба [INFO], позитивного стану здоровя [PERSON], яка на даний час є здоровою та за яку жодна особа на даний час не сказала нічого негативного, оскільки негатив, що був при її хворобі, на даний час відсутній,дитині буде краще з матір"ю. Таким чином, з урахуванням вимог вказаних законів та норм міжнародного права, з урахуванням того, що суд захищає інтереси сторін, якщо їх права були порушені до розгляду справи у суді і не поновлені у позасудовому порядку на час розгляду справи в суді; з урахуванням того, що суду не надано права вирішувати про те, що може виникнути у майбутньому, оскільки суд не вправі ухвалювати рішення на припущеннях; з урахуванням того, що [PERSON] на даний час вилікувалася, забезпечена з сином житлом, є працюючою, має постійний дохід, має виключно позитивну репутацію, з урахуванням вимог Конвенції про захист прав дитини, що дитина лише у виняткових випадках може бути відібрана у матері, а таких виняткових випадків судом не встановлено; з урахуванням того, що матірю створені всі умови для належного розвитку дитини; з урахуванням думки обох служб органів опіки і піклування, які захищають інтереси дітей у державі; думки представника служби у справах дітей при виконкомі Корсунь-Шевченківської міської ради щодо доцільності проживання малолітнього [PERSON] з матірю, думки самої дитини, на що вказав у висновку орган опіки і піклування при виконкомі Черкаської міської ради, суд вважає, що проживання сина разом з матірю буде відповідати його інтересам. Суд вважає, що [PERSON] має можливість забезпечити сину [PERSON], [INFO], належні умови проживання, навчання, розвитку, повною мірою має можливість займатися вихованням сина, і все це є більш сприятливими умовами для нормального розвитку дитини з матірю. Судом також встановлено, що [PERSON] не буде чинити перешкод у спілкуванні батьку з сином та сприятиме тому, щоб син через розлучення батьків не був позбавлений піклування батька. А тому суд відмовляє у задоволенні основного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання сина [PERSON]? [INFO], з ним, та задовольняє зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання сина [PERSON] з нею, як матірю. Відмовляючи у задоволенні уточненого основного позову суд залишає за позивачем судові витрати у справі, та при задоволенні зустрічного позову стягує з [PERSON] в користь держави 243.60 грн., судових витрат, від сплати яких [PERSON] була звільнена при подачі зустрічного позову, згідно Закону України «Про судовий збір» та ст.5 ЦК України, тобто суд керується матеріальним правом, що діяло на час подання зустрічного позову. Крім того, суд частково задовольняє клопотання [PERSON] та стягує з [PERSON] в її користь 3 тисячі грн. за надання правової допомоги фахівцем у галузі права [PERSON], який надав суду відповідне підтвердження про це. Стягуючи вказану суму суд керується ст.12 ЦПК України, яка передбачає що особа має право на правову допомогу, яка надається і фахівцями у галузі права в порядку встановленому законом.А відповідно до розяснень, даних у п. 47 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» також вказано, що при стягненні витрат на правову допомогу особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом, або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). А розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" і відповідно до ст.1 вказаного Закону такий розмір не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На даний час мінімальна заробітна плата становить 1378 грн., а тому з урахуванням того, що суду не надано розрахунку затраченого представником часу, то суд, з урахуванням даних журналів судових засідань про час участі [PERSON] у судових засіданнях визначає таку суму у 3000 грн. і вказану суму суд стягує з [PERSON], відповідно до п.2 ч.1 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України, в користь [PERSON]

Outcome: approved