Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13 січня 2015 року, в задоволенні вищевказаного позову [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням суду позивачі подали на нього апеляційну скаргу, яка разом зі справою була направлена до апеляційного суду Житомирської області. 10 лютого 2015 року зазначена справа повернулася до Червоноармійського районного суду з апеляційної інстанції, з ухвалою судді для винесення додаткового рішення про стягнення судового збору за всі позовні вимоги, заявлені позивачами, оскільки вирішення цього питання впливає на визначення розміру судового збору при подачі апеляційної скарги. В судовому засіданні позивачі та їх представник просили зменшити стягнення розміру судового збору, з тих підстав, що із них працює лише один [PERSON], який отримує незначну заробітну плату, а [PERSON] та [PERSON] є безробітними, крім того останній має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, про що подали суду письмову заяву. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її представник заперечували проти зменшення розміру судового збору, оскільки [PERSON] хоча і не працює, але має у приватній власності пилораму та магазин. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час його проведення належним чином повідомлені. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, заяву позивачів задовольнити частково та ухвалити додаткове рішення про стягнення з них судового збору у меншому розмірі. Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13.01.2015 року в задоволенні вищевказаного позову [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], звернулися до суду з позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнювали та остаточно просили визнати недійсними та скасувати: - рішення зборів уповноважених СТОВ "Перемога" та протокол засідання від 01.02.2008 року; - рішення Комітету співвласників майнових паїв СТОВ "Перемога" та протокол засідання від 16.03.2009 року; - договір № 2 оренди основних засобів від 14.10.2010 року; - рішення Комітету співвласників майнових паїв СТОВ "Перемога" про виділення майна співвласникам та протокол засідання № 3 від 31.10.2011 року; - рішення Комітету співвласників майнових паїв СТОВ "Перемога" про виділення майна співвласникам та протокол № 4 від 23.10.2013 року; - зобов"язати керівника ФГ "Агромита" [PERSON] повернути спілці громадян співвласників майна реорганізованого СТОВ "Перемога" незаконно передане в оренду згідно договору № 2 оренди від 14.10.2010 року майно співвласників СТОВ "Перемога"; - зобов"язати громадян повернути спілці співвласників майна реорганізованого СТОВ "Перемога" незаконно виділене ним майно в натурі згідно протоколу засідань комітету спілки співвласників реорганізованого КСП "Перемога" № 3 від 31.10.2011 року; - зобов"язати громадян повернути спілці співвласників майна реорганізованого СТОВ "Перемога" незаконно виділене ним майно в натурі згідно протоколу засідань комітету спілки співвласників майнових паїв реорганізованого КСП "Перемога" № 4 від 23.10.2013 року. Згідно квитанції банку № 22/50 від 08.07.2014 року, позивач [PERSON] при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Із зазначеного вбачається, що із заявлених в позовній заяві вимог немайнового характеру, позивачі сплатили судовий збір лише за одну в розмірі 243,60 грн. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року у разі об"єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК України, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом. Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми збору одним із кількох позивачів у справі, визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ст. 82 ЦПК України та ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", суд може враховуючи майновий стан сторони, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Відповідно до наданих суду довідок [PERSON] хоч і працює, але має невелику заробітну плату, а [PERSON] та [PERSON] є безробітними, крім того останній має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, тому суд враховуючи їх майновий стан, вважає зменшити розмір судових витрат в сумі по 150 грн. з кожного, стягнувши з позивачів судовий збір в розмірі 1255 грн. 20 коп., тобто по 418 грн. 40 коп з кожного, оскільки згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору з позовної заяви немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати ( 243,60 грн.).

Outcome: approved