Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], УМВС України в Хмельницькій області, Відділу державної виконавчої служби Романівського районного управління юстиції про зняття арешту з автомобіля, посилаючись на те, що 27.12.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № K2D4AW01170101, згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 185497,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2013 року. Зобов'язання позичальника по вказаному кредитному договору забезпечено договором застави рухомого майна, предметом якого є автомобіль OPEL, модель VECTRA, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] 04.05.2012 року з метою звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості відповідач [PERSON] надав позивачу генеральну довіреність на право розпоряджатися заставним майном. Але цей процес ускладнюється тим, що на майно [PERSON] накладено арешт слідчим УМВС Хмельницької області та державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Романівського РУЮ. Згідно вимог позовної заяви позивач просив зняти арешт з автомобіля OPEL, модель VECTRA, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , накладений постановою слідчого УМВС Хмельницької області та постановою державного виконавця по виконавчому провадженню № 32231553. Ухвалою Романівського районного суду від 27.08.2014 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» Терехов О.Л. заявлений позов підтримав повністю та просить винести рішення про зняття арешту з автомобіля OPEL, модель VECTRA, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідачі: [PERSON], представник УМВС України в Хмельницькій області, в судові засідання 04.08.2014 року о 9-00год., 27.08.2014 року о 9-00 год., 16.09.2014 року о 10-00год., 07.10.2014 року о 9-30год. не з"явилися, хоч належним чином про слухання справи судом були повідомлені, про що свідчать повідомлення про отримання судових повісток, заяв від даних відповідачів про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло. На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності даних відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Романівського районного управління юстиції Житомирської області Каленський С.В. заявлений позов визнав повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов обгрунтований та підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що 27.12.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № K2D4AW01170101, згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 185497,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна, предметом якого є автомобіль OPEL, модель VECTRA, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що на майно відповідача [PERSON] накладено обтяження: - 29.02.2012 року застава легкового автомобіля OPEL, модель VECTRA, 2006 року випуску, обтяжувачем - Публічним акційнерним товариством "Приват Банк"; - 11.06.2012 року арешт рухомого майна та заборона на його відчуження, накладений ВДВС Романівського РУЮ.(а.с.20-27). На виконанні в ВДВС Романівського РУЮ знаходиться виконавче провадження про стягнення боргу з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 33200грн. Постановою про накладення арешту на майно боржника від 04.06.2014 року на все рухоме майно [PERSON] накладено арешт державним виконавцем ВДВС Романівського РУЮ Каленським С.В, дані обставини підтверджуються витягом з Єдиного реєстру відчуження об'єктів рухомого майна № 36419783. (а.с.62-65). А також підтверджується рішенням Романівського райсуду від 18.11.2011 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 33200-00грн. Із наданих представником позивача доказів, вбачається, що рішенням Романівського райсуду від 24.10.2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором від 27.12.2006 року звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль OPEL, модель VECTRA, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Згідно довідок, виданих ПАТ КБ "Приват Банком" від 06.10.2014 року, вбачається, що заборгованість по кредитному договору № K2D4AW01170101 від 27.12.2006 року, укладеного між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] станом на 06.10.2014 року становить 609825,57грн.; автомобіль перебуває в закладі ПАТ КБ "Приват Банку" та знаходиться за адресою м. Житомир вул. Ватутіна, 55Б. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (затаводержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком. Так, з вищевикладеного вбачається, що існування арешту, накладеного постановою державного виконавця від 04.06.2014 року, перешкоджає ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити свої вимоги за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет застави та порушує його право як кредитора та заставодержателя. Відповідно до ст.23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" забезпечувального обтяження обтяжувач має право у разі порушення боржником кредитного зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно з встановленим пріоритетом. Bідповідно до ст. 572 ЦK України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно пєред іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлене законом (право застави). Відповідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. За постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесеної у виконавчому провадженні про звернення стягнення на заставлене та іпотечне майно, стягнення звертається на вільне від застави майно боржника. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Виходячи із досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає повному задоволенню, оскільки позивач має приорітетне право на звернення стягнення на заставне майно шляхом його продажу будь-якій третій особі - покупцю, арешт та заборона на відчуження заставного майна є неправомірними та такими, що порушують права позивача як заставодержателя, а тому суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з автомобіля. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 572, 589 ЦК України, ст.ст. 52, 54, 60 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 1, 20 Закону України "Про заставу", ст.ст. 23, 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", суд,-

Outcome: approved