overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувавала тим, що 22.08.2015р. було зареєстровано шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у неї з відповідачем різні поняття про сімейний побут, взаємні права та обов"язки у сімейних відносинах. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим, тому просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Борчук», неповнолітню доньку [PERSON] залишити проживати біля неї. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судове засідання не з"явились, хоча належно повідомлялись про час та місце розгляду справи. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні зазначила, що підтримує висновок Снятинської РДА про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], після розірвання шлюбу з матір"ю. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] виданого 22.08.2015р., сторони 22 серпня 2015 року зареєстрували шлюб у виконкомі Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №13 (а.с.3). У сторін, згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [INFO] року народилась донька [PERSON] Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2017 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя": проголошення Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сім"ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, то шлюб існує формально, а тому позов підставний і підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

03 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся з даним позовом в суд до Куренівської сільської ради про визнання права власності на рухоме майно. Позовні вимоги мотивує тим, що зборами комітету громадян співвласників майна реорганізованого КСП "Прогрес" правонаступником якого стало ТОВ АФ "Куренівка" йому та членам його сім"ї майнових паїв виділено рухоме майно в натурі, а саме : трактор МТЗ-80 1988 року випуску та причіп 2 ПТС-4 1989 року випуску, що підтверджується протоколом зборів комітету громадян співвласників майна від 28.06.2014 року. З часу виділення вище вказаний трактор та причіп постійно знаходиться в його розпорядженні. Також вказав, що реалізувати своє право власності в повному обсязі не має можливості, оскільки вказане майно зареєстроване за КСП "Прогрес", яке фактично ліквідоване та зняте з єдиного реєстру, що унеможливлює перереєстрацію техніки. Таким чином будучи фактичним власником майна, він не може повноцінно його використовувати та стати його юридичним власником. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач голова Куренівської сільської ради Пипко М.С. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно витягу з протоколу зборів комітету громадян співвласників майна реорганізованого КСП "Прогрес" від 28.06.2014 року позивачу [PERSON] дійсно був виділений трактор реєстраційний номер [NUMBER] марки МТЗ-80 1988 року випуску, номер шассі [NUMBER], номер двигуна [NUMBER] та причіп ВЕ 03530 марки 2 ПТС-4, 1989 року випуску, номер шасі [NUMBER]. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно довідки державного реєстратора від 20.02.2015 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців про колективне сільськогосподарське підприємство "Прогрес" відомості відсутні, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. На підставі наведеного, у відповідності до ст.ст. 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року заявника [PERSON] Свою заяву обгрунтовує тим, що він станом на день проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України. Однак, на той час він проживав без реєстрації, тому йому в паспорті громадянина СРСР не була проставлена відповідна відмітка громадянина України. До теперішнього часу заявник не може отримати паспорт громадянина України у зв"язку із тим не може підтвердити своє громадянство. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив суд встановити факт його проживання на території України, оскільки постійно проживає на території України (території колишнього СРСР), однак без реєстрації, а тому не може отримати паспорт громадянина України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав викладених у заяві, просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області до зали судового засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, своїх заперечень суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, судом встановлено наступне. Відповідно до паспорту громадянина СССР серії VІІІ-ЮС № 720021 виданого 02 липня 1980 року, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] Молдавської ССР, національність молдован, зареєстрований тимчасово до 10.06.1998 року в селі Куцеволівка (а.с. 4-9). Згідно довідки про склад сім"ї від 21 вересня 2012 року, [PERSON] проживає [INFO] без реєстрації, як квартирант (а.с. 10). Факт проживання [PERSON] на території України з дня її незалежності в судовому засіданні також підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, дослідивши матеріли справи суд приходить до висновку, що [PERSON] постійно проживав на території України на день проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року, а тому заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Лаванда", в якому вимагає визнати дійсними договори купівлі-продажу № 7 та № 8 від 20.09.2000 року об`єктів нерухомого майна в с.Солоне Вільнянського району Запорізької області, та визнати за собою право власності на ці об`єкти. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, на підставі договору про сумісну діяльність від 07.04.2000 року, та договору про реалізацію арештованого майна від 28.04.2000 року, між ТОВ "Лаванда" та [PERSON] 20.09.2000 року укладені договір № 7 та договір № 8, згідно якого ТОВ "Лаванда" продало [PERSON] нерухоме майно: убойний цех, загальною площею 2622,0 кв.м., замощення літнього табору загальною площею 800,0 кв.м., башню Рожновського розташовану на асфальтному покритті, разом із покриттям, площею 2400,0 кв.м.; відповідно до акту приймання-передачі від 20.09.2000 року № 7, ТОВ "Лаванда" передало, і [PERSON] прийняв зазначене нерухоме майно. 20.09.2000 року позивачем [PERSON] сплачені на користь ТОВ "Лаванда" грошові суми у розмірі 3000 гривень, 960 гривень та 14923 гривні за придбане майно, і починаючи з 20.09.2000 року позивач відкрито та безперервно користується зазначеним майном; проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилився. Враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Зіменко О.В. підтримала позов, просить його задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР в ред.1963 року, яка діяла на момент укладення угоди між сторонами, передбачалося, що якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається; відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову у зв`язку із визнанням його відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.6 ст.263 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2.03.2013 року. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Так як вона знаходиться у декретній відпустці, то не може матеріально забезпечувати дитину. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Він має мінливий дохід, має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. на утримання дитини. Крім того, вона як дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьохрічного віку. Вважає, що відповідач може надавати їй утримання у розмірі 500 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину визнає в розмірі 500 грн., на утримання дружини позовні вимоги не визнає. Суд, заслухавши пояснення позивачки та ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2.03.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач зазначений батьком (а.с.7). З довідки №2344 від 21.03.2016 року, виданої КП "Житлово-експлуатаційна контора №2" встановлено, що дитина проживає з матір"ю і знаходиться на утриманні матері (а.с.8). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, суд враховує обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів встановлених даною статтею та інші обставини, що мають значення. Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" прожитковий мінімум на одну особу на дитину віком до 6 років становить 1167 грн. Відповідно до ст.141, 181 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Крім того, позивачка просить стягувати з відповідача на її утримання 500 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ст.84 ч.4 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За змістом ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка посилається на те, що відповідач має можливість сплачувати кошти на її утримання, так як його дохід до семи тисяч гривень щомісячно. Однак доказів цього позивач не надала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2009 року. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач з сім"єю не проживає, дитиною не цікавиться. Матеріальної допомоги на дитину не надає. Він працює неофіційно, отримує заробітну плату в розмірі 6000-7000 грн., тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлявся про день слухання справи належним чином. Надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, згідний сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. Суд, заслухавши доводи представника та ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2009 року, на даний час шлюб розірвано. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.3). За змістом ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач працює не офіційно, його заробіток є нестабільним, тому суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до вимог ст.182 СК України, суд враховує обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів встановлених даною статтею та інші обставини, що мають значення. Суд вважає, що розмір аліментів в сумі 2000 грн. є необгрунтованим і не доведеним в судовому засіданні. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2016 рік" прожитковий мінімум на одну особу, на дитину віком від 3 років до 18 років, становить 1167 грн. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів, який буде стягуватися з відповідача становить 700 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

23.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився,однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12.07.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 9). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с.11,12,13). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріали справи свідчать про те, що сторони припинили шлюбні відносини в липні 2014 року, і з вказаного часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина часто хворіє, у зв"язку з чим перебуває на "Д" обліку (а.с.13). Відповідач на тяжкі захворювання не хворіє, аліменти нікому не виплачує, інших утриманців не має. Тому суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 27.03.2014 року у розмірі 1032,00 грн. на місяць. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої доньки, а також те, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того в порядку ст.ст.3,4 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі.Від спільного життя з відповідачем позивачка має неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO], який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 700 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Пояснити розмір заявлених позовних вимог у сумі 700 грн. не змогла. Відповідач займається домашнім господарством, має земельну ділянку. Офіційно відповідач не працює. Позивачка щомісячно отримує на дитину 965 грн. допомоги. Позивачка отримує пенсію по інвалідності 1050 грн. щомісяця. Представник позивачки в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги позивачки. Пояснив,що у зв"язку з подорожченням американського доллара продукти харчування та одежа для дитини зросла у ціні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив наступне. Відповідач не працює,отримує в центрі зайнятості 900 грн. Іншого доходу не має.Допомогає по господарству брату та матері,але будь-якого доходу від цього не має.Знаходиться на обліку у лікаря у зв"язку з гіпертонічною хворобою 2 степені та вимушений вживати лікарських припарат "Індап",що коштує 90 грн. щомісяця. Просить задовольнити позов на суму 400 грн. щомісячно. Суд, вислухавши пояснення позивачки,представника позивача,відповідача,дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. (а.с.8) . Позивачка знаходиться у відпстці по догляду за дитиною та отримує матеріальну допомогу на дитину 968 грн.75 коп. щомісяця (а.с. 3,4). Дитина знаходиться на утриманні позивачки (а.с. 10).[PERSON] отримує пенсію у зв"язку з інвалідністю в сумі 1049 грн. (а.с. 11).Відповідач не працює і отримує в центрі зайнятості допомогу у сумі 974 грн. щомісяця (а.с.22,23).Інших доходів відповідач не має. Мінімальний розмір аліментів на дитину до 6 років в 2014 році складає 309 грн. 60 коп. відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2014 рік". Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких підстав позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину підлягають задоволенню частково у сумі 400 грн. щомісяця.В задоволенні інших вимог позивачці слід відмовити,як заявленим безпідставно. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial