Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивував тим, що в квітні 2016 року позивач звернувся до Одеського приватного нотаріуса Ганченко О.М., який повідомив позивача про накладення арешту на все його майно. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів, підставою накладення арешту зазначено постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим № 477173 від 09 квітня 2009 року. Однак згідно скороченого витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень інформація про наявність виконавчого провадження щодо [PERSON] відсутня. Просить зняти арешт з майна, накладений постановою Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим № 477173 від 09 квітня 2009 року Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовні заяві та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим в судове засідання не з'явився. З урахуванням положень ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", в зв'язку з неможливістю надсилання будь-який поштових відправлень, що підтверджується листом підприємства зв'язку УДППЗ "Укрпошта", була повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дніпровського районного суду м. Києва. Представник відповідача Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явився. До суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, так як в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні фактичні обставини справи. Згідно витягу з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 14 квітня 2016 року постановою Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим № 477173 від 09 квітня 2009 року накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с.8). Дослідив добуті докази суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що підставою обтяження майна позивача є постанова АН № 477173 від 09 квітня 2009 року Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. Згідно ч.1 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частина 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:,зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Отже, позивач є стороною виконавчого провадження. З урахуванням роз"яснення, що містить у пункті 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, та встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна слід відмовити.

Outcome: dismissed