Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилась дитина : [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між ними розірвано. Вказує, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 серпня 2012 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на даний час розмір аліментів на утримання дитини, визначений попереднім рішенням суду є недостатнім для матеріального утримання дитини, оскільки витрати зросли, а вона одна не може забезпечити їй нормальний рівень життя. Просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій формі у розмірі двох тисяч п"ятсот гривень щомісячно. В судове засідання позивачка не з"явилась, 16 вересня 2019 року подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. Відповідач у судове засіданя також не з"явився. 21 листопада 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що на даний час не працює, постійного заробітку не має, а тому немає змоги сплачувати аліменти на утримання дочки в більшому розмірі. Також зазначив, що з часу присудження аліментів попереднім рішенням суду його матеріальне становище не змінилось, а обставини, на які посилається позивачка, а саме : зростання економічної кризи в державі, ріст цін на харчування та одяг, погіршення її матеріального становища, були оцінені судом при стягненні аліментів. Вважає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів зміни її майнового стану з часу прийняття рішення, що вказує на відсутність підстав для збільшення розміру аліментів. Разом з тим зазначає, що зміни в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів не передбачають додаткового звернення до суду з позовом про збільшення їх розміру, а згідно ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру таких виплат. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяву позивачки та відзив на позовну заяву, дослідивши подані сторонами докази, суд вважає змінені позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилась дитина, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно заочного рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 серпня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів на даний час порівняно з часом прийняття вищевказаного рішення є недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодекск України, особа яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 рокузазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, аліменти, визначені попереднім рішенням суду є значно меншими, ніж визначено законодавчо на даний час та їх розмір не відповідає половині прожиткового мінімуму, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує мінімальні потреби дитини, достатні для її повноцінного розвитку. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач, який відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття, є здоровим та працездатним чоловіком (доказів працевлаштування чи відсутності такого, як і доказів наявності інших утриманців суду не подано), а дитина потребує додаткових матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, а також те, що встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину з часу постановлення попереднього рішення суду значно зріс, суд вважає, що за даних обставин можливо збільшити розмір аліментів, який просить позивачка, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192, 196, 199, 200 СК України,

Outcome: approved