Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ "Приватбанк", у зв`язку з чим підписала заяву від 27 вересня 2012 року. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк". При підписанні анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами" складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачці відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 1800,00 гривень. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням коштів, внесених на погашення заборгованості відповідачка, станом на 31 березня 2020 року має заборгованість за кредитом в сумі 144421,15 грн. Однак законодавством не передбачено вимагати від боржника лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину заборгованості за кредитом. Тому заборгованість до стягнення становить 139331,32 грн. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 27 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка про розгляд справи повідомлена належним чином, у встановлені судом строки відзив не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк", виписки за договором (а.с.19-48, 54-55, 13-16). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10-12), станом на 31 березня 2020 року, заборгованість по кредитному договору відповідачки становить 144421,15 грн. з яких: 425,54 грн. заборгованість за тілом кредиту, 138906,78 грн. заборгованість за відсотками, 5089,83 грн. пеня; заборгованість до стягнення становить 139331,32 грн. з яких: 425,54 грн. заборгованість за кредитом, 138906,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 Велика Палата Верховного Суду вважає, що витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису відповідачки не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами, шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже підстав для стягнення відсотків, нарахованих в розмірі встановленому Тарифами обслуговування кредитних карт, умовами та правилами надання банківських послуг не вбачається, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином з відповідачки необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 5514,37 грн., з яких 424,54 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5089,83 грн. пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: partial