Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

І. [PERSON] позиції позивача та відповідача. 1.11.12.2017 [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] з вимогою про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратила право на користування ним. 2.Позов обґрунтований тим, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок №32 по вул.Ювілейній в с.Тараканів, Дубенського району Рівненської області, по 1/3 частці кожному, з 20 грудня 2010 року, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав. Вказаний будинок ними був успадкований після смерті [PERSON]. До набуття права власності у вказаному житловому будинку був зареєстрований [PERSON], хоча фактично там не проживає з 2000 року. Також був зареєстрований [PERSON], хоча фактично там також не проживає з 2010 року. Ніяких особистих речей відповідачів у будинку немає, вони не беруть участі в утриманні та облаштуванні житла. Даний факт підтверджується актами Тараканівської сільської ради від 1 та 29 червня, 22 серпня, 24 жовтня, 21 листопада 2017 року. Згідно довідки Тараканівської сільської ради у будинку №32 по вул.Ювілейній в с.Тараканів Дубенського району Рівненської області зареєстровані і проживають [PERSON], [PERSON], зареєстровані але фактично не проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі не є членами їх сімї. Позивачі неодноразово зверталися до них із проханням знятися з реєстрації, оскільки це перешкоджає їм у здійсненні права власності на будинок, а також у оформленні субсидії на комунальні послуги, однак відповідачі не реагували на прохання. 3.Виходячи з наведених обставин позивачі просили суд: Усунути перешкоди у користуванні житловим будинком №32 по вул.Ювілейній в с.Тараканів, Дубенського району, Рівненської області, шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. 4. 21.02.2018 відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали зустрічний позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], який обґрунтовують наступним. Вони, [PERSON] та [PERSON], народилися 07 квітня 1970 року в с.Тараканів, Дубенського району, Рівненської області. Їхні батьки: батько, [PERSON], та мати, [PERSON], проживали в [INFO], де у них було господарство. Батьки працювали в колгоспі «Прогрес» Дубенського району, а після реорганізації колгоспу працювали в КСП «Прогрес» Дубенського району: мати в огородній бригаді, а батько - механізатором. Обоє були членами цього колгоспу. До складу їхнього господарства відносився жилий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться в с.Тараканів по вул.Ювілейна, 32. Вказане будинковолодіння рахувалося за їх батьком і до квітня 1991 року мало статус колгоспного двору, що стверджується інформацією Тараканівської сільської ради від 26 січня 2018 року №126. Членами цього господарства\~були:\~[PERSON], [PERSON], та вони\~ їх\~сини:\~[PERSON] і [PERSON]. Відповідно до вимог ст.120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно положень ч.2 ст.123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи із рівності часток членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судовому практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) \~ \~ \~ \~право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) \~ \~ \~ \~розмір частки члена двору визначається з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній часті працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, частка кожного члена їхнього колгоспного двору становила 1/4 майна двору, а тому кожен з них має право на ? жилого будинку з господарськими будівлями №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів. Між членами колишнього колгоспного двору, ніколи не було спору щодо права на майно колгоспного двору та розміру частки кожного в майні двору. Тому, були впевнені, що мають право на частку у цьому майні. 15.12.1997 померла їх мати [PERSON] та відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла, зокрема, ? частина жилого будинку №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів Дубенського району та право на земельну частку (пай) в розмірі 3,38 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Прогрес» Дубенського району. Спадкоємцями першої черги за законом були: батько [PERSON], позивачі - її сини, та їх рідна сестра (дочка померлої) - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], яка не прийняла спадщину і ніколи не претендувала на спадкове майно. Батько та [PERSON] не претендували на спадкове майно і жоден не отримував належні документи після смерті [PERSON] [PERSON] своєчасно прийнявши спадщину після смерті матері, шляхом вступу у володіння спадковим майном, оформив своє право на спадкове майно після її смерті. Рішенням Дубенського\~міськрайонного суду\~від 01\~грудня 2011\~року було\~визнано за\~[PERSON] право\~на спадщину\~за законом\~після смерті\~матері [PERSON],\~зокрема,\~право на земельну частку (пай) в розмірі 3,38 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі. Що стосується іншого спадкового майна, після смерті [PERSON], зокрема, ? частини житлового будинку з господарськими будівлями №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів, [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, проте відсутність свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, він [PERSON], має право на ? частину вказаного будинку з господарськими будівлями (1/4 частка колгоспного двору+1/4 частка спадщини після смерті матері), а [PERSON] має право на ? частину вищевказаного будинку - частка в майні колгоспного двору. У січні 2018 року, отримавши повістку про виклик в суд та пакет документів, дізналися, що їх право на частку в спірному будинку порушене. Зокрема, їм стало відомо, що в грудні 2017 року [PERSON], чоловік сестри [PERSON], та їхні сини [PERSON] і [PERSON] звернулися в суд з позовом до них про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування ним. Як вбачається із змісту позовної заяви та долучених до неї документів, кожному із позивачів належить на праві приватної власності 1/3 жилого будинку №32 по вул. Ювілейна в с.Тараканів на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], виданих 16 грудня 2010 року державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори [PERSON] Державна реєстрація прав кожного із них на частку в спірному жилому будинку була проведена КП «Архітектор» Дубенської міської ради 20 жовтня 2010 року, реєстраційні номер: 22489291, номер запису: 180-180, книга: 1. Як зазначено у свідоцтвах про право на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] це майно належало сестрі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори 22 квітня 2008 року і зареєстрованого в КП «Архітектор» Дубенської міської ради 27.05.2008 за реєстраційним номером: 22489291, номер запису: 180, в книзі: 1. І свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]Я, видане 22.04.2008 року на ім'я [PERSON], і свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] вважають недійсними, оскільки вони порушують їх права на частку в спірному жилому будинку. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки,\~батько набув\~право на\~1/4 майна колгоспного\~двору,\~то до\~складу спадщини\~ввійшла 1/4\~жилого будинку\~з господарськими\~будівлями №32\~по вул.Ювілейна\~в с.Тараканів.\~А відтак\~[PERSON]\~могла набути\~право в\~порядку спадкування\~після смерті\~батька лише\~на ? спірного жилого будинку. Вважають, що відповідно до складу спадкового майна після смерті [PERSON] ввійшла 1/4 цього жилого будинку і спадкоємці після її смерті могли набути право тільки на 1/4 вказаного жилого будинку. Тому державна реєстрація прав на жилий будинок з господарськими будівлями №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів Дубенського району, проведена КП «Архітектор» на підставі вказаних свідоцтв про право на спадщину, підлягає скасуванню. 5.Виходячи\~з наведених\~обставин,\~за зустрічним\~позовом позивачі\~просили суд:\~визнати за\~[PERSON] право\~власності на 1/2 жилого будинку з господарськими будівлями №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів Дубенського району Рівненської області. Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 жилого будинку з господарськими будівлями №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів Дубенського району Рівненської області. Визнати недійсними: свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], видане 22 квітня 2008 року на ім'я [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], видане 16 грудня 2010 року на ім'я [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], видане 16 грудня 2010 року на ім'я [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], видане 16 грудня 2010 року на ім'я [PERSON]. Скасувати державну\~реєстрацію права\~власності:\~[PERSON] на\~жилий будинок\~з господарськими\~будівлями №32\~по вул.Ювілейна\~в с.Тараканів\~Дубенського району,\~проведену комунальним\~підприємством «Архітектор»\~Дубенської міської\~ради 27\~травня 2008\~року на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом,\~виданого державним\~нотаріусом Другої\~Дубенської державної\~нотаріальної контори\~[PERSON]\~22.04.2008\~року за\~реєстровим №1-1656\~за реєстраційним\~№22489291,\~номер запису:\~180,\~в книзі:1;\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] на\~1/3\~жилого будинку з\~господарськими будівлями\~№32\~по вул.Ювілейна\~в с.Тараканів\~Дубенського району\~Рівненської області,\~проведену 20\~грудня 2010\~року комунальним\~підприємством «Архітектор»\~Дубенської міської\~ради на\~підставі свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за законом,\~виданих 16.12.2010 державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори [PERSON] ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 6. 22.01.2018 від відповідачів за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнають, вважають їх безпідставними, надуманими, не підтвердженими жодними належними, достатніми та допустимими доказами, оскільки проживали і проживають у спірному житловому будинку, останній був колгоспним двором і вони у цьому будинку народились. Відтак, їм належить обов'язкова частка у спадковому майні. Зі смертю сестри стали колишніми членами сімї для позивачів (власників будинку), тому не втрачають право на проживання. Про те, що позивачі є власниками їх батьківського будинку, стало відомо тільки із позовної заяви. 7. 12.03.2018 від відповідачів за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшов відзив на позов, згідно якого просять відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю за його безпідставністю. Обґрунтовують тим, що на витребування\~частки з\~майна колишнього\~колгоспного двору,\~що збереглося\~на 15\~квітня 1991\~року,\~поширюється загальний\~трирічний строк\~позовної давності. Перебіг строку позовної починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Із відповіді на адвокатський запит №336 від 1 березня 2018 року вбачається, що згідно записів по господарської книги №5 с.Тараканів за 1977-1979 роки, житловий будинок №32 по вул.Ювілейній до 1979 року належав матері [PERSON] [PERSON] (голова господарства), [INFO]. З 1980 року згідно по господарських книг с.Тараканів та до дня смерті власником (головою господарства) даного жилого будинку був [PERSON]. Згідно записів по господарських книг с.Тараканів даний будинок був віднесений до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Членами даного господарства були: голова сім"ї [PERSON], [INFO], дружина - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO]. 27 вересня 1974 року [PERSON] вибула із даного господарства, а 21 червня 1996 року померла. 4 вересня 1983 року [PERSON] вибула до м.Рівне, а 30 травня 2010 року померла у 1994 році [PERSON] вибув з даного господарства, а лише 21 квітня 2005 року заново прибув (був зареєстрований). [PERSON] до дня смерті 15 грудня 1997 року була зареєстрована і проживала у цьому будинку з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON]. [PERSON] до дня смерті 25 липня 2007 року, був зареєстрований і проживав у цьому будинку з зятем та сім'єю дочки [PERSON] з 1999 року, [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані, але фактично там не проживали. Згідно довідки Тараканівського ліцею від 12.03.2018 [PERSON] та [PERSON] навчалися у Такаранівській [PERSON] ступенів з 2005 року по 2014 рік, та з 1999 року по 2008 рік. Згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР [PERSON] була виділена земельна ділянка під забудову площею 0,06 га на підставі рішення загальних зборів колгоспу "Прогрес" від 2 березня 1962 року і рішення засідання виконкому Тараканівської сільської ради 16.04.1962. Спірний житловий будинок з по господарськими будівлями не був колгоспним двором сімї батьків позивачів, а отже і ніякої частки їм у ньому не належало, крім їх батька [PERSON], який безпосередньо приймав участь у його будівництві разом із своїми батьками, а також сім'єю його рідної сестри [PERSON] у 1962-1963 роках. Усі вони проживали у даному будинку до 1973 року, у тому числі [PERSON] із дружиною та дітьми, та [PERSON] із своєю сім'єю та дітьми. Саме тому, головою колгоспного двору за даними по господарської книги за 1977-1979 роки до 1980 року була його матір - [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб 16 травня 1965 року [PERSON] одружився із [PERSON]. З даного часу вони стали проживати у житловому будинку [PERSON]. Там і народилися позивачі [PERSON] [PERSON] та їх сестра [PERSON] Ні [PERSON], ні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не приймали участі в будівництві будинку, а лише проживали у побудованому колгоспному дворі [PERSON]. 15\~грудня 1997\~року померла\~[PERSON],\~а 12\~березня 2002\~року [PERSON]\~було видано\~свідоцтво про\~право власності\~на житловий\~будинок №32\~по вул.\~Ювілейній в\~с.Тараканів\~Дубенського району\~Рівненської області\~на підставі\~рішення №3/2\~від 12\~березня 2002\~року.\~25\~липня 2007\~року помер\~[PERSON].\~Згідно довідки\~№766\~від липня\~2007\~року з\~померлим постійно\~проживав лише\~[PERSON],\~який був\~офіційно зареєстрований\~у будинку,\~а також\~з дочкою\~[PERSON] та дітьми, з якими вели спільне господарство. Вони ж доглянули і поховали його за власні кошти. Після його смерті єдиним спадкоємцем за заповітом була його дочка, сестра позивачів - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. 30 травня 2010 року [PERSON] померла. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємцями стали [PERSON] - чоловік, та сини - [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. Посилання [PERSON]\~на те,\~що після\~смерті [PERSON],\~15\~грудня 1997\~року відкрилася\~спадщина на\~1/4\~спірного житлового\~будинку господарськими\~будівлями є\~помилковим.\~Посилання на\~те,\~що після\~її смерті\~їх батько,\~[PERSON]\~не претендував\~на спадкове\~майно після дружини абсолютно\~не відповідають\~дійсності.\~Дана обставина\~спростовується копією\~особистої заяви\~[PERSON]\~про видачу\~йому майнового\~паю,\~як спадкоємцю,\~після смерті дружини [PERSON], а також отриманої довідки на його імя 27 березня 2002 року про вартість земельної частки (паю), який належав померлій дружині. Саме на цю ж земельну ділянку, із незрозумілих підстав, визнав [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], ввівши суд в оману. Посилання [PERSON] на те, що він своєчасно прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] шляхом вступу у володіння спадковим майном, оформив своє право після її смерті також не відповідає дійсності. Так, згідно отриманої відповіді на запит зазначено, що на день смерті [PERSON] з нею проживали її чоловік [PERSON] та син [PERSON]. [PERSON] вибув із даного господарства задовго до її смерті, а саме у 1994 році. Також збереглася довідка, яка видавалася чоловікові померлої [PERSON] №750 від 1 грудня 1997 року про те, що після смерті [PERSON] склад сім'ї становив [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (син). Таким чином, надаючи дані для суду у позовній заяві, які в подальшому, були покладені в основу рішення Дубенського міськрайонного суду від 1 грудня 2011 року визнаючи за [PERSON] право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] на земельну частку (пай), ним, як позивачем, були дані завідомо недостовірні відомості відносно місця свого проживання, фактичного вступу у спадщину лише їх батьком [PERSON], а також відносно кола усіх спадкоємців. Оскільки, на день смерті з померлою [PERSON] проживав чоловік [PERSON], який фактичне один і успадкував все належне їй майно, так як ніколи не відмовлявся від нього, після його смерті все належне йому майно перейшло дочці [PERSON], а після її смерті було успадковане її чоловіком та дітьми, то вважають, що їх необхідно було залучити у цю справу як сторону, яка теж має право на спадкове майно. Натомість, [PERSON] [PERSON] [PERSON] дані обставини були свідомо замовчані. [PERSON] була подана заява про повне визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Про існування даного рішення не знали до 22 лютого 2018 року, моменту отримання копії позовної заяви із додатками у цій справі. [PERSON] був зареєстрований у спірному господарстві до 1994 року. У 2005 році він був повторно зареєстрований у даному господарстві за згодою свого батька як одноособового власника вже на той час. Проте, фактично там проживав періодично по 1 -2 місяці у перервах між поїздками за кордон. З 2010 року припинив повністю періодичне проживання у цьому господарстві та став мешкати в м.Дубно по вул.Л.Українки,15, про що і сам вказує у позовній заяві. [PERSON] також був зареєстрований у господарстві і фактично проживав там лише до 2000 року. Після цього, одружився та переїхав проживати до батьків своєї дружини, а в подальшому до будинку в с.Мирогоща вул.Миру,44 Дубенського району Рівненської області. Усі ці роки ним отримуються довідки у Тараканівській сільській раді про даний факт, для отримання різного роду соціальної допомоги чи пільг для своєї сімї. З часу вибуття з господарства батьків [PERSON] та [PERSON] не ставили питання про витребування ніби\-то належної їм частки, як членам колгоспного двору у визначеному чинним законодавством порядку, а тому така вимога по минуванню 8 та 18 років є повністю безпідставною. Вони весь цей час знали про наявність свідоцтва про право власності на будинок у їх батька [PERSON], про наявність заповіту на ім'я дочки [PERSON] (особисто ознайомлювалися із його змістом у їх присутності), про успадкування ними майна після смерті [PERSON] у 2010 році. 8. 28.03.2018 [PERSON] подав заяву про уточнення зустрічних позовних вимог, згідно якої просив також визнати недійсним свідоцтво про право власності на жилий будинок з господарськими будівлями №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів, видане 12 березня 2002 року виконкомом Тараканівської сільської ради на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконкому Тараканівської сільської ради від 12 березня 2002 року №3/2 (а.с.63-64, т.2). 9. 25.04.2018 [PERSON] подав відзив на уточнену заяву про збільшення зустрічних позовних вимог, згідно якого просив у задоволенні позовної заяви [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, визнання права власності на частку жилого будинку, скасування державної реєстрації права власності на жилий будинок відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачі весь цей час знали про наявність свідоцтва про право власності на будинок у їх батька [PERSON], про наявність заповіту на імя дочки [PERSON] (особисто ознайомлювалися із його змістом у їх присутності), про успадкування нами майна після смерті [PERSON] у 2010 році. Особисто ознайомлюватися із змістом цих документів. Крім того, що позов є безпідставним, то й строк позовної давності збіг задовго до його предявлення. У даному випадку позивачі і достовірно знали і могли довідатися про оформлення права власності на їх батька, оскільки постійно брали довідки у сільській раді для отримання субсидій і пільг про те, що зареєстровані, але фактично не проживають у господарстві свого батька [PERSON], у подальшому його дочки [PERSON], а потім і у його з синами будинку. Вони зверталися до державного нотаріуса на прийом після смерті дружини по минуванню 6 місяців, хоча заяв ніяких не подавали, та розуміли, що єдиними спадкоємцями після її смерті є її чоловік та її діти - відповідачі у цій справі. 10. 10.05.2018 від [PERSON] та [PERSON], а також від [PERSON] надійшли заяви про обєднання позовів в одне провадження. 11.В судове засідання 29.05.2018 адвокат [PERSON] - [PERSON] подала заяву про застосування строків позовної давності. 12.В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити первісний позов за наявних доказів в матеріалах справи, в задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю і за пропуском строку позовної давності, та також стягнути понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. 13. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] допитані як свідки підтримали відомості, викладені у позовінй заяві. [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні просили задовольнити зустрічний позов у повному обсязі, а в задоволенні первісного позову відмовити. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 14.Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковської О.Ю. від 03.01.2018 відкрито загальне позовне провадження по справі №559/2667/17 за позовом [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON]\~до [PERSON],\~[PERSON]\~про усунення\~перешкод в\~користуванні жилим\~приміщенням шляхом\~визнання осіб\~такими,\~що втратили\~право на\~користування нимта призначено підготовче судове засідання (а.с.40, т.1). 15. Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковської О.Ю. від 22.02.2018 відкрито загальне позовне провадження по справі №559/303/18 за позовом [PERSON],\~[PERSON]\~до [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON]\~про визнання\~свідоцтв про\~право на\~спадщину недійсними,\~визнання права\~власності на\~частку жилого\~будинку,\~скасування державної\~реєстрації права\~власності на\~жилий будинок\~та призначено\~підготовче судове\~засідання(а.с.28, т.2). 16. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28.03.2018 зобовязано позивачів за зустрічним позовом доплатити судовий збір та засвідчити належним чином копії долучених до уточненої позовної заяви документів (а.с.79-80, т.2). 17. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.05.2018 справу №\~559/2667/17\~за позовом\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] до\~[PERSON],\~[PERSON] про\~усунення перешкод\~в користуванні\~жилим приміщенням\~шляхом визнання\~осіб такими,\~що втратили\~право на\~користування ним, обєднано в одне провадження із справою № 559/303/18 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, визнання права власності на частку жилого будинку, скасування державної реєстрації права власності на жилий будинок, та присвоєно справі номер № 559/2667/17, призначено підготовче судове засідання (а.с.98, т.2). 18. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.76, т.1). 19. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16.11.2018 витребувано копію спадкової справи № 104 за 1999 рік, заведену після смерті [PERSON], яка померла 15.12.1997 (а.с.214, т.1). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 20. [PERSON], [INFO], є власником 1/3 частини житлового будинку №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів,Дубенського району, Рівненської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON], [INFO], яка померла 30.05.2010 (а.с.12-14, т.1). 21. [PERSON], [INFO], є власником 1/3 частини житлового будинку №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів,Дубенського району, Рівненської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], [INFO], яка померла 30.05.2010 (а.с.15-16, т.1). [PERSON], [INFO], є власником 1/3 частини житлового будинку №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів,Дубенського району, Рівненської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], [INFO], яка померла 30.05.2010 (а.с.18-19, т.1). 23. Згідно довідки про склад сімї №1502 від 30.11.2017, виданої головою Тараканівської сільської ради [PERSON], жителю [INFO], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у будинку, але не проживають (а.с.24, т.1). 24. Згідно актів про не проживання від 01.06.2017, 29.06.2017, 22.08.2017, 24.10.2017, 21.11.2017 [PERSON] та [PERSON] не проживають [INFO] (а.с.25-29, т.1). 25. Із відповіді голови Тараканівської сільської ради №336 від 01.03.2018 вбачається, що згідно записів по господарської книги №5 с.Тараканів за 1977-1979 роки, житловий будинок №32 по вул.Ювілейній до 1979 року належав матері [PERSON] [PERSON] (голова господарства), [INFO]. З 1980 року згідно по господарських книг с.Тараканів та до дня смерті власником (головою господарства) даного жилого будинку був [PERSON]. Згідно записів по господарських книг с.Тараканів даний будинок був віднесений до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Членами даного господарства були: голова сімї [PERSON], [INFO], дружина - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO] (а.с.37, т.2). 26. Згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР [PERSON] була виділена земельна ділянка під забудову площею 0,06 га на підставі рішення загальних зборів колгоспу "Прогрес" від 02 березня 1962 року і рішення засідання виконкому Тараканівської сільської ради 16.04.1962 (а.с.38, т.2). 27. 17.12.1997 померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ГЮ №030848. Спадщину після її смерті прийняв чоловік [PERSON], звернувшись із заявою до Другої Дубенської нотаріальної контори, згідно Спадкової справи №104. Інші особи із заявами на прийняття спадщини не звертались (а.с.220-224, т.1). 28. Згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Тараканівської сільської ради від 12.03.2002 №3/2, житловий будинок з господарськими будівлями №32 по вул. Ювілейна в с.Тараканів, Дубенського району Рівненської області належить [PERSON] (а.с.195, т.1). 29. 25.07.2007 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №041811. Спадщину після його смерті на підставі заповіту прийняла [PERSON], що підтверджується спадковою справою №33. Згідно заповіту від 31.05.2001 [PERSON] заповів житловий будинок з надвірними будівлями та земельний пай [PERSON] 22.04.2008 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а саме: на житловий будинок №32 по вул. Ювілейна в с.Тараканів Дубенського району Рівненської області. В матеріалах спадкової справи відсутні заяви від інших осіб на прийняття спадщини, але наявна копія паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON], а також довідка управління Держкомзему в Дубенському районі видана від 02.03.2011 №490, видана [PERSON] про визначення грошової оцінки землі, довідка Тараканівської сільської ради від 06.11.03 про те, що померлий [PERSON] проживав з сином [PERSON], [INFO], однією сімєю (а.с.185-211, т.1). 30. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 26.06.2018 скасовано рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 01.12.2011, [PERSON] відмовлено в позові до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після своєї дружини [PERSON] повністю, в подальшому його дочка також прийняла спадщину повністю, а після її смерті її чоловік і діти (а.с.81-82, т.1). 31. З показів свідків встановлено: Свідок [PERSON] показала, що як державний нотаріус видавала свідоцтво після смерті батька дочці, а потім після смерті дочки її дітям. Що зверталися після смерті батька, памятає лише [PERSON], щоб звертались [PERSON] не памятає. Свідок [PERSON] показав, що на даний момент [PERSON] та [PERSON] не проживають у будинку 32 на вул.Ювілейна у с.Тараканів. Сам він проживає у Тараканові з 2003 року. Сергій приїжджав з-за кордону і періодично проживав там, а [PERSON] не проживав, але інколи бував там. Як мешканця, [PERSON] перестав бачити у будинку після смерті [PERSON] Брати приїжджали інколи на свята або трагічні події. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] доглядав батька [PERSON], проживає давно в будинку. Сини [PERSON] приїжджали в гості, але там не жили. Поки сестра з чоловіком там жили, то [PERSON] в будинку не жили. За життя батька та матері вони приймали участь у будівництві гаража. Дочка [PERSON] із сімєю перебралась жити в будинок після смерті матері. Свідок [PERSON] показала, що вона народилась у тому будинку і до 7 років там жила. Сергій та Володимир, а також вона приїжджали до [PERSON] в гості. Як померла [PERSON] з нею проживав її чоловік [PERSON], сини проживали періодично. Після смерті батька [PERSON] в будинку проживала [PERSON] з сімєю. Про існування заповіту знала, і знали про те, що будинок [PERSON] заповів [PERSON] брати [PERSON] та [PERSON]. Сергій та Володимир після смерті сестри [PERSON] в будинку не проживають, бо проживають із своїми сімями, але приходять в гості. Свідок [PERSON] показав, що знає [PERSON] з 1990 х років, а [PERSON] троюрідні брати. Живе в одному селі і знає достовірно, що [PERSON] та [PERSON] жили в Тараканові по вул.Ювілейна з липня 1999 року, доглядали та поховали батьків. [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] в будинку не живуть. Коли приїздив до [PERSON], приблизно два рази на місяць, то [PERSON] там не бачив ні разу. Свідок [PERSON] показав, що частий гість у [PERSON], але [PERSON] та [PERSON] там давно не бачив. Колись вони там жили, але зараз не живуть. Сергій живе в Дубно, а [PERSON] в Мирогощі. Що вони мають претензії до будинку чув ще десь 7 років тому. Свідок [PERSON] показав, що на даний час в будинку живуть [PERSON] та його сини [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] там не живуть після смерті батька. Свідок [PERSON], колишня дружина [PERSON], показала, що одружились в 1993 році, а розлучились в 2001. Сергій багато часу приділяв своєму батьку, постійно їздив допомагати по господарству. На той час в будинку жили свекор, свекруха та брат [PERSON]. Після смерті свекрухи в будинку жили батько та [PERSON]. Після розлучення чоловік пішов жити на Ювілейну, 32, проте скільки він там жив не відомо, а до того жили на квартирі через дорогу. Свідок [PERSON] показав, що виріс разом з [PERSON]. В 1987 році закінчили школу, після школи пішли вчитись в училище, потім в армію і повертались завжди у батьківську хату. Також вони їздили на заробітки. Поки жив ближче, то бачив там будівництво: сини допомагали будувати хлів та гараж, сімю [PERSON] не бачив. Як померла мама, в будинку жив [PERSON] і доглядав хазяйство, [PERSON] там не було вони жили в Рівному. [PERSON] приїхала жити в Тараканів через 2-3 роки після смерті матері. Володимир, як одружився вдруге, то не довго пожив у батьківській хаті і пішли жити до матері дружини, а потім на зйомну квартиру. Сергій жив у тещі в Тараканові. Поки були живі батьки, їх бачив там постійно. В 2017-2018 вже їх не бачив там, а до 1999 бачив дуже часто. Свідок [PERSON] показала, що в 1969 році одружилась з рідним братом [PERSON] Була хороша, дружня родина. В будинку і їх сімя мала частку, але ніколи не претендували на неї. В 1990-1991 роках там жили брат чоловіка, його дружина і їх троє дітей. [PERSON] вийшла заміж перша, потім одружився [PERSON],а потім [PERSON]. [PERSON] пішла вчитись в Рівне, там залишилась, отримала квартиру. Хлопці як одружились то проживали спочатку, а потім [PERSON] пішов у зяті, але згодом повернувся додому, [PERSON] після першого шлюбу теж повернувся додому. За життя [PERSON] і [PERSON] чула, що хата буде хлопцям, а квартира [PERSON]. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] проживали у батьківській хаті до одруження, потім повернулись знову додому. Були на заробітках, тому проживали там періодично. [PERSON] з сімєю повернулась жити в будинок у 1999 році, там тоді жив [PERSON] з батьком. Чи жив там [PERSON] на той час не памятає. Все будували батьки [PERSON] і [PERSON] та вони. Постійно проживала і доглядала батька [PERSON] з сімєю, і як співвласник з братами. Про заповіт нічого не знала. Паями користувались [PERSON] і [PERSON], їм [PERSON] дав, про це їй вони самі говорили. V. Оцінка Суду. 32. Відповідно до положень статті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). 33. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). 34. За змістом статті 13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. 35. Зазначені норми процесуального права узгоджуються із положеннями статті 20 Цивільного кодексу України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд. 36. З іншої сторони, Суд звертає увагу, що відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 37. Важливим є те, що, в даних правовідносинах на позивача, як за первісним позовом, так і за зустрічним, покладається обовязок довести наявність підстав для задоволення позовних вимог, про що повинні надати докази, при цьому, відповідач має зустрічний обовязок довести ті обставини, які становлять основу його заперечень і спростовують відповідні вимоги. 38. За позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування ним, доведено те, що відповідачі у спільному будинку позивачів №32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів, Дубенського району, Рівненської області не проживають, їх особистого майна там немає. 39. За позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, визнання права власності на частку жилого будинку, скасування державної реєстрації права власності на жилий будинок, позивачами не доведено факт неправомірного набуття права власності на будинок №32\~по вул.Ювілейна\~в с.Тараканів,\~Дубенського району,\~Рівненської області [PERSON], а згодом набуття права власності [PERSON] в порядку спадкування після смерті батька та набуття права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] 40. Згідно записів по господарської книги №5 с.Тараканів за 1977-1979 роки житловий будинок №32 по вул.Ювілейній до 1979 року належав матері [PERSON] [PERSON] (голова господарства), [INFO]. З 1980 року згідно по господарських книг с.Тараканів та до дня смерті власником жилого будинку був [PERSON]. Згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР [PERSON] була виділена земельна ділянка під забудову площею 0,06 га на підставі рішення загальних зборів колгоспу "Прогрес" від 2 березня 1962 року і рішення засідання виконкому Тараканівської сільської ради 16.04.1962. Таким чином, спірний житловий будинок з по господарськими будівлями не був колгоспним двором сім"ї батьків [PERSON], [PERSON], а отже частка у майні колгоспного двору належала лише батьку - [PERSON], який безпосередньо приймав участь у його будівництві разом із своїми батьками. Головою колгоспного двору за даними по господарської книги за 1977-1979 роки до 1980 року була його матір - [PERSON]. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. 41.Як вбачається із досліджених судом доказів, [PERSON] 12.03.2002 оформив на себе право власності на спірний житловий будинок. Після смерті [PERSON] у 1997 році матері позивачів за зустрічним позовом, вони не звертались із заявами про прийняття спадщини, знаючи, що їм належить право на спадщину після смерті матері. Спадщину в повному обсязі прийняв лише її чоловік [PERSON] Не звернулись із заявою про прийняття спадщини і після смерті батька [PERSON] у 2007 році, а також фактично спадщину не прийняли, оскільки з померлим не проживали, що підтвердилось в судовому засіданні зібраними доказами та показами свідків. Спадщину за заповітом правомірно та своєчасно прийняла [PERSON] А після смерті [PERSON] спадщину правомірно прийняли її чоловік та діти. 42.Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України) При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. 43.Таким чином, суд приходить до висновку, що перебіг строку позовної давності для звернення до суду за належною часткою будинку [PERSON] та [PERSON] почався з моменту оформлення на себе права власності їх батьком [PERSON] на спірний житловий будинок 12.03.2002. При цьому, сини не довели суду, що вони не знали і не могли знати хто є власником будинку. [PERSON] знали про існування заповіту на імя сестри на майно батька, що підтвердили свідки в судовому засіданні. Також у позовній заяві [PERSON] посилаються на рішення Дубенського міськрайонного суду від 1 грудня 2011 poку у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , згідно якого право власності на земельний пай було оформлено на [PERSON] і протягом 2012-2018 років він користувався ним. В матеріалах спадкової справи разом із заповітом наявні документи [PERSON] Тобто, переоформленням спадкових прав цікавився і не міг не знати на кого оформлено будинок, про що й свідчить той факт, що до участі у справі [PERSON] та його синів залучено взагалі не було. Вказане рішення 26.06.2018 скасовано Апеляційним судом Рівненської області. 44.Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питані тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строк позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність остаточність, захищати потенційних\~відповідачів від\~прострочених позовів,\~та запобігати\~несправедливості,\~яка може\~статися в\~разі,\~якщо суди\~будуть змушені\~вирішувати справи\~про події,\~що мали\~місце у\~далекому минулому,\~спираючись на\~докази,\~які вже,\~можливо,\~втратили достовірність\~і повноту\~із плином\~часу (пункт\~51\~рішення від\~22.10.1996\~за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). 45. Таким чином, задовго до дня звернення до суду із зустрічною позовною заявою 21.02.2018 спливли строки позовної давності для [PERSON] та [PERSON], заява про застосування строків позовної давності підлягає до задоволення. Не може бути визнано право власності на частину будинку за [PERSON] та [PERSON], тому свідоцтва про право на спадщину не можуть бути визнані судом недійсними, а державна реєстрація права власності не підлягає скасуванню. 47. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. ВСУ правова позиція у справі № 6-709цс16 вказує на те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. 48. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить по 1/3 частині житлового будинку 32 по вул.Ювілейна в с.Тараканів Дубенського району Рівненської області, необхідно усунути перешкоди у користуванні даним житлом шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. 49. Виходячи з вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що первісний позов необхідно задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 50. Враховуючи вимоги ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги за первісним позовом, то судовий збір у розмірі 1920 грн. підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивачів та інші судові витрати, підтверджені квитанціями (а.с.234, т.1) у розмірі 3000 грн. підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь [PERSON] З цих підстав,

Outcome: approved