Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

06.05.2014 року позивач звернувся до суду з цим позовом та уточнивши позовні вимоги просить визнати п. 3.2, п. 3.3, п. 5.3, п. 5.4, 5.5, 8.6 Умов і правил надання банківських послуг договору № б/н від 10.10.2006 року недійсними з моменту його укладання. В обґрунтування позову зазначає, що 10.10.2006 року позивач уклав з Банком договір № б/н відповідно до якого отримав кредитну карту з кредитним лімітом строком дії до жовтня 2009 року. В умовах і правилах надання банківських послуг зазначено, що Договір складається із Заяви позичальника, Памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів. При цьому Памятка клієнта та Тарифи не видавались. Вважає, що договір не відповідає вимогам ч.5 ст.11, ч.4,5,8 ст.18 Закону України „Про захист прав споживачів", а умови договору є несправедливими та порушують принцип добросовісності і створють істотний дисбаланс договірних прав. В судове засідання позивач не прибув. Надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю, просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. 10.10.2006 року позивач з банком ПриватБанк уклав договір № б/н, за яким [PERSON] отримав платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 6100 грн. За користування кредитними коштами передбачено відсотки у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. (а.с. 20). Відповідно до\~ст. 215 ЦК України\~ підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України\~у\~постанові № 9 від\~06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. Відповідно до ст. ст.\~1049,\~1050, 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Перевіряючи виконання банком положення статей\~11,\~18 Закону України "Про захист прав споживачів", на порушення яких вказує Позивач, суд встановив, що у письмовій заяві, яку підписав Позивач особисто, зазначено, що Позивач повністю ознайомлений з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування картою та Трифами банку і погодився з ними (а. с. 20), що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що при укладанні спірного договору банком виконано положення статей\~11,\~18\~Закону України "Про захист прав споживачів". Окрім того, на момент укладання вищевказаного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення відповідало їхній внутрішній волі, було вільним, що підтверджується власноручними підписами учасників правочину та печаткою фінансової установи. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Виходячи з наведених норм права [PERSON] не довів, що в момент укладання кредитного договору були порушені його права. З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого позову.

Outcome: dismissed