Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

В жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не виконує умови договору щодо сплати кредиту та відсотків за користування ним представник позивача просить суд стягнути з відповідача 23022,58 грн. заборгованості за кредитним договором та судовий збір. Сторони у судове засідання не з'явились. Представник позивача надав клопотання про підтримання позову, розгляд справи без їх участі, та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Частиною 5 статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь -якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін Ухвалу суду від 08.11.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження отримав 15.11.2018 року відповідач, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України. У судове засідання не зявилася, заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позов, у встановлений судом строк не подала. Про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Оскільки предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 25.09.2014 року [PERSON] уклала з ТОВ "Служба миттєвого кредитування" Кредитний договір № 140925-115250 та отримала кредит в розмірі 700,00 грн. Відповідно до п.3.3 Договору відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 700,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 195,64 грн., що разом складає 895,64 грн., у строк до 08.10.2014 р. 07.10.2014\~р.\~відповідач відповідно\~до п.2.3\~Договору сплатив\~відсотки за\~користування кредитом\~в сумі\~182,00\~грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 18,00 грн. та пролонгував договір строком до 21.10.2014 року, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 682,00 грн. Разом з тим, в порушення договірних умов Відповідач станом на 15.10.2018 р. не виконує свої зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 682,00 грн., а також сплати процентів за користування кредитом. Згідно п.6.2 договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу, що становить 20370,00 грн. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 15.10.2018 року має заборгованість 21242,96 грн., з яких: - 682,00 грн. основний борг; - 190,96 грн. проценти за договором; - 20370,00 грн. пеня за договором. Систематичне не внесення платежів, несплата процентів (відсотків) за користування кредитом, а також одностороння відмова від виконання умов договору є істотним порушенням умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14\~квітня 2014\~року громадянам\~України,\~які зареєстровані\~та постійно\~проживають або переселилися\~у період\~з 14\~квітня 2014\~року з\~населених пунктів,\~визначених у\~затвердженому Кабінетом\~Міністрів України\~переліку,\~де проводилася\~анти терористична\~операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції»\~від 02.09.2014\~року за\~№ 1669-VII\~період проведення\~антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Відповідно до\~4.2\~ст.\~1\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції»\~від 02.09.2014\~року за\~№ 1669-У11\~територія проведення\~антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Як визначено у прикінцевих та перехідних положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (стаття 11) дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. За повідомленням Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 05.11.2018 року № 02-25/437 відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою в [INFO]. (а.с.46). Місто обласного значення - м. Ізюм (Ізюмська міська рада) та Ізюмський район входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у відповідності до Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р. Тобто мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями накладається відповідно до вимог вказаного Закону з 14 квітня 2014 року і застосовується до боргових сум заборгованості за кредитним договором, які виникли після 14 квітня 2014 року. Згідно ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що сума 53876,00 грн. пені за договором не підлягає стягненню згідно норм вищезазначеного Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Таким чином, позовна заява Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Служба\~миттєвого кредитування" підлягає частковому задоволенню, а саме: підлягає стягненню 872,96 грн. (682,00 грн. - основний борг + 190,96 грн. - проценти за договором). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України в сумі 72,42 грн.

Outcome: partial