Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

22 серпня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , які стягуються за судовим наказом, який виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 08 лютого 2011 року, з [PERSON] на користь позивача у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що розмір аліментів, який визначений судом раніше, недостатній для належного утримання дитини на даний час. Незважаючи на те, що позивач офіційно працевлаштована, їй одній важко матеріально утримувати доньку, яка зростає. Крім того, відповідач аліменти визначені судом не сплачує, не приймає участі у її вихованні, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. 17 жовтня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.30) Станом на 08 січня 2020 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленим 28 березня 2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.7) Згідно із судовим наказом Шосткинського міськрайонного суду Сумської області виданим 08 лютого 2011 року у справі №2-н-179/2011, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 відсотків прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до часу досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31.01.2011. (а.с.8) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, [PERSON] народилася [INFO] про що в Книзі реєстрації народжень 26 листопада 2008 року зроблено відповідний актовий запис №643 та батьками дитини є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.6) З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №26589077 від 20.05.2011, вбачається, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бобровицького районного управління юстиції розглянутий про примусове виконання судовий наказ Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, який виданий 08 лютого 2011 року у справі №2-н-179/2011, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 відсотків прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до часу досягнення дитиною повноліття. (а.с.10) Із розрахунку про стан заборгованості по сплаті аліментів виданого Центральним відділом державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 17.01.2019, вбачається, що заборгованість по аліментам у [PERSON] перед [PERSON] станом на 17 січня 2019 року складає 38235 грн 00 коп. (а.с.11-13) Відповідно до довідки, виданої 19 листопада 2018 року КП «ШКЗ «Імпульс», вбачається, що [PERSON] , 2008 року народження, її мати [PERSON] та бабуся [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с.16) Із довідки №140 видано 20.11.2018 Комунальною організацією (установа, заклад) "Шосткинська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №8 Шосткинської міської ради Сумської області", вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в 4 класі ШЗШ І-ІІ ступенів №8 ШМР Сумської області. (а.с.17) У відповідності до положень ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 квітня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за №2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів 08 лютого 2011 року, законом збільшений прожитковий мінімум для дітей (наприклад: згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" №2246-VIII від 07 грудня 2017 року для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік» №2629-VIII від 23 листопада 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; та згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" №294-ІХ від 14 листопада 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень) та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). У зв`язку з вищезазначеним, визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини та є таким, що не відповідає нормам чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, виходячи з справедливих й розумних критеріїв, беручи до уваги, що відповідач, є батьком малолітньої дитини, і як батько, він зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, і є обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Враховуючи, що заявлений розмір аліментів в силу частини 2 статті 182 СК України є мінімальним гарантованим розміром аліментів, а відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він на належному рівні матеріально утримує дочку та забезпечує її відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 141, 150 СК України, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved