Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ «САВ-Дістрибьюшн», магазин «Фокстрот» про захист прав споживача та виплату неустойки. Як на підставу заявлених вимог посилається на те, що 30.05.2017 року придбала в ТОВ «САВ-Дістрибьюшн», магазин «Фокстрот» м. Мукачево ноутбук ASUS R558UA-DM918D на суму 20998,80 грн., що підтверджується фіскальним чеком № 3000173590 та видатковою накладною № МКМ-0973-17887468. Підприємство-виробник ASUS гарантувало якість вищевказаної речі протягом 12 місяців від дня придбання. Позов мотивує тим, що протягом першого ж тижня користування, ноутбук почав зависати, не реагувати на клавіші, після виключення було чути шум роботи. 11 червня 2017 року позивач звернулася в магазин "Фокстрот" м.Мукачево із заявою про надання товару аналогічної марки на час ремонту, в якому продавець прийняв товар (квитанція № 326 від 11.06.2017 року) та повернув вже після ремонту 25 червня 2017 року. Оскільки впродовж 15-ти днів позивачу не було надано товар аналогічної марки, вона була позбавлена можливості користуватися придбаною річчю, яка була їй необхідна, позивач вважає що відповідач повинен виплатити [PERSON] неустойку у розмірі 3149,82 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в фабулі позовної заяви, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи та постановлення судовм заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник відповідача, який представляє інтереси ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» Самокіш С.С. (на підставі довіреності № 01/12/16-01 від 01.12.2016 року) не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення та розписки. 25 липня 2017 року подав до суду заперечення, в яких протизадоволення позову заперечує, вважає доводи позивача про виплату неустойки незаконними та необгрунтованими, а також вважає, що позивачем не надано жодних і допустимих доказів про наявність підстав для відшкодування неустойки, зокрема вказує на те, що з письмовою заявою про надання ноутбука з обмінного фонду магазину позивач до відповідача не зверталася, не заявляла усних вимог про бажання отримати підмінний апарат, невірно розрахувала розмір неустойки (вартість товару становить 14799 грн.) та невірно розрахувала кількість днів за отримання неустойки. У зв'язку з чим, просить суд у задоволенні позову відмовити. За викладених обставин, зі згоди позивача, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, в порядку визначеному ч.4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, доводи позову та заперечень проти позовної заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" - споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження своїх вимог. Відповідно до ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 Закону України "Про захист прав споживачів" - продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Судом встановлено та перевірено в судовому засіданні, що 30 травня 2017 року в ТОВ «САВ-Дістрибьюшн», магазині «Фокстрот» м. Мукачево (згідно фіскального чеку № 3000173590 від 30.05.2017 року та видаткової накладної № МКМ-0973-17887468 від 30.05.2017 року, арк.3-4)позивач [PERSON] придбала ноутбук ASUS R558UA-DM918D на загальну суму 20998,80 грн. з розрахунку: 14799,90 грн. - ноутбук ASUS R558UA-DM918D без програмного забезпечення; 2200 грн. - страховий платіж, обов'язковий пр покупці даного товару; 3699,90 грн. - програма WINDOWS Home 10, встановлена на ноутбук; 299 грн - програма ZILLYA Internet Security, встановлена на ноутбук. Частиною 1 статті 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В силу ч.ч. 1, 2 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). У відповідності до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 4 Закону № 1023-ХІІ споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.1 ст.7 Закону України "Про захист прав споживачів" - виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Відповідно до вимог ч.2 ст.7 Закону України "Про захист прав споживачів" - гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. Судом встановлено та перевірено, що підприємство-виробник ASUS гарантувало якість ноутбук ASUS R558UA-DM918D протягом, як мінімум 12 місяців від дня придбання, тобто, до 30 травня 2018 року (гарантійний талон ASUS на ім'я позивача від 30.05.2017 року , копія якого міститься в матеріалах справи). З положень ч.ч. 1, 3, 5, 7, 9 ст. 8 Закону № 1023-ХІІ слідує, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Вимоги споживача, встановлені цією статтею, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті (ч. 3). Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язанні прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги (ч. 5). При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару (ч. 9). За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернулася до ТОВ «САВ-Дістрибьюшн», магазину «Фокстрот» 11 червня 2017 року з письмовою заявою (арк. 24) з вимогою безоплатного усунення недоліків ноутбука та з проханням надати товар аналогічної марки, на час ремонту ноутбука. Судом перевірено наявність особистого підпису супервайзера [PERSON] та печатки установи, що спростовує доводи заперечення представника відповідача про те, що позивач із такою заявою не зверталась. На вимогу суду, адресовану відповідачу, надати пояснення з приводу звернення із такою заявою [PERSON] до відповідача та щодо виконання зазначеної вимоги у заяві відповідачем, суду жодної відповіді не дано та не спростовано належними та допустимими доказами факту звернення позивача із такою заявою. Що суд розцінює як додатковий доказ в користь позивача щодо факту звернення її до відповідача із відповідною заявою. Відповідно до вимог ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" - при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Доказів наявності чи відсутності такого обмінного фонду у відповідача , останнім суду не надано. Всі заперечення представника відповідача щодо позову зводяться лише до того, що [PERSON] із відповідною заявою про надання тровару аналогічної марки на час ремонту не зверталась, що спростовано в судовому засіданні позивачем та пред'явлено суду копію такої заяви з відтиском мокрої печатки на підписі уповноваженої особи відповідача. Відповідно до квитанції № 326 від 25.06.2017 року, наданої магазином "Фокстрот" в м. Мукачево, встановлено, що ноутбук ASUS R558UA-DM918D, який придбаний 30.05.2016 року прийнято 11.06.2017 року (тобто під час дії гарантійного строку) для проведення діагностики та гарантійного ремонут, а після проведення ремонту повернуто [PERSON] тим же супервайзером [PERSON], яка отримала заяву позивача про надання товару аналогічної марки на час проведення ремонту. Отже, обставини, викладені в позовній заяві та обгрунтування позову, суд вважає доведеними. Однак, суд вважає частково доведеними обставини щодо обгрунтування кількості днів, за які позивач просить провести виплату неустойки, а саме, враховуючи те, що позивач звернулась із відповідною заявою 11.06.2017 року, а ноутбук їй було повернуто 25.06.2017 року, тому неустойка підлягає обрахунку, виходячи з 14 днів, а не з 15 як зазначає позивач. Щодо витрат, які позивач включає в суму розрахунку неустойки, суд вважає доводи позивача обгрунтованими в частині включення вартості самого ноутбука (14799,90 грн) та вартості, встановленого в день його придбання ліцензійного програмного забезпечення (3699,90 грн. - програма WINDOWS Home 10, та 299 грн - програма ZILLYA Internet Security), оскільки воно було встановлено при придбанні ноутбука, і на час ремонту бло невід'ємним від основної речі (ноутбука). Однак, суд вважає безпідставною вимогу позивача щодо включення до розрахункової суми неутойки суму страхового платежу у розмірі 2200,00 грн., оскільки зазначений платіж є вибором позивача, яка придбала товар, частково оплативши його вартість в кредит (розстрочку), та самостійно обрала такий спосіб оплати товару, який включав страховий платіж, і даний платіж не може бути включено у вартість придбаної речі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Указане у цій нормі правило, за яким кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов'язків доказування. Таким чином, на підставі досліджених доказів в судовому засіданні, у відповідності до формули за допомогою якої можна зробити розрахунки: ?N= V * N%/100 * Q (де ?N - сума неустойки; V - вартість товару; N % - розмір неустойки у відсотках за день прострочення; Q - кількість днів прострочення), а саме: 14799,90+3699,90+299) * 1%/100 * 14 = 2631,83 грн. Отже, доведений в судовому засіданні розмір неустойки, що підлягає стягненю з відповідача, становить 2631 грн. 83 коп. Відповідно до ст. 212 ч.1 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України - докази повинні бути належними та допустимими. З огляду на вищенаведене, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд вважає, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами затримка виконання відповідачем вимоги позивача про надання товару аналогічної марки, доказів щодо спростування та недоведеності вимог позивача суду відповідачем не надано та не доведено, а тому суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню частково, з врахуванням доведених обгрунтувань позову в судовому засіданні. Відповідно п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат (згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи). Дослідивши матеріали справи (в частині судових витрат), суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Відповідно до ст. 22 ч. 3 Закону України "Про захист прав споживачів" (із останніми змінами, внесеними ззгідно із Законом № 1791-VIII від 20.12.2016 року,ВВР, 2017, № 4) - споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Питання звільнення від сплати судового збору регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI. На день розгляду справи немає однозначної судової практики щодо необхідності оплати судового збору позивачами - споживачами послуг при зверненні досуду за захистом своїх прав як споживачів, тому судом беруться до уваги доводи на користь позивача щодо звільнення її від оплати судового збору, при цьому суд керується ст. 5 Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», яка не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, тому вважає, що при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, в тому числі, статтею 22 Закону України від 22 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів». Таким чином, суд бере до уваги, ту обставину, що позивач [PERSON], як споживач, наділена пільгою звільнення від сплати судового збору за подання позовних заяв до суду, які пов'язані з порушенням прав споживачів, та вважає, що позивач [PERSON] звільнена від оплати судового збору, тому судові витрати у справі слід стягнути з відповідача у користь держави, та, враховує при цьому ціну позову, розмір задоволених вимог, та ту обставину, що мінімальний розмір судового збору, згідно з вимогами закону, за вимогу майнового характеру не може бути меншим як 640,00 грн.

Outcome: partial