Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 21 березня 2008 року між нею та ТОВ "Стоун-3" було укладено договір процентної позики б/н, згідно якого вона передала, а ТОВ "Стоун-3" прийняло у користування грошові кошти на загальну суму 85695,98 грн. Згідно п.2.2. договору позики, позичальник сплачує проценти у розмірі 25% річних від суми позики протягом строку користування позикою. У разі прострочення повернення позики позичальник сплачує пеню в розмірі 3% річних від суми простроченої до повернення позики. Передача коштів відбувалася частинами згідно до авансових звітів. Строк повернення позики спливає 01 липня 2013 року. По закінченню строку позики, відповідач грошові кошти не повернув. В зв'язку з цим, вона просила суд стягнути з відповідача борг в розмірі 85695,98 грн., проценти за користування позикою у розмірі 99966,89грн., пеню у розмірі 2385,40 грн. та судовий збір в розмірі 1880,50грн. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в позові, просила його задоволити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в позові. Представник відповідача Сачок А.В. в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 108 том.2). Про причини неявки суд не повідомив. Оскільки позивачка не заперечувала проти цього, судом ухвалено провести заочний розгляд справи (а.с.111 том. 2). Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Правовідносини регулюються ст.ст.1046-1053 ЦК України. Підтвердженням факту укладення договору позики між сторонами є договір процентної позики від 21 березня 2008 року (а.с. 4). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до умов договору позики від 21 березня 2008року позивач передала, а ТОВ "Стоун-3" прийняло у користування грошові кошти на загальну суму 85695,98 грн. Передача грошових коштів позивачкою стверджується довідкою виданою ТОВ "Стоун-3" 31 липня 2009року з якої вбачається, що за період з 21 березня 2008року по 31 липня 2009року, [PERSON] було надано позику для закупівлі товарно-матеріальних цінностей ТОВ "Стоун-3" в сумі 85695,98грн. Всі позичені кошти проведені по бухгалтерській звітності, як авансові звіти рах. 372 (а.с.6 том.1, а.с. 51-250 том.1, а.с.1-10, том.2). Заборгованість по договору позики у відповідача виникла 02 липня 2013 року. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за договором позики становить 188048,27 грн. та складається із: суми боргу у розмірі 85695,98 грн., процентів за користування позикою в розмірі 99966,89грн., пені в розмірі 2385,40 грн. Сума боргу стверджується обґрунтованим розрахунком боргу (а.с.2-3 том.1). Згідно п.2.2. договору позики, позичальник сплачує проценти у розмірі 25% річних від суми позики протягом строку користування позикою. Відповідно до п.6.1. договору, у разі прострочення повернення позики позичальник сплачує пеню в розмірі 3% річних від суми простроченої до повернення позики (а.с.4). Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Строк повернення боргу визначений у договорі до 01 липня 2013 року. Договір позики діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов"язань. Виходячи з умов договору позики від 21 березня 2008року [PERSON] зі свого боку обов'язки в даному зобов'язанні виконала в повному обсязі та належним чином, як це встановлено ст.ст.525-526 ЦК України, в той час як відповідач ТОВ "Стоун-3" їх не виконував, і його дії свідчать про те, що він відмовився від виконання зобов'язання в односторонньому порядку. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З цих підстав у позивачки виникло право вимагати від відповідача повернення заборгованості та сплати неустойки. За таких обставин, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі та стягує з відповідача понесені позивачкою судові витрати в розмірі 1880,50 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved