Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з цим позов, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] ухилилась від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . В судовому засіданні представник позивача підтримала пред'явлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того пояснила, що під час обстеження житлово-побутових умов в яких проживають діти було встановлено, що позивачка з дітьми проживає у двокімнатній квартирі своєї бабусі та дідуся. Крім них у квартирі також проживає сестра відповідачки зі своєю родиною, яка складається з чотирьох осіб. Між членами родини склались вкрай неприязні відносини, постійно виникають сварки, очевидцями яких є діти. Для дітей відповідачкою не створені належні санітарно-гігієнічні умови, в квартирі не прибрано, відсутня їжа в достатній кількості. Сварки між [PERSON] (бабою відповідачки) та відповідачкою виникають з тих підстав, що остання безпідставно, на тривалий час залишає своїх малолітніх дітей без нагляду. [PERSON] через свій похилий вік та погане самопочуття не взмозі постійно доглядати правнуків. Відповідачка раніше притягувалась до адміністративної відповідаотності за ухилення від виконання батьківських обов»язків, але висновків для себе не зробила. Відповідач позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що опинилась у складних життєвих обставинах. Пояснила, що безпідставно дітей без нагляду не залишала . У червні 2014 року її син [PERSON] захворів, тому вона вимушена була залишити своїх доньок з бабусею, а з сином перебувала на денному стаціонарі у Кіровоградській дитячій лікарні. Власного житла не має, тому вимушена проживати у квартирі своєї баби. Не заперечувала того факту, що траплялись випадки коли вона була вимушена залишати дітей під наглядом своєї баби, оскільки працювала по найму у людей з метою заробітку, адже коштів, які вона отримує як соціальну допомогу не вистачає. Батько дітей знаходиться в місцях позбавлення волі, тому вона їх виховує самостійно. Наркотичні засоби та алкогольні напої не вживає вже тривалий час , оскільки усвідомила всю свою відповідальність. Крім того пояснила, що її сестра разом з чоловіком займається виготовленням наркотичних засобів, але з відповідною заявою до правоохоронних органів не зверталась, оскільки побоюється за своє життя. У родині склались вкрай неприязні відносини через постійні непорозуміння з сестрою, яка постійно вчиняє сварки. На даний час не взмозі забезпечити дітей належними умовами та захистити від свавілля з боку своєї сестри.Зобов»язується в подальшому докласти зусиль для створення задовільних умов для проживання дітей та належного виконання батьківських обов»язків. Відповідачці судом було роз»яснино обов»язок надання доказів щодо своїх заперечень, але нею жодних доказів на спростування доводів представника позивача не надано. Прокурор просив в задоволенні позовних вимог щодо позбавлення відповідачки батьківських прав відмовити, але з врахуванням обставин, які склались в родині дітей відібрати. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що він працює на посаді директора центру соціальної служби сім»ї, дітей та молоді при Смолінській селищній раді. [PERSON] тривалий час перебуває у їхній установі на обліку. Неодноразово з нею проводились бесіди профілактичного характеру, але вона висновків не зробила. Постійно ухиляється від виконання батьківських обов»язків, залишає своїх малолітніх дітей на тривалий час без нагляду. Її прабабуся не взмозі доглядати правнуків через свій похилий вік та стан здоров»я, оскільки ледве пересувається по квартирі. В родині відповідачки склалися вкрай напружені відносини, вчиняються постійні сварки, члени родини дозволяють собі аморальні вчинки, свідками яких є діти. Враховуючи обстановку в сім»ї він особисто докладав зусиль для влаштування [PERSON] разом з дітьми до Норвежсько-реабілітаційного центру , але вона відмовилась. Від бабусі відповідачки надходять постійні скарги з приводу неналежного виконання нею батьківських обов»язків та вживання наркотичних та алкогольних засобів. Заслухавши пояснення представника позивака, відповідачки, думку прокурора, показання свідка [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] являється матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідач ухилилась від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей, що підтверджується висновком органу опіки та піклування, показаннями свідка [PERSON]. характеристикою на відповідача та актами обстеження житлово-побутових умов. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164, ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадку коли вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається органові опіки та піклування. Як вбачається з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Абзацом 2 п. 18 вказаної постанови передбачено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві". При цьому визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 Конвенції. Європейським судом зазначалося, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення про позбавлення батьків батьківських прав має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Частиною 4 ст. 170 СК України передбачено, що внаслідок відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи процесуальну поведінку відповідачки, з якої вбачається , що остання не байдуже ставиться до долі своїх дітей, суд не вбачає підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Разом з тим беручи до уваги обставини , які склались між членами сім»ї , а також те, що залишення дітей в умовах в яких вони проживають є небезпечним для їх здоров»я і морального виховання, оскільки [PERSON] на даний час не взмозі забезпечити їх належними умовати проживання та створити для них затишок, суд вважає за необхідне відібрати в матері малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, передати їх службі у справах дітей Маловисківської районної державної адміністрації для вирішення питання їх влаштування та стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання. Оскільки відповідач не працює, постійного доходу не має, тому аліменти доцільно стягнути в твердій грошовій сумі. В зв'язку з частковим задоволенням позову суд покладає на відповідачку судові витрати з урахуванням майнових вимог в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial