Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до [PERSON] управління Національної поліції в Волинській області, Прокуратури Волинської області, Державної казначейської служби України про стягнення шкоди,завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування та прокуратури, в якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування та прокуратури на його користь шкоду в сумі 45616,77 гривень. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що Маневицьке ВП ГУНП в Волинській області здійснювало досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12015030160000457 та 16.11.2015 року йому було вручено повідомлення про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України.15.01.2016 року прокурором був затверджено обвинувальний акт. 09.03.2016 року прокурором затверджено новий обвинувальний акт по кримінальному провадженню. Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 24.05.2016 року його було визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України у зв,язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 28.09.2016 року провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні закрито. Тобто під слідством і судом він перебував 10 місяців та 12 днів, поніс витрати , пов,язані із прибуттям до місця досудового розслідування, прокурора та судів в розмірі 7936,77 грн. та за надання юридичної допомоги він сплатив адвокату [PERSON] 4400 грн. за 11 днів, надання йому правової допомоги. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з,явились, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] управління Національної поліції в Волинській області в судове засідання не з,явився, направив до суду заперечення, в якому просить справу розглянути в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги не визнає, в задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача прокуратури Волинської області в судове засідання не з,явився, направив до суду заперечення, в якому просить справу розглянути в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги не визнає, в задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача ДКС України в судове засідання не з,явився, направив до суду заперечення, в якому просить справу розглянути в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги не визнає, в задоволенні позову просить відмовити. За таких обставин\~\~ суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги повністю, виходячи з таких підстав.\~ Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. За вимогами ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода,завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження,незаконного взяття і тримання під вартою,незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки,незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від від посади та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна,незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства, відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування , прокуратури і суду. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно ,незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права і свободи громадян,незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення або невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 3) закриття справи про адміністративне правопорушення. У відповідності до вимог ст.1176ч.1 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосуванння запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює операвно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Тобто, спеціальні підстави відповідальності за шкоду,завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст.1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб"єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Судом встановлено, що Маневицьким ВП ГУНП у Волинській області порушено кримінальне провадження № 12015030160000457 відносно [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України. 16.11.2015 року [PERSON] вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України. 15.01.2016 року прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області [PERSON] затверджено обвинувальний акт. 09.03.2016 року цим же прокурором затверджено новий обвинувальний акт по кримінальному провадженню. 24.05.2016 року вироком Маневицького районного суду Волинської області [PERSON] визнано невинуватим у пред,явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України та виправдано. 28.09.2016 року ухвалою Апеляційного суду Волинської області провадження у справі за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 24.05.2016 року щодо [PERSON] закрито. Таким чином, встановивши зазначені обставини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відшкодування [PERSON] матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу, сплачених за надання правової допомоги на досудовому слідстві, у першій та апеляційних інстанціях. Відповідно до п.10 положення "Про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратур і суду" від 4 березня 1996 року громадянинові підлягають також поверненню суми, сплачені ним у звязку з наданням юридичної допомоги. До цих сум відносяться суми, сплачені ним адвокату за участь адвоката у справі, написання скарг, а також внесені ним в рахунок оплати витрат адвоката у зв"язку з поїздками у справі до судових інстанцій. З матеріалів справи видно, що при зверненні до суду з позовом [PERSON] на підтвердження своїх вимог про стягнення понесених ним витрат на правову допомогу надав до суду прибуткові касові ордери на суму 2560 гривень. Як визначено в абзаці 11 п.1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НАціонального банку України №637 від 15 грудня 2004 року, касовий ордер - це первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. За таких обставин,суд вважає, що прибутковий касовий ордер є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки він містить інформацію стосовно предмета доказування, а саме понесених позивачем витрат на правову допомогу. Загалом, для прибуття до органу досудового розслідування, прокурора та суду [PERSON] витрачено 7936,77 гривень. На юридичну допомогу 4400 гривень. Відшкодування шкоди у випадках, передбачених п.п.1,3,4 і 5 ст.3 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Передбачене ч.5ст.4 Закону від 01.12.1994 року №266/94-ВР відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів попереднього слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, і не пов"язана з розміром цього відшкодування, відшкодовується одноразово грішми, іншим майном або в інший спосіб, якщо інше не встановлено договором або законом. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом згідно з ч.3ст.13 Закону провадиться , виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відшкодування моральної шкоди відповідно до ч.1ст.4 ЗАкону провадиться за рахунок коштів державного бюджету (п.17 Порядку). Суд приходить до висновку, що незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури була заподіяна моральна шкода. Позивач [PERSON] поніс втрати немайнового характеру, що виразились у душевних, фізичних та психічних стражданнях, які були викликані такими неправомірними діями; у порушенні нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовжувати активне суспільне життя в результаті вимушених змін та обмежень; втрати засобів для існування; у порушенні спілкування з оточуючими людьми. Внаслідок цих втрат виникли несприятливі наслідки, що полягають у необхідності прикладення додаткових зусиль для нормалізації життя, у зменшенні можливості одержання позитивних емоцій. При визначенні розміру суми на відшкодування моральної шкоди суд враховує, що повне відшкодування завданих втрат немайнового характеру та їх наслідків взагалі неможливе. Їх частина може бути лише умовно згладжена завдяки надбанню певних нових благ та позитивних емоцій. Такі наслідки можливо усунути шляхом компенсації. Виходячи з того, що позивач [PERSON] знаходився під слідством і судом 10 місяців та 12 днів (з 16 листопада 2015 року по 28 вересня 2016 року), а мінімальна зарплата на час розгляду справи становить 3200грн., то мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 33238 грн. 76 коп. (10х3200грн.=32000 грн.; 3200грн./31 день =103грн. 23коп. в день х 12 днів=1238 грн. 76 коп.; 32000+1238,76= 33238 грн. 76 коп.) \~\~\~ Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується\~ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved