Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом другої черги після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO] року. Померла заповіту не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої уввійшл в тому числі земельна ділянка площею 0,499 гектарів наданої для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розташованої на території [ADDRESS]. Спадкодавиця заповіту не залишила. Спадкоємці першої черги за законом відсутні. Позивач при зверненні до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, отримала від державного нотаріуса Фастівської міської нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину на частину майна спадкодавця, що стосується зазначеної земельної ділянки отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи, повідомлені належним чином, надали письмови заяви де проти позову не заперечують та просять справу слухати у їх відсутність. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області від 23.03.2007 року (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого уввійшли - право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП агрофірма "Надія", земельна ділянка площею 0,499 га в межах згідно з планом, наданої для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с.Фастівець Фастівського району Київської області, яка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] від 29.03.2005 року посвідченого державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №605 (а.с.6). Спадкодавець заповіту не залишила. Спадкоємці першої черги спадкування відсутні. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом, як рідна сестра спадкодавиці, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5). Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положенням ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі чого державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було заведено спадкову справу №470/2011 до майна померлої [INFO] року [PERSON] (а.с.38-51) та видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.12.2011 року, зареєстровано в реєстрі за №3330 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП агрофірма "Надія" (а.с.7). На решту земельних ділянок нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів (а.с.8). Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 березня 2005 року виданого державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Фастівецької сільської ради від 07.08.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №89, спадкоємицею майна [PERSON], який помер [INFO] року була його донька - [PERSON]. До спадкового майна уввійшла земельна ділянка площею 0,499 га в межах згідно з планом, наданої для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с.Фастівець Фастівського району Київської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого виконкомом Фастівецької сільської ради 28.01.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказана земельна ділянка була розмежована, як передбачено законодавством, на окремі земельні ділянки та присвоєні кадастрові номери: земельна ділянка площею 0,2500 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] земельна ділянка площею 0,0558 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка площею 0,1932 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.10-21). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved