Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі також позивач, АТ КБ «Приватбанк») звернулося до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] (далі також відповідач), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 29.10.2018 у розмірі 764 872 грн. 48 коп., станом на 23.11.2020, яка складається з 436 667 грн. 44 коп. - заборгованість за поточним тілом кредита; 213 779 грн. 72 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 35 124 грн 30 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками 79 301 грн. 02 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, а також 11 437 грн 09 коп. судового збору. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що відповідач, звернувшись до банку для отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 29.10.2018, та своїм підписом підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого банком відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 800 000 грн., що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.11.2020 допустив заборгованість у розмірі 764 872 грн. 48 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 06.01.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву залишено без руху (том 1, а.с.101). 2.2. 27.01.2021 на виконання ухвали суду, АТ КБ «ПриватБанк» надіслав заяву з копіями письмових доказів, засвідчених належним чином (том 1, а.с.103-175). 2.3. 02.02.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/19/21, призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано у позивача електронні докази, копії яких надані до позовної заяви (том 1, а.с.178-179). 2.4. 22.02.2021 позивачем на електронну адресу суду надіслано копії документів до позовної заяви (том 1, а.с.183-250). 2.5. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду від 02.02.2021 та матеріалів позовної заяви рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, які повернуто до суду із відміткою відділення поштового зв"язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (том 1, а.с.181-182, том 2, а.с.3-4). 2.6. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 2.7. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження відзиву на позов, а також наявну згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ 3.1. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. 3.2. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 3.3. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. 3.4. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. 3.5. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 3.6. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 3.7. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). 3.8. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 3.9. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 3.10. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 3.11. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. 3.12. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 3.13. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 3.14. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 3.15. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 3.16. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. ІV. ОЦІНКА ТА МОТИВИ СУДУ 4.1. Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. 4.2. З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2018 між сторонами укладено договір про отримання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (том 1, а.с.24-25). 4.3. До кредитного договору позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток «Platinum», «World Black Edition», «World Elite», «Infinite», «VISA Signature», та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. 4.4. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент відповідного договору (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. 4.5. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором №б/н від 29.10.2018, зі змісту якого вбачається, що станом на 23.11.2020 відповідач має заборгованість у розмірі 764 872 грн.48 коп: яка складається з 436 667 грн. 44 коп. - заборгованість за поточним тілом кредита; 213 779 грн. 72 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 35 124 грн 30 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками 79 301 грн. 02 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (том 1, а.с.7-9). 4.6. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я [PERSON] , станом на 26.09.2018 кредитний ліміт встановлено у сумі 580 000,00 грн., у подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався та станом на 25.02.2020 був встановлений у розмірі 608 000,00 грн. (том 1, а.с.22, 26). 4.7. В довідці, виданій АТ КБ "ПриватБанк", зазначено, що на виконання укладеного між сторонами кредитного договору б/н від 29.10.2018 [PERSON] видано наступні кредитні картки: № [NUMBER] від 27.04.2018 з терміном дії до 04/19; № [NUMBER] від 14.11.2018 з терміном дії до 10/20 (том 1, а.с.23). 4.8. Так, суд приймає до уваги, що згідно виписки по рахунку у період з 29.10.2018 по 01.11.2020 [PERSON] регулярно використовував кредитну картку для зняття готівки, оплати товарів і послуг та поповнення кредитної картки (том 1, а.с.10-21). 4.9. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що відповідач отримав кредитні кошти, проте допустив неналежне виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, а відтак вимоги позивача про стягнення заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 436 667 грн. 44 коп та за простроченим тілом кредита у розмірі 213 779 грн. 72 коп. - є обґрунтованими. 4.10. Щодо вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та стягнення заборгованості за простроченими відсотками, судом встановлено наступне. 4.11. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ "ПриватБанку", а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. 4.12. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у вже зазначеній постанові від 03.07.2019 (справа №342/180/17) зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 4.13. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ "Приватбанк" вказувало, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. 4.14. Проте, наданий позивачем Витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт, Умов та Правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, а тому не може вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг. Надані банком Умови та Правила надання банківських послуг, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. 4.15. Враховуючи, що позивачем не доведено обов`язку сплати відповідачем суми нарахованих відсотків та суми відсотків за простроченим кредитом, що є його процесуальним обов`язком, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 35 124 грн. 30 коп. та відсотками, нарахованими на прострочений кредит у розмірі 79 301 грн. 02 коп., не підлягають задоволенню. 4.16. Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поточним тілом кредита в розмірі 436 667 грн. 44 коп. та за простроченим тілом кредита у розмірі 213 779 грн. 72 коп. V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (11 473 грн. 09 коп. х 650 447 грн. 16 коп./764 872 грн. 48 коп.) у сумі 9 756 грн. 70 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial