Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

08 грудня 2016 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,7798 га, розташована на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за законом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням справу розглядати без представника відповідача. Позов визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] виконавчим комітетом Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 7/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,7798 га, розташована на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 13.02.2014 відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції у Чернігівській області /а.с. 8/, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище: [PERSON]) є подружжям. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] - позивач у справі. Відповідно до довідки виданої виконкомом Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 53 від 12.02.2016, [PERSON], який помер [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з 01.10.1979 року і на день смерті мав склад сім'ї: дружина - [PERSON] /а.с. 9/, тому позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] в силу вимог ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт був втрачений, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 18/. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.06.2005, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 3,7798 га, з яких: рілля - 2,0847 га, кадастровий номер [NUMBER], кормові угіддя (пасовище) - 1,6384 га, кадастровий номер [NUMBER], сад - 0,0567 га, кадастровий номер [NUMBER] / а.с. 12, 13, 14/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану земельну ділянку.

Outcome: approved