Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до[PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 08.04.2014р. [PERSON] відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитнку картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5800.00грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв"язку з чим станом на 20.09.2020р. його заборгованість становить 13436.43грн., яка складається з 8480.28грн.- заборгованість за тілом кредиту, 2425.47грн.-заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 2530.68грн.- нарахована пеня. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному WEB - сайті судової влади, Косівського районного суду Івано-Франківської області, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим розглянути справу по суті у письмовому провадженні, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання в строк встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 08.04.2014р. [PERSON] відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач порушив умови кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Статтею 1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до представленого розрахунку АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість відповідача станом на 20.09.2020р. становить 13436.43грн., яка складається з 8480.28грн.- заборгованість за тілом кредиту, 2425.47грн.-заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 2530.68грн.- нарахована пеня. Таким чином, враховуючи вище наведене, з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.04.2014р. в сумі 13436грн.43коп. Відповідачем в справі подано до суду письмову заяву із клопотанням про застосування строків позовної давності та прийняти рішення про відмову в позові, мотивуючи тим, що договір б/н ним було укладено 08.04.2014 року. До квітня 2015 року він отриману суму кредиту повернув повністю. Вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. Заявлене відповідачем [PERSON] в справі клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності не підлягає задоволенню оскільки відповідно до долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості (а.с.7-10) вбачається, що відповідач [PERSON] регулярно користувався платіжною кредитною карткою виданою ПАТ КБ «Приватбанк» на виконання укладеного між ними договору б/н від 08.04.2014 року та періодично вносив кошти на погашення кредиту. Останній платіж - суму коштів внесено клієнтом [PERSON] на погашення заборгованості в сумі 700 грн 25.03.2019 року. За вимогами ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивачем заявлено позовну вимогу до відповідача в межах загального строку позовної давності та відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності визначених ст. 267 ЦК України. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2102,00грн. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved